справа № 253/4830/13-ц
провадження № 2/243/316/2024
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2024 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.,

при секретарі Каліберді А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, діючи з використанням власних технічних засобів поза межами приміщення суду на підставі наказу голови суду № 29 «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10.05.2022, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, процентів, нарахованих за користування кредитом і пені та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, процентів, нарахованих за користування кредитом і пені. ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою.

18.09.2020 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з клопотанням про заміну сторони у справі з ПАТ «УкрСиббанк» правонаступником ТОВ « Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у зв`язку з укладенням 21.09.2015 року договору факторингу № 27, за умовами якого право вимоги за зобов`язаннями, які виникли, зокрема, на підставі договору про надання споживчого кредиту №0 від 09 липня 2008 року, укладеного з ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» внаслідок чого відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, що, в свою чергу, є підставою для процесуального правонаступництва у даній справі.

Представник Акціонерного товариства «УкрСиббанк» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного листа.

ОСОБА_1 до судового засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи шляхом надіслання судової повістки поштовим зв`язком на офіційно зареєстровану адресу місця перебування. Крім того, судом направлялися судові повістки на офіційну електронну адресу ОСОБА_1 , які були отриманні.

В раніше наданій суду заяві ОСОБА_1 заперечував проти задоволення клопотання Акціонерного товариства «УкрСиббанк», мотивуючи свою позицію тим, що ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», яке уклало з позивачем договір факторингу №27, протягом п`яти років з дати виникнення права на вимогу з відповідною вимогою до відповідачів або до суду не зверталось, що свідчить про втрату ним права вимоги у зв`язку зі спливом позовної давності, а також про відмову від реалізації у встановленому законодавством України порядку набутого 21.09.2015 року права вимоги, оскільки наявність відкритої за позовом АТ «УкрСиббанк» цивільної справи, провадження якої було зупинено, не унеможливлювало реалізацію ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» з 21.09.2015 року у встановленому законом порядку права на звернення з окремим позовом про стягнення заборгованості. Крім того зазначив, що Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №1255 від 09.06.2020 року, анульовано ліцензію, видану Товариству з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Довіра та гарантія», згідно з Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 11.05.2017 року № 1592 на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, зокрема з надання послуг з фінансового факторингу, що унеможливлює на цей час задоволення судом клопотання про заміну сторони у справі.

Також надав повторно заперечення проти клопотання, в якому вказав, що позивач протягом останніх двох років інтересу до розгляду клопотання про заміну правонаступником, не проявляє, що є підставою для залишення клопотання без розгляду. До клопотання не додані докази наявності у представника АТ «УкрСиббанк» відповідної процесуальної дієздатності, викладеної у копії довіреності від 03.01.2019р. № 21-1/120, а саме докази про: наявність у ОСОБА_3 , як виконуючого обов`язки Голови Правління АТ «УкрСиббанк» прав на видачу довіреностей від імені АТ «УкрСиббанк»; наявність у ОСОБА_4 статусу адвоката. З клопотанням звернулась неналежна особа, так як згідно з твердженнями, викладеними у клопотанні представника ПАТ «УкрСиббанк», «оскільки після укладання договору факторингу № 27 від 21.09.2015р., АТ «УкрСиббанк» не є стороною правовідносин (кредитних та забезпечувальних щодо повернення кредиту) по справі».

Відповідач ОСОБА_5 , яка була належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Представник третьої особи ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, додані до клопотання документи, вважає що клопотання АТ «УкрСиббанк» підлягає задоволенню з огляду на його законність та обґрунтованість.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів цивільної справи Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, процентів, нарахованих за користування кредитом і пені.

Предметом судового розгляду за даним позовом є стягнення заборгованості з відповідачів за кредитним договором №0 від 09 липня 2008 року.

21 вересня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу №27.

Згідно із п. 2.1 вказаного Договору клієнт (ПАТ «УкрСиббанк») відступає фактору (ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і гарантія», а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах визначених цим договором.

У пункті 2.2 Договору факторингу №27 зазначено, що права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються ( передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, без права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами первинних договорів та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день підписання цього договору.

Відповідно до п.4.1 Договору право власності на права вимоги, які відступаються за цим договором, вважається таким, що перейшло від клієнта фактору в день підписання Акту приймання передачі права вимоги ( Додаток № 1.2) за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених п.3.1.1 цього договору. Право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимог у фактора настає після виконання фактором зобов`язань, передбачених п.3.1.1 цього договору. Акт приймання передачі права вимоги, підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками, у формі викладені в Додатку 1.2 до цього договору, є доказом передачі прав вимоги.

Пунктом 3.1 та підпунктом 3.1.1 Договору факторингу визначено, що фінансування за відступлення права вимоги надається фактором клієнту шляхом перерахування суми фінансування на рахунок, вказаний у розділі 13 цього договору, двома платежами: перший платіж сплачується фактором протягом двох банківських днів з дати підписання цього договору, у сумі, що розраховується за визначеною формулою та складає 337758,20 грн.

Як вбачається з копії Меморіального ордеру №/VP від 22 вересня 2016 року ТОВ ФК «Довіра та гарантія» здійснило перерахування грошових коштів за реквізитами ПАТ «УкрСиббанк», зазначеним у розділі 13 Договору факторингу №27 у сумі 337758,20 грн за відступлення права вимоги, за зазначеним вище Договором факторингу.

Згідно копії Акту приймання передачі права вимоги від 22 вересня 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» передав права вимоги за кредитами ТОВ « Фінансова компанія Довіра та гарантія», а останній цим приймає права вимоги за кредитами. Клієнт та фактор підтверджують, що передача права вимоги за кредитами набуває чинності безпосередньо з моменту підписання ними цього Акту приймання передачі, як передбачено у п.4.1 Договору.

Згідно із копією акту приймання - передачі документації до договорів факторингу №26,№27,№28 від 21 вересня 2015 року, складеного 30 листопада 2015 року, ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» підписали цей акт про наступне: на виконання п.6.1 вказаних договорів факторингу від 21 вересня 2015 року, укладених між клієнтом та фактором, клієнт передав, а фактор прийняв документацію, зокрема, щодо Кредитного договору № 0, укладеного клієнтом з ОСОБА_1 .

Тобто, суд приходить до обґрунтованого переконання, що позивачем ПАТ «УкрСиббанк» надано всі належні та допустимі докази, які підтверджують перехід прав та обов`язків від первісного кредитора його правонаступнику.

Звертаючись до суду з Клопотанням АТ «УкрСиббанк» просило замінити позивача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Частиною 1 статті 55 ЦПК України встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь якій стадії судового процесу.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків зокрема, є договори та інші правочини ( пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні ( крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема внаслідок укладення договору: купівлі продажу чи міни ( частина 3 статті 656 ЦК України), дарування ( частина 2 статті 718 ЦК України), факторингу ( Глава 73 ЦК України).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін ( відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь якій стадії процесу.

Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлене договором.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що ПАТ «УкрСиббанк» передало свої права вимоги за кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» і тому Клопотання АТ «УкрСиббанк» про заміну сторони у даній цивільній справі підлягає задоволенню.

Посилання ОСОБА_1 на анулювання ліцензії, раніше виданої ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» не можуть прийматися до уваги, оскільки на момент вчинення правочину з передачі прав вимоги такої ліцензії ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» не позбавлялось, а отже, до останнього на законних підставах перейшли такі права вимоги.

Окрім того, відповідно до п.1 частини 1 статті 52 ЦК України підставою заміни кредитора є передання ним своїх прав іншій особі ( відступлення права вимоги).

Частиною першою статті 1077 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором факторингу ( фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона ( фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони ( клієнта) за плату ( у будь який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або забов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи ( боржника).

Згідно із частиною 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав ( наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому ( майбутня вимога).

Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Таким чином, діюче законодавство України містить вимоги до правового статусу фактора, зокрема, останній відповідно до закону має право на здійснення факторингових операцій.

Пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що фінансова установа це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги ( операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізінгові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом інші послуги ( операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

Фінансова послуга це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів ( пункт 5 частини першої статті 1 цього Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»).

Відповідно до частини п`ятої статті 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог ЦК України та цього Закону. Фінансова установа, що надає послуги з факторингу, може надавати послуги з пов`язаного з цим ведення обліку грошових вимог, надання поруки за виконання боржником свого обов`язку за грошовими вимогами постачальників товарів ( послуг) та пред`явлення до сплати грошових вимог від імені постачальників товарів ( послуг) або від свого імені, а також інші послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції надає інформацію за запитами юридичних осіб, надає висновки про віднесення операцій до фінансових послуг.

Статтею 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено види діяльності, на які Держфінпослуг може надавати фінансовим установам ліцензії, а саме страхової діяльності, діяльності з накопичувального пенсійного забезпечення, надання фінансових кредитів за рахунок залучення коштів та діяльність з надання будь яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником АТ «УкрСиббанк» були подані до суду належні та допустимі докази на підтвердження того, що у спірних правовідносинах відбулася заміна кредитора, а тому, суд приходить до обґрунтованого переконання про задоволення Клопотання.

Керуючись ст.ст. 55, 260-261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання Акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Замінити у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, процентів, нарахованих за користування кредитом і пені та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою позивача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», змінивши процесуальний статус останнього з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на позивача за первісним позовом.

Розгляд цивільної справи у підготовчому судовому засіданні за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, процентів, нарахованих за користування кредитом і пені та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою відкласти на 06 березня 2024 року на 13 годину 30 хвилин.

Судове засідання у справі відбудеться в режимі відеоконференції на інтернет ресурсі https://vkz.court.gov.ua.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Роз`яснити сторонам, що згідно із ст.187 ЦПК України, сторони можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на веб-адресі http://sl.dn.court.gov.ua/sud0544 - на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков