Провадження № 2/686/1474/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі

головуючої судді Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання Сікори Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири особистою приватною власністю,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_2 про визнання квартири особистою приватною власністю, в обґрунтування якого вказав, що перебував із відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, під час якого набуто право власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 . Вказана квартира придбана за рахунок особистих коштів позивача, які були ним отримані з продажу квартир, яку він набув в порядку приватизації та спадкування. Крім цього, квартира придбана під час окремого проживання подружжя у зв`язку із фактичним припиненням шлюбних відносин до розірвання шлюбу, у зв`язку з чим просить визнати квартиру АДРЕСА_1 особистою приватною власністю.

Ухвалою суду від 24.11.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

В підготовчому засіданні представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 подала заяву про визнання позову та клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.08.2000, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію шлюбу № 9 від 06.07.2023.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 20.11.2012, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 від 30.11.2012.

ОСОБА_1 17.10.2006 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 ЦК України).

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц, провадження № 14-325цс18.

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини, чоловіка закріплені у статті 57 СК України.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу за кошти, які належали їй, йому особисто ( пункти 2, 3 частини першої статті 57 СК України).

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а протилежного судом не встановлено, тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15,16, 368 ЦК України, ст. 60 СК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири особистою приватною власністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право особистої приватної власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач : ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, АДРЕСА_3 .

Дата складення повного тексту рішення: 30.01.2024.

Суддя: