Справа № 708/6/24
Номер провадження № 2/708/54/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої - судді Івахненко О.Г.,

при секретарі - Тендітній Л.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що позивач є спадкоємцем майна померлої першої черги спадкування відповідно до закону та прийняв спадщину в установленому законом порядку. Однак у зв'язку із виправленням першої літери у прізвищах співвласників квартири у свідоцтві про право власності на житло від 29.12.1995 року, виданому Чигиринською міською радою народних депутатів, а саме, у прізвищах ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ) наявне виправлення на ОСОБА_5 (ОСОБА_5), нотаріус відмовила йому в оформленні спадкових прав.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, прохав їх задовольнити та визнати за ним право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , після померлої матері, пояснивши, що померла ОСОБА_3 заповіту не залишила. Він є єдиним спадкоємцем майна померлої згідно закону, прийняв спадщину в установленому законом порядку, звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори. Його рідний брат - відповідач ОСОБА_2 не претендує на спадщину у виді частки вищезазначеної квартири і з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. Однак у зв'язку із виправленням першої літери у прізвищах співвласників квартири у свідоцтві про право власності на житло нотаріус відмовила йому в оформленні спадкових прав та рекомендувала звернутися до суду.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 15 лютого 2000 року відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина.

З огляду на те, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

За змістом ст. 6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно зі ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ст. 541 ЦК УРСР).

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2023 року та ухвали про виправлення описки від 08.11.2023 року у справі № 708/843/23 встановлено факт родинних відносин між особами, а саме, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виходячи з цього, позивач як син є спадкоємцем першої черги спадкування за законом майна померлої ОСОБА_3 , що узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР.

За життя ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.12.1995 року, виданого Чигиринською міською радою народних депутатів, була власницею 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , відповідно до розпорядження (наказу) № 226 від 29.12.1995 року.

Зазначене підтверджується інформаційною довідкою про зареєстроване право власності № 557 від 22.09.2023 року, виданою КП "Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації", згідно з якою станом на 01.01.2013 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 (до перейменування 18.05.2016 року - АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.12.1995 року, виданого Чигиринською міською радою народних депутатів, зареєстровано за ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , по 1/3 частці за кожним.

Як вбачається із копії технічного паспорту на вище вказану квартиру, загальна площа квартири - 75,9 кв.м, житлова площа - 11,5 кв.м, кількість житлових кімнат - 3.

Судячи з наданої суду копії домової книги померла ОСОБА_3 , 1912 року народження, була зареєстрована із позивачем ОСОБА_1 за однією адресою у АДРЕСА_4 , та знята з реєстрації місця проживання 24.02.1996 року.

Таким чином, судом встановлено, що вказана частка квартири була набута спадкодавцем ОСОБА_3 у власність за життя на законних підставах, право власності на дане нерухоме майно у вказаної особи виникло у відповідності до вимог законодавства і було чинним станом на час виникнення права власності.

Оскільки станом на день смерті ОСОБА_3 дана частка квартири належала їй на праві власності, відтак вона увійшла до спадкового майна, на яке відкрилась спадщина.

З матеріалів копії спадкової справи № 193/2023 від 29.11.2023 року, витребуваної судом, встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 у встановленому ст. 549 ЦК УРСР порядку шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном та звернувшись 29.11.2023 року до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Згідно даних спадкової справи із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 звертався ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . Нотаріальною конторою 29 листопада 2023 року було винесено постанову № 652/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини, із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до нотаріальної контори не зверталися.

Таким чином, судом встановлено, що позивач прийняв у порядку спадкування за законом належне спадкодавцеві майно, тобто майно, набуте ОСОБА_3 за життя, і яке належало їй на праві власності станом на день смерті.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 листопада 2023 року № 652/02-31, виданої державним нотаріусом Чигиринської державної нотаріальної контори Черкаської області, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, яка є предметом спадкування, після смерті ОСОБА_3 в зв`язку з виправленням першої літери у прізвищах співвласників квартири у свідоцтві про право власності на житло від 29.12.1995 року, виданому Чигиринською міською радою народних депутатів, а саме, у прізвищах ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ) наявне виправлення на ОСОБА_5 (ОСОБА_5), що унеможливило видачу свідоцтва про право на спадщину.

А згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З урахуванням викладеного, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності шляхом повного і всебічного дослідження, беручи до уваги відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на спадкове майно у виді 1/3 частки квартири в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, ст.ст. 16, 321, 328 ЦК України, ст. ст. 6, 524, 525, 529, 541, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, керуючись ст.ст. 13, 76-81, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_4 ) в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , належної померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.12.1995 року, виданого Чигиринською міською радою народних депутатів.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Г.Івахненко