Номер провадження: 22-ц/813/2461/24
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Лозко Ю.П.,

учасники справи: позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідач Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк»,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2023 року, постановлену Суворовським районним судом м. Одеси у складі: судді Сувертак І.В. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про визнання кредитного договору, договору іпотеки та договорів поруки недійсними,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися із вказаним позовом, який згодом збільшили позовні вимоги, просили визнати договори поруки № 00088r15 та № 00089r15 від 22 липня 2008 року припиненими; задовольнити позовні вимоги до ПАТ «МТБ Банк» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання споживчого іпотечного кредитного договору № 00059R15 від 22 липня 2008 року, договору іпотеки від 22 липня 2008 року, договорів поруки № 00088r15 та № 00089r15 від 22 липня 2008 року недійсними; визнати пункти 2.3.6., 2.3.11. та 6.7. та додаткову угоду № 1 від 16 жовтня 2008 року валютного споживчого кредитного договору № 00059R15 від 22 липня 2008 року несправедливими відносно споживача ОСОБА_1 ; визнати інформацію що відноситься до використання Банківських рахунків, викладену в п.1.1., 1.2., 2.2.5. та п.3.4. та 3.10. валютного споживчого кредитного договору № 00059R15 від 22 липня 2008 року як підприємницьку практику Банка, що вводить споживача ОСОБА_1 в оману; визнати недійсними положення кредитного договору № 00059R15 від 22 липня 2008 року: пункту 1.1. в частині надання не відновлювальної кредитної лінії без вказівки дат і сум частин кредиту, що віддається, та пункти 2.3.8., 2.3.11., 2.4.2., 6.7.; пункту 1.1. в частині «сплати комісії за надання Кредиту 0,5 % від суми наданого кредиту, що сплачується у момент надання Кредиту», та Додаткову угоду № 1 від 16 жовтня 2008 року; Додаток 1 та 2 кредитного договору № 00059R15 від 22 липня 2008 року. Задовольнивши вимогу позову про визнання кредитного договору № 00059R15 від 22 липня 2008 року недійсним, застосувати наслідки недійсності правочину та провести реституцію.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 травня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про визнання кредитного договору, договору іпотеки та договорів поруки недійсними залишено без задоволення.

В липні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з заявою про виправлення описки в ухвалах та рішенні суду від 15 травня 2023 року по цивільній справі № 523/19401/19, провадження № 2/523/1015/23.

Заяву ОСОБА_2 мотивував тим, що оскільки 5 ухвал та рішення по цивільній справі № 523/19401/19, провадження № 2/523/1015/23 було підписано КЕП судді Сувертак І.В. 25 травня 2023 року, тому дата прийняття зазначених ухвал та рішення повинна бути змінена з 15 травня 2023 року на 25 травня 2023 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2023 року заяву ОСОБА_2 про виправлення описок в ухвалах та рішенні суду від 15 травня 2023 року по цивільній справі № 523/19401/19, провадження №2/523/1015/23 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду і ухвалити нове судове рішення, задовольнивши заяву про виправлення описки та внесення виправлення у справі № 523/19401/19, провадження № 2/523/1015/23 до тексту 5 ухвал та рішення від 15 травня 2023 року, змінивши дату прийняття судового рішення з «15 травня 2023 року» на «25 травня 2023 року».

Доводами апеляційної скарги є те, що судове засідання 15 липня 2023 року проходило без участі сторін, і суддею не приймалося скороченого тексту ні ухвал, ні рішення по справі, тому відповідно до ч. 5, 7 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи є дата складення повного судового рішення; під час перевірки КЕП судді Сувертак І.В. на рішення суду і ухвалах по справі № 523/19401/19 було встановлено, що дата підписання ухвал та рішення «25.05.2023», однак у вступній частині зазначеного рішення є 15 травня 2023 року, а в ЕДРСР по даним судовим рішенням від 05 травня 2023 року по справі № 523/19401/19 (5 ухвал та рішення) вказано - надіслано судом: 25 травня 2023 року, зареєстровано: 26 травня 2023 року, оприлюднено: 29 травня 2023 року. Ухвала суду від 05 вересня 2023 року не відповідає висновкам Верховного Суду від 11 листопада 2020 року в справі № 300/765/15-ц щодо виправлень у рішенні тих описок, які мають істотний характер, до яких належить і зазначення дат. Тому скаржник вважає, що дата прийняття судового рішення має істотний характер і підлягає виправленню у разі її хибного написання.

Відзиву у визначений судом строк не надійшло.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 19 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описок в ухвалах та рішенні суду від 15 травня 2023 року, суд першої інстанції виходив з того, що ухвали та рішення суду по цивільній справі № 523/19401/19, провадження №2/523/1015/23, в котрих позивач ОСОБА_2 просив виправити описки, були винесені 15 травня 2023 року. Повний текст рішення суду складено та підписано 24 травня 2023 року, про що і відображено в тексті рішення, тому будь-яких описок зазначені ухвали та рішення не містять.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для зміни або скасування оскаржуваної ухвали з підстав невідповідності вимогам процесуального закону з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень (частина друга статті 269 ЦПК України).

У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2021 року у справі № 22-ц/354/11 (провадження № 61-13870св20), зазначено, що: «описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність. Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки. Не є арифметичними помилками, а отже, не можуть бути виправлені застосування неправильних методик підрахунку та неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.

Відповідно до абзацу першого пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає».

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11, з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення.

З урахуванням розумності положення ч. 5 ст. 268 ЦПК України слід розуміти так: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін.

З матеріалів справи вбачається, що справу призначено на 15 травня 2023 року о 12.30 год. Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які зареєстровані у підсистемі «Електронний кабінет» за допомогою своєї офіційної електронної адреси, від них надійшли клопотання про можливість розгляду зазначеної цивільної справи за їх відсутності. Представник Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» Денисенко Л. М. надала клопотання про розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

Через неявку сторін в судове засідання, призначене на 15 травня 2023 року о 12.30 год, протокол судового засідання не вівся, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, а отже, судове засідання не проводилося.

Таким чином, з урахуванням того, що розгляд справи, відбувся за відсутності учасників справи, датою ухвалення судом першої інстанції у справі є дата, на яку було призначено розгляд справи 15 травня 2023 року.

Схожі висновки Верховний Суд зробив у постановах від 25 травня 2020 року у справі 464/8801/16-ц (провадження № 61-35930св18), від 03 червня 2021 року у справі № 522/6826/19 (провадження № 61-3778св21), від 22 червня 2021 року у справі № 495/3904/18 (провадження № 61-1172св21), від 24 червня 2021 року у справі № 522/14984/19 (провадження № 61-9632св20), від 30 червня 2021 року у справі № 523/7115/18 (провадження № 61-6241св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 462/2906/20 (провадження № 61-9829св21).

Отже, доводи позивача ОСОБА_2 , викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновку суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, тому ухвалу суду, відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови 30 січня 2024 року.

Судді: М.В Назарова

В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко