01.04.2024 Справа № 756/7283/23
Унікальний № 756/7283/23
Провадження № 2-др/756/49/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Яценко Н.О.,

за участю секретаря Євтушик В.І.,

представника заявника Міхо К.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Папазової Галини Анатоліївни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за клопотанням ОСОБА_3 подане через представника - адвоката Міхо Кирила Вадимовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, -

В С Т А Н О В И В:

27.02.2024 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника ОСОБА_2 - адвоката Папазової Г.А. про стягнення витрат на правничу допомогу. В обгрунтування заяви вказує, що в суді перебувала цивільна справа за клопотанням ОСОБА_3 подане через представника - адвоката Міхо К.М., заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 21.01.2024 року в задоволенні клопотання було відмовлено.

За результатами роботи виконаної адвокатом, при розгляді зазначеної судової справи, правові витрати складають 25000 грн. Підтвердженням понесених витрат на правову допомогу є договір про надання правової допомоги № 10 від 05.06.2018, додаткова угода до договору № 1 від 01.09.2023, акт наданих адвокатом послуг від 21.02.2024, квитанція від 21.02.2024 , яка підтверджує оплату позивачем суми в розмірі 25000 грн.

Просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 756/7283/23, яким стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 25000 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О.

В судове засідання представник заявника не з`явилася, подала заяву в якій просила винести додаткове рішення без її участі, задовольнити заяву. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі заявника.

В судовому засідання представник ОСОБА_3 - адвокат Міхо К.М. проти задоволення заяви заперечував з посиланням на те, що заява про стягнення витрат на правничу допомогу не була направлена його довірителю, а також посилався на те, що понесені витрати заявником взагалі не підтверджено, просив відмовити в задоволенні заяви.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_3 - адвоката Міхо К.М., дослідивши письмові докази по справі , суд доходить до наступного висновку.

Ухвалою від 21.02.2024 року у справі за клопотанням ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду - відмовлено.

26.02.2024 року від ОСОБА_2 надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відносяться витрати на правничу допомогу.

Згідно з вимогами ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Але обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат.

Статтею 141 ЦПК передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо сторона документально доведе, що вона понесла витрати на правову допомогу, а саме: буде надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

У справі, що розглядається, заявниками не надано належні, допустимі, достатні та достовірні докази щодо підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь заявників. Суду в додатках надано лише договір доручення про надання правової допомоги № 10 від 05.06.2018 року, проте не надано додаткову угоду від 01.09.2023 року на яку посилається заявник, як і не надано акт наданих послуг та квитанція про оплату.

Відтак, суд дійшов висновку висновку, що заявниками не доведено понесені витрати в сумі 25000 грн. в даній справі, а тому суд відмовляє у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Папазової Галини Анатоліївни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 01.04.2024 року.

Суддя Н.О. Яценко