КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/292/23 Головуючий у суді І інстанції Радзівіл А.Г.
Провадження № 22-ц/824/6675/2024 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Голуб С.А.,

суддів: Слюсар Т.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврилко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу та визнання недійсним акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості,

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому просила скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 20 грудня 2022 року, затвердженого протоколом № 4668 від 20 грудня 2023 року про задоволення акту про порушення вимог Кодексу ГРМ № 2649 від 28 жовтня 2022 року, та визнати недійсним акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 20 грудня 2022 року, складеного за результатами розгляду акту про порушення вимог Кодексу ГРМ № 2649 від 28 жовтня 2022 року, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати у загальному розмірі 6 523,00 грн, з яких 5 450,00 грн - вартість правничої допомоги (гонорар адвоката), 1 073,00 грн - сплачений судовий збір за подання позовної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 січня 2023 року позивачці було вручено поштове повідомлення, із якого вона дізналася про те, що 20 грудня 2022 року комісією з розгляду актів про порушення вимог Кодексу Броварського відділення акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (далі - АТ «Київоблгаз») прийнято рішення, оформлене протоколом № 4668 від 20 грудня 2022 року, про задоволення акту про порушення вимог Кодексу ГРМ № 2649 від 28 жовтня 2022 року.

Цим же листом 07 січня 2023 року позивачці вручено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного-газу і його вартості від 20 грудня 2022 року, складеного за результатами розгляду акту про порушення вимог кодексу ГРМ № 2649 від 28 жовтня 2022 року.

Із вказаним рішенням комісії позивачка категорично не погоджується, а акт-розрахунок вважає недійсним.

Зазначила, що вона проживає у будинку свого сина - ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 . 28 жовтня 2022 року невідомі їй чоловіки, представившись працівниками газової служби, увійшли до будинку, який належить її сину на підставі рішення Броварського міськрайоннго суд Київської області від 03 жовтня 2011 року. Свою появу у будинку вони пояснили тим, що проводять огляд роботи приладів газопостачання та обліку. Один із них повідомив їй, що зніме лічильник для проведення «профілактики», а замість нього установить інший, який є новим. Знявши лічильник, чоловіки надали їй для підписання ряд документів, в яких вона нічого не розуміла. Однак, вони удвох запевнили її, що це так потрібно і в цьому немає нічого «страшного». Про заміну лічильника та про те, що вона підписала заповнені документи, вона сину не повідомила, так як забула. 07 січня 2023 року після отримання листів від АТ «Київоблгаз» та ознайомлення із їх змістом вона була дуже здивована та зрозуміла, що її було обдурено, а на неї безпідставно накладено великі штрафи.

Вказувала, що акт про порушення № 2649 від 28 жовтня 2023 року є додатком до Кодексу газорозподільних систем, а отже повинен відповідати встановленому зразку та бути належним чином заповненим представниками відповідача, проте він складений із порушенням, зокрема, в ньому не зазначено повністю прізвища, ім`я та по-батькові представників оператора ГРМ, не вказано номери їх службових посвідчень. Натомість зазначено, що позивачка є представником споживача, однак вона не є представником споживача і не має жодного відношення до нього.

В акті також вказано, що він складений у с. Зазим`я 28 жовтня 2023 року у присутності позивачки, однак в акті друкованим тестом надруковано вид порушення «Вид. п. 1.3. Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, Обставини: при виконанні робіт по зняттю на повірку лічильника газу було виявлено наявність ознаки несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ». Тобто, до заповнення акту кульковою ручкою представниками оператора ГРМ було внесено друкованим шрифтом порушення, що є упередженим ставленням та фабрикуванням офіційного документу. У її присутності акт не роздруковувався, а лише заповнювався кульковою ручкою. В акті взагалі не зазначено суть порушення (не вказано детально вид, обставини і суть порушення), як того вимагає Кодекс ГРМ та наказ № 619 Мінпаливенерго.

У пункті 8 акту не зазначено дату проведення засідання комісії оператора ГРМ з розгляду цього акту, що є теж порушенням, яке вплинуло на результат розгляду спірного питання. Вказаний акт не було підписано представниками оператора ГРМ, що автоматично тягне за собою його нікчемність, а в його тексті було чітко зазначено, що про дату і час проведення комісії буде повідомлено додатково. Однак, ні до, ні після засідання комісії позивачку ніхто не повідомляв.

Окрім акту про порушення № 2649 від 28 жовтня 2023 року представниками АТ «Київоблгаз» було надано їй для підписання акт про усунення порушення від 28 жовтня 2023 року, який вона підписала у тих місцях, де вказав їй один із представників. Як виявилося, свій підпис вона поставила проти надрукованого слова «Споживач».

Позивачка зауважувала, що вона ніколи не була і не є споживачем газу, не підписувала договорів про надання послуг із газопостачання, оскільки вона не є власником домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 . Власником вказаного домоволодіння спочатку був її покійний чоловік - ОСОБА_3 , а після його смерті будинок успадкував його син - ОСОБА_2 , який прийняв спадщину після свого батька разом зі всіма правами і обов`язками, у тому числі став споживачем газу по договору про надання послуг із газопостачання. З огляду на це, є цілком очевидним, що вона не має жодного відношення до правовідносин із приводу постачання газу, всі платежі, починаючи із 12 жовтня 2010 року сплачував і сплачує ОСОБА_2 , як споживач газу.

Звертала увагу, що 07 листопада 2022 року їй було вручено лист на ім`я її покійного чоловіка - ОСОБА_3 із додатками: актом експертизи лічильника газу, довідкою про непридатність, рахунком за проведення експертизи при втручанні. Втім, її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому зміст вказаного листа та доданих до нього документів спричинив їй моральні страждання та біль.

У тексті листа була зазначена адреса її реєстрації та прописані погрози щодо відключення будинку від газопостачання за несанкціонований відбір газу. В тексті акту КВ0002131 експертизи лічильника газу від 07 листопада 2022 року було зазначено, що при проведенні експертизи лічильника газу споживач був відсутній. Разом з тим, вона не приймала участі у спадкуванні, не була споживачем газу, не підписувала жодних договорів із газопостачальною компанією, не приєднувалася до публічних договорів про постачання газу, не платила за постачання газу. В акті вказано, що лічильник повернуто до відділення для передачі абоненту, однак син повідомив їй, що йому ніхто газового лічильника не повернув.

Стверджувала, що під час демонтажу лічильника представником газопостачальної компанії не було надано їй протокол про направлення лічильника на експертизу, що є порушенням пункту 8 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем.

Всі зазначені вище недоліки є порушенням вимог, які встановлені наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619, яким затверджено Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті. За результатом аналізу змісту акту експертизи лічильника газу № КВ0002131 від 07 листопада 2022 року вбачаються допущені відповідачем порушення пункту 3.3.2. Положення № 619 щодо права споживача ( ОСОБА_2 ) на участь у проведенні експертизи та пункту 10 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем. Останнього не було повідомлено належним чином про місце, дату, час проведення експертизи лічильника газу. І більше того, він не надавав письмової згоди про проведення експертизи без його участі. В акті за о/р 630479 демонтажу лічильника від 25 жовтня 2022 року не було також визначено місце, дату та час проведення експертизи, як того вимагає пункт 3.3.2 Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, а демонтаж проводили, як зазначено в цьому акті, зовсім інші особи, а не ті, які зазначені в акті про порушення № 2649.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 вважає, що постійна комісія АТ «Київоблгаз» з розгляду актів про порушення вимог Кодексу прийняла рішення про задоволення акту про порушення № 2649 від 28 жовтня 2022 року та склала акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 20 грудня 2022 року,опираючись на докази, що були зібрані з порушенням, не дослідивши їх на предмет відповідності вимогам глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ, а також без підтвердження її вини у порушенні вимог цього Кодексу.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року позов задоволено.

Скасовано рішення комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 20 грудня 2022 року, затверджене протоколом № 4668 від 20 грудня 2022 року про задоволення акту про порушення вимог Кодексу ГРМ № 2649 від 28 жовтня 2022 року, та визнано недійсним акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 20 грудня 2022 року, складений за результатами розгляду акту про порушення вимог Кодексу ГРМ № 2649 від 28 жовтня 2022 року.

Стягнуто з АТ «Київоблгаз» користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 6 523,60 грн, з яких: 5 450,00 грн - вартість правничої допомоги (гонорар адвоката), 1 073,60 грн - судовий збір.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, відповідач в особі представника за довіреністю - адвоката Кислощук Я.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального й порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідачем при фіксації порушення вимог Кодексу ГРМ за актом про порушення № 2649 від 28 жовтня 2022 року та нарахуванні позивачці вартості необлікованого об`єму природного газу у повному обсязі було дотримано імперативні положення законодавства відносно порядку встановлення відповідальності споживача (несанкціонованого споживача) внаслідок вчинення ним порушення у вигляді несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (побутового газового лічильника). Однак, суд першої інстанції не здійснив юридичної оцінки усіх фактичних обставин справи, наданих сторонами доказів, доводів відповідача, проігнорував позиції Верховного Суду та обмежився лише формальними висновками, а також безпідставно стягнув витрати на правову допомогу, розмір яких не відповідає критеріям розумності та співмірності із виконаною адвокатом роботою.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки - адвокат Щиголь В.В. просить вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, посилаючись на те, що доводи відповідача є безпідставними, оскільки суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи, надав належну оцінку наданим сторонам доказам та обставинам справи, ухвалив законне й обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача - адвокат Кислощук Я.С. підтримала аргументи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник позивачки - адвокат Щиголь В.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. Окрім того, подав клопотання про стягнення з АТ «Київоблгаз» користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

За правилом частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд першої інстанції встановив, що 28 жовтня 2022 року працівниками Броварського відділення АТ «Київоблгаз» був складений акт про порушення № 2649. В цьому акті зазначено, що він складений сварщиком ОСОБА_4 та слюсарем ОСОБА_5 за участю споживача ОСОБА_1 на об`єкті - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

В акті про порушення такожвказані встановлені порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: «Вид: п. 1.3. Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Обставини: при виконанні робіт по зняттю на повірку лічильника газу було виявлено наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ».

У пунктах 4, 5 зазначено, що лічильник газу демонтовано на експертизу, встановлено лічильник газу з обмінного фонду ПАТ «Київоблгаз». За виявленими порушеннями споживачу необхідно прибути на засідання комісії з розгляду актів про порушення та надати акт експертизи лічильника газу.

На вказаному акті проставлений лише підпис ОСОБА_1 (а.с. 13).

28 жовтня 2022 року представниками відповідача: сварщиком ОСОБА_4 та слюсарем ОСОБА_5 в присутності споживача газу ОСОБА_1 був складений акт про усунення порушення в будинку АДРЕСА_1 , відповідно до якого виявлене порушення усунуто шляхом демонтажу лічильника газу для проведення експертизи і встановлено лічильник газу з обмінного фонду ПАТ «Київоблгаз», про що складено акт демонтажу лічильника газу для проведення ескпертизи. У цьому акті про усунення порушення проставлені підписи від імені сварщика ОСОБА_4 , слюсара ОСОБА_5 та споживача ОСОБА_1 (а.с. 14).

В акті без номеру за особовим рахунком № НОМЕР_1 зняття/встановлення побутового газового лічильника (на держповірку/на експертизу/після держповірки) від 25 жовтня 2022 року, який складено працівниками Броварського відділення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у присутності абонента ОСОБА_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , знято ПЛГ марки Октава, типорозмір G-6, зав. № 025024, рік випуску 06.95, пломба знята № 5483791. Встановлено лічильник марки Mesura, типорозмір G-4, зав. № 00239397, рік випуску 2022 року. Зуваження: зварка (а.с. 15).

16 листопада 2022 року листом за № 810-Си-21233-1122 на ім'я ОСОБА_3 відповідачем повідомлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками Броварського відділення АТ «Київоблгаз» був знятий для проведення експертизи вузол обліку газу, про що був складений акт про порушення вимог Кодексу № 2649 від 28 жовтня 2022 року. 07 листопада 2022 року була проведена експертиза лічильника газу Октава-G6 серійний № 025024. Експертизою встановлено втручання. Тому у відповідності до пункту 8 глави 9 розділу X Кодексу газорозподільних систем споживачу необхідно сплатити витрати, пов`язані з експертизою лічильника газу та купити новий лічильник. В разі невиконання покладених на споживача обов`язків, Броварським відділенням АТ «Київоблгаз» буде припинено розподіл природного газу за вказаною адресою в триденний термін з дати отримання листа, відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. В додатках до листа надані: акт експертизи лічильника газу, довідка про непридатність, рахунок за проведення експертизи при втручанні (а.с. 24).

В акті КВ 0002131 експертизи лічильника газу від 07 листопада 2022 року зазначено, що комісія за відсутності споживача - власника ОСОБА_3 , о/р НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , провела експертизу лічильника газу Октава G6, зав. № 025024, покази: 71253 куб. м, дата виготовлення: 1995 рік, виробник: ДП Завод «Генератор» м. Київ, направленого на експертизу 28 жовтня 2022 року, встановила цілісність пломби на упаковці (номер пломби): Ціла (№ R3395Q075). За результатами зовнішнього огляду лічильника газу встановлено:

цілісність, заводської пломби та повірчого тавра: пломби мають абрис зірочки з крапкою по центру в нижніх частинах. Пломби не відповідають зразку заводу-виробника та року виготовлення лічильника (згідно баз даних лічильник не знімався);

цілісність відлікового механізму: лічильник функціонує, стопор зворотнього ходу спрацьовує. Пошкоджена кришка відлікового механізму в місцях пломбування (сколи). Пошкоджена коробка відлікового механізму в місцях пломбування (пошкоджене лакофарбове покриття). Вісь трібів зміщена в ліву сторону. Пошкоджена цанга (прикуси). Цанга не досаджена, невитримані зазори між цифровими роликами, є можливість корегувати покази лічильника «вручну». Пошкоджений корпус відлікового механізму навпроти цанги (придавленості) та в місці встановлення на вісь передаточного колеса. Відліковий механізм виймався та розбирався.

механічні пошкодження та інше: забруднення та корозія корпусу лічильника, порушені умови експлуатації.

висновки комісії: виявлено втручання. Лічильник повернуто до відділення для передачі абоненту (а.с. 25).

Згідно із довідкою ДП «Київоблстандартметрологія» про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 07 листопада 2022 року лічильник газу G6 Октава зав. № 025024, виробник ДП Завод «Генератор» 1995 року, як засіб вимірювальної техніки, не відповідає вимогам Р50-071-98 Лічильники газу побутові. Методи та засоби повірки. ДСТУ 3336-96 Лічильники газу побутові. Загальні технічні умови. Підставами для визнання ЗВТ непридатним є: значення відносних похибок лічильника газу перевищує межу допустимого значення, а пломби на відліковому пристрої не відповідають вимогам ЕД, пошкоджена кришка відлікового пристрою в місцях пломбування, пошкоджене лакофарбове покриття корпусу (а.с. 26).

Згідно протоколу за № 4668 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 20 грудня 2022 року вирішено задовольнити акт про порушення № 2649 від 28 жовтня 2022 року в повному обсязі та нарахувати необлікований (донарахований) об`єм природного газу (а.с. 20, 21).

При цьому комісія дійшла вказаного висновку на підставі складеного представниками АТ «Київоблгаз» акту про порушення вимог Кодексу ГРС та акту експертизи № КВ0002131 від 07 листопада 2022 року, проведеної лабораторією з повірки ПЛГ 17 «Київоблгаз», яким було підтверджено втручання в роботу лічильника газу.

Відповідно до акту розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 20 грудня 2022 року на підставі акту про порушення вимог Кодексу від 28 жовтня 2022 року № 2649 до побутового споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_2 , із приводу виявлених порушень щодо несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ було розраховано необлікований (донарахований) об'єм та обсяг природного газу та його вартості у розмірі 6 640,84 грн (а.с. 22).

Також був сформований зразок заповнення платіжного доручення на оплату ОСОБА_1 необлікованого (донарахованого ) об`єму природного газу згідно розділу ХІ кодексу ГРС на суму 6 640,84 грн (а.с. 23).

30 грудня 2022 року на адресу позивачки був надісланий лист за № 810-Сл-24014-1222, в якому зазначено, що Броварське відділення АТ «Київоблгаз» повідомляє, що за її адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_2 , працівниками Броварського відділення було виявлено втручання в роботу ЗВТ, про що складено акт про порушення № 2649 від 28 жовтня 2022 року. ОСОБА_1 було запрошено на комісію з розгляду актів про порушення вимог Кодексу, що відбулась 20 грудня 2022 року без її присутності, на якій прийнято рішення про задоволення акту про порушення № 2649 від від 28 жовтня 2022 року в повному обсязі та нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу. Оскільки позивачка не з`явилися на засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу, відповідач надіслав їх копію протоколу засідання комісії, копію акту-розрахунку нарахованого необлікованого донарахованого) об`єму природного газу і його вартості, рахунок на сплату нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу. У зв`язку з цим, відповідач вимагав у позивачки терміново відшкодувати вартість розрахованого необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу Броварському відділенню АТ «Київоблгаз». В іншому випадку буде припинено розподіл природного газу за її адресою. Також відповідач буде змушений звернутися до суду для примусового стягнення боргу, що буде нести для позивачки негативні наслідки у вигляді накладення арешту на майно та примусове його відчуження (а.с. 16).

Вказаний лист ОСОБА_1 отримала поштою 07 січня 2023 року (а.с. 17, 18).

Позивачка надала суду копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 27).

Згідно витягу про державну реєстрацію прав Комунального підприємства Київської обласної ради «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 31 жовтня 2011 року право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі рішення Броварського міськрайоннго суд Київської області від 03 жовтня 2011 року (а.с. 28).

В суді першої інстанції свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона працює у Броварській філії АТ «Київоблгаз» та проводить зняття газових лічильників на перевірку. 25 жовтня 2022 року вони разом із іншими працівникам відділення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проводили перевірку газових лічильників, в тому числі і в ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Вони зняли лічильник, вона сфотографувала його та надіслала фото у їх службу безпеки. Такий в них існує порядок, а далі необхідно було чекати вказівки від служби безпеки чи пакувати лічильник чи ні. Після надіслання фото почалась тривога і телефон перестав ловити інтернет зв`язок, тому, не зачекавши, вони взяли лічильник, не запакувавши його, поклали в автомобіль та покинули житло позивачки. Через деякий час після від'їзду з помешкання позивачки, до неї на телефон зателефонував працівник служби безпеки та вказав, що цей лічильник потрібно запакувати, оскільки є підозра у втручання його роботу. Свідок зазначала, що вони змогли повернутись до ОСОБА_1 тільки через три дні, повідомили її, що лічильник треба запакувати, тому їй необхідно підписати акти. Позивачка підписувала акти про усунення порушень. При цьому свідок пояснила, що в акті про зняття газового лічильника навпроти прізвища співробітника ОСОБА_6 стоїть її підпис, тобто ОСОБА_6 у вказаному акті не підписувався та при його складанні не був присутній. При складенні акту вона помилково вказала прізвище ОСОБА_7 замість ОСОБА_8 . Дату і час призначення експертизи позивачці не повідомили, оскільки вона сказала, що не бажає їхати на експертизу

Допитаний у суді першої інстанції свідок ОСОБА_6 пояснив, що за адресою: АДРЕСА_1 він лічильника газу не знімав. Порядок перевірки такий, що вони фотографують лічильники і направляють фото службі безпеки, а останні повідомляють який лічильник потрібно пакувати, а який ні, тобто залежно від виявлених на ньому дефектів. При цьому складається акт про відправлення лічильника на експертизу.

Свідок ОСОБА_4 дав покази про те, що при зніманні лічильника вони повинні сфотографувати пломби і направити в службу безпеки. У позивачки вони сфотографували лічильник, направили службі безпеці, але відповідь що робити із лічильником вчасно не надійшла, тому вони забрали не запакований лічильник та поїхали за місцем роботи. На наступний день він виконував свої обов'язки за іншою адресою, а через два дні його повідомили, що треба пакувати лічильник, який був знятий за адресою: АДРЕСА_1 для направлення на експертизу. Весь цей час лічильник перебував у нього в автомобілі. Два акти склали в перший день, коли зняли лічильник, візуально вони не побачили втручання, його може побачити тільки експертиза. Свідок пояснив, що дійсно їх співробітника ОСОБА_6 з ними не було, на акті підпис не його. Свідок також зазначив, що позивачка повідомила їм, що вона є власником житла, проте ще не переоформила право власності, паспорт вони її перевірили, але інших документів вона не надавала.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при демонтажі газового лічильника був порушений порядок, передбачений главою 8 розділу X Кодексу ГРС, зокрема, акт за о/р 630479 зняття/встановлення побутового газового лічильника (на держповірку/на експертизу/після держповірки) від 25 жовтня 2022 року не був підписаний працівником АТ «Київоблгаз», а підпис був проставлений від його імені іншою особою. При цьому сам лічильник відразу після його демонтажу не був запечатаний у сейф-пакет, перебував три дні у вільному доступі в автомобілі одного із працівників Броварського відділення АТ «Київоблгаз», тоді як акт про порушення складений ними лише через три дні 28 жовтня 2022 року.Крім того, відповідачем допущені порушення прав споживача при проведенні експертизи, яке це передбачено пунктом 10 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем. Оператором ГРМ не було доведено вчинення з боку позивачки несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, тобто наявність усіх трьох складових цього правопорушення, які встановлені у пункті 4 глави І Кодексу газорозподільних систем. Також суд вважав, що в даному випадку заявлений позивачкою розмір витрат на оплату послуг адвоката (гонорару) підтверджується належними доказами, повністю відповідає складності справи та є співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами).

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Правові засади функціонування ринку природного газу визначаються Законом України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року № 329-VIII, що набрав чинності 01 жовтня 2015 року, відповідно до якого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2494, що зареєстрована в Мін`юсті України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, затверджено Кодекс газорозподільних систем, який набрав чинності з 27 листопада 2015 року (далі - Кодекс ГРС).

Так, за змістом пункту 12 глави 5 розділу ХІ Кодекс ГРС передбачено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільної системи, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, він може оскаржити їх у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Таким чином, зазначеним нормативно-правовим актом прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку, і тоді до ухвалення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Крім того, пунктом 3.4. Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 № 619, визначено, що у разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії по газопостачальній (газотранспортній) організації спірні питання вирішуються у судовому порядку.

ОСОБА_1 обґрунтовувала обраний нею спосіб захисту тим, що між нею та АТ «Київоблгаз» існує спір щодо вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється їй до сплати як сума заподіяних відповідачеві збитків, завданих газорозподільному підприємству на підставі акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу його вартості від 20 грудня 2022 року, що становить 6 640,84 грн, а також щодо порядку проведення експертизи лічильника обліку газу та розгляду акту про порушення вимог Кодексу ГРМ № 2649 від 28 жовтня 2022 року.

З урахування закріпленого на рівні спеціальних нормативно-правових актів права споживача оскаржити у судовому порядку об`єм та/або вартість донарахованого природного газу у разі незгоди з їх розміром, визначеним оператором газорозподільної системи за наслідками задоволення акту про порушення, колегія суддів, зважаючи на те, що відмова позивачці у доступі у правосуддя призведе до невизначеності у спірних правовідносинах щодо порядку оспорення споживачем розміру нарахованих АТ «Київоблгаз» матеріальних збитків, вважає, що оскарження дій відповідача щодо розгляду актів про порушення вимог Кодексу і складення акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу від 20 грудня 2022 року, яким визначено розмір збитків, завданих газорозподільному підприємству внаслідок порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, є належним (ефективним) способом захисту, який передбачений чинним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

У відповідності до пункту 1 глави 6 розділу X Кодексу ГРС (тут і надалі в редакції, чинній на час виявлення порушення) власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Положення пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС визначають види порушень споживачів, внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, до яких, зокрема, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

У відповідності до пункту 1 глави 10 розділу X Кодексу ГРС якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.

Пунктом 2 глави 10 розділу X Кодексу ГРС передбачено, що після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), у присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та, за бажанням, пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає:

1) поштову адресу місця проведення експертизи;

2) дату та орієнтовний час проведення експертизи (у випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», Оператор ГРМ зазначає кінцевий строк, до якого має бути передано ЗВТ та/або пломбу до такого суб`єкта);

3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо проведення експертизи);

4) сторону, відповідальну за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу;

5) дату останньої повірки ЗВТ.

Під час складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу сторона, яка ініціювала експертизу, визначає, ким буде здійснюватися така експертиза (комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктом судово-експертної діяльності, діяльність якого регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

У випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», передача такого ЗВТ та/або пломби здійснюється у строк, який не повинен перевищувати десяти робочих днів з дня складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу.

Експертиза ЗВТ та/або пломби має бути проведена протягом десяти робочих днів з дня складання протоколу (крім випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби, визначається за домовленістю сторін (в іншому разі - Оператором ГРМ). Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу, персонально відповідає за цілісність пломби, встановленої на пакеті (тарі).

Згідно із абазом 1 пункту 5 та пункту 6 глави 10 розділу X Кодексу ГРС під час проведення експертизи комісія проводить зовнішній огляд пакувального пакета (тари), в який було запаковано ЗВТ та/або пломбу. Якщо при обстеженні пакувального пакета (тари) виявляється факт пошкодження пломби, встановленої на пакувальному пакеті (тарі), або пакувальний пакет з пломбою/ЗВТ не буде своєчасно доставлений відповідальною стороною на експертизу, а відповідальною стороною за його доставку на експертизу був визначений Оператор ГРМ - об`єм розподіленого природного газу на період відсутності ЗВТ розраховується за середньодобовими (для неповної доби - за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічні періоди споживання природного газу незалежно від висновків експертизи ЗВТ (у разі її проведення), а при направленні на експертизу пломби - перерахунки та нарахування за таких обставин не проводяться.

Згідно з пунктом 7 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ представник оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, встановленому цим Кодексом, акт про порушення, за наявності якого та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу газорозподільних систем здійснює розрахунок не облікованого або облікованого частково об`єму природного газу.

Відповідно до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. У такому разі в акті про порушення робиться відповідний запис, при цьому представник Оператора ГРМ здійснює заходи щодо пакування пошкодженої пломби та/або лічильника газу (ЗВТ) та складає відповідний акт про направлення їх на експертизу чи позачергову або експертну повірку. До отримання їх результатів нарахування, передбачені цим Кодексом, не застосовуються.

На дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення.

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

При складанні акта-розрахунку враховується таке: 1) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу; 2) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період після 01-го числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення, включається в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами і вважається об`ємом постачання природного газу споживачу його діючим постачальником. Виключенням є об`єм природного газу, нарахований несанкціонованому споживачу та споживачу, у якого відсутній постачальник, вартість якого має бути компенсована Оператору ГРМ за цінами закупівлі ним природного газу в поточному календарному місяці; 3) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично сплачений споживачем протягом періоду порушення. Виключенням є несанкціонований відбір природного газу поза охопленням комерційного вузла обліку; 4) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу пільги та субсидії, на які має право побутовий споживач, не враховуються.

Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Акт про порушення, акт-розрахунок та рахунок на сплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, а також документи, які підтверджують факт їх отримання споживачем (несанкціонованим споживачем), та інші документи, пов`язані з актом про порушення, зберігаються Оператором ГРМ не менше трьох років від дати оформлення акта про порушення.

У пункті 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС встановлено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої

статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що в житловому будинку, яким користується позивачка, побутовий лічильник газу для проведення експертизи з метою встановлення факту несанкціонованого втручання в його роботу було демонтовано (знято) працівниками відповідача 25 жовтня 2022 року, тоді як акт про порушення № 2649, протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу та акт за № (о/р) 630479 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи були складені працівниками Броварського відділення АТ «Київоблгаз» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тільки 28 жовтня 2022 року.

При цьому сам лічильник відразу після його демонтажу не був запакований у присутності сторін в сейф-пакет або в транспортну тару і не опломбований пломбою з унікальним номером, а перебував три дні у вільному доступі в автомобілі одного із працівників Броварського відділення АТ «Київоблгаз», що є грубим порушенням вимог пункту 2 глави 10 розділу X Кодексу ГРС.

Також суд встановив, що при демонтажі газового лічильника був порушений порядок, передбачений главою 8 розділу X Кодексу ГРС, зокрема, наявний в матеріалах справи акт за о/р 630479 зняття/встановлення побутового газового лічильника (на держповірку/на експертизу/після держповірки) від 25 жовтня 2022 року не був підписаний працівником АТ «Київоблгаз» - ОСОБА_6 , який в ньому зазначений, проте не був присутній під час його складання та демонтажу ЗВТ, а підпис в цьому акті проставлений від його імені іншою особою.

Отже, надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що акт про порушення вимог Кодексу № 2649 від 28 жовтня 2022 року та акт експертизи № КВ0002131 від 07 листопада 2022 року, якими було установлено втручання в роботу лічильника газу, складено (одержано) відповідачем з порушенням вимог Кодексу ГРС, тому в комісії АТ «Київоблгаз» з розгляду актів про порушення вимог Кодексу не було підстав брати їх до уваги під час прийняття рішення від 20 грудня 2022 року, затвердженого протоколом № 4668 від 20 грудня 2022 року, та складенні на його підставі акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 20 грудня 2022 року.

Та обставина, що ОСОБА_1 , будучи особою похилого віку ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), підписала надані їй працівниками Броварського відділення АТ «Київоблгаз» 28 жовтня 2022 року акти (протоколи), не свідчить про дотримання відповідачем встановленої законом процедури виявлення порушення вимог Кодексу ГРС, а саме несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ.

Слід також врахувати, що в матеріалах справи містяться два акти про порушення № 2649 від 28 жовтня 2022 року (а.с. 13, 67), які відрізняються за своїм змістом, а саме наявні дописи кульковою ручкою, в тому числі щодо суті порушення вимог Кодексу ГРС, виявленого 25 жовтня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 .

В постанові від 11 жовтня 2021 року по справі № 646/6354/19 (провадження № 61-11642св21), Верховний Суд вказав, що: «для покладення обов`язку на споживача відшкодувати необлікований об`єм та обсяг природного газу необхідно встановити як факт пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, так і факт викривлення даних обліку природного газу витрат (споживання)».

В постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року по справі № 509/4515/18 (провадження № 61-4953св20) зроблено висновок, що: «Згідно із підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу ГРМ для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ».

У справі, яка переглядається, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення з боку позивачки несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, тобто наявність усіх трьох складових цього правопорушення, які встановлені у пункті 4 глави І Кодексу газорозподільних систем.

Таким чином, врахувавши наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що дії АТ «Київоблгаз» щодо нарахування ОСОБА_1 необлікованого (донарахованого ) об`єму природного газу згідно розділу ХІ кодексу ГРС на суму 6 640,84 грн у зв`язку з несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ не відповідають вимогам закону та здійснені з порушенням Кодексу газорозподільних систем.

В оцінці аргументів апеляційної скарги про те, що місцевий суд безпідставно стягнув витрати на правову допомогу в сумі 5 450,00 грн, розмір яких не відповідає критеріям розумності та співмірності із виконаною адвокатом роботою, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача доведених наявними в матеріалах справи доказами витрат позивачки на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог і відповідно до наданих доказів на підтвердження їх фактичного понесення, обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та досягнутих домовленостей між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Володимира Щиголя» у договорі про надання професійної правничої допомоги від 09 січня 2023 року (а.с. 30-37).

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

У контексті вказаної практики колегія суддів вважає вищенаведене обґрунтування цієї постанови достатнім, а висновки суду першої інстанції по суті спору визнає більш логічно обґрунтованими та послідовними, аніж аргументи апеляційної скарги відповідача.

Суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У такому разі розподіл судових витрат АТ «Київоблгаз» не проводиться згідно зі статтями 141, 382 ЦПК України.

Натомість, в суді апеляційної інстанції представник позивачки - адвокат Щиголь В.В. заявив клопотання про стягнення з АТ «Київоблгаз» користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

На підтвердження своїх вимог надав суду копії договору про надання професійної правничої допомоги від 02 лютого 2024 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Володимира Щиголя», акт приймання-здачі робіт по цьому договору від 02 лютого 2024 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 3 від 02 лютого 2024 року.

За змістом підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України у постанові суду апеляційної інстанції має бути зазначено про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 03 березня 2021 року у справі № 640/18964/17 звернуто увагу на те, що при обчисленні гонорару слід керуватися, зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

У частині другій статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зроблено висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Частина третя статті 141 ЦПК Українипередбачає критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову (правничу) допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Ці висновки узгоджуються й з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 (адміністративне провадження № К/9901/27657/20) зазначено, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, суд звернув увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Проаналізувавши вид, вартість та обсяг наданих адвокатом Щиголем В.В. позивачці юридичних послуг та виконаних робіт, зважаючи на складність справи та змісту виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) у вигляді підготовки відзиву на апеляційну скаргу та прийняття участі в судовому засіданні, колегія суддів вважає, що заявлена сума витрат на правничу допомогу при перегляді справи в апеляційному порядку у розмірі 5 000,00 грн відповідає дійсним і необхідним витратам, які змушена була понести ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції.

Отже, виходячи з обставин справи, які склалися у даному випадку і категорії справи, надавши оцінку доказам щодо фактично понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу адвоката, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та її значенням для сторін, а також урахувавши критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності, розумності розміру), колегія суддів дійшла висновку про стягнення з АТ «Київоблгаз» користь ОСОБА_1 5 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Розмір такого стягнення судових витрат на правову допомогу є пропорційним, розумним та справедливим, відповідає принципу співмірності із складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт, при цьому не порушуватиме права позивачки на отримання коштів, які вона буде змушена реально затратити з метою захисту своїх прав та інтересів в апеляційної суді внаслідок подання апеляційної скарги відповідачем, а також відповідатиме завданню цивільного судочинства, проголошеному у статті 2 ЦПК України.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року у даній справі залишити без змін.

Стягнути з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на користь ОСОБА_1 5 000,00 грнв рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 квітня 2024 року.

Головуючий С.А. Голуб

Судді: Т.А. Слюсар

Д.О. Таргоній