справа № 492/800/23
провадження № 2/492/231/24
РІШЕННЯ

Іменем України

26 січня 2024 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Гусєвої Н.Д.,

при секретарі судового засідання Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним наказу та стягнення заробітної плати, -

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним наказу та стягнення заробітної плати, а також судових витрат, посилаючись на те, що 10 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі АТ «Укрзалізниця») укладено трудовий договір № 682-2021 на строк до 11 листопада 2024 року, відповідно до якого позивач працював на посаді «аудитора внутрішнього» у Департаменті внутрішнього аудиту та контролю. Наказом АТ «Укрзалізниця» № 483/ос від 04 травня 2022 року, у зв`язку з неможливістю надання та виконання роботи внаслідок критичного зменшення обсягів господарської діяльності, що сталася у зв`язку з втратою через військову агресію російської федерації проти України можливості повноцінно організовувати процеси діяльності товариства, та запровадження відповідно до Указу Президента України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та іншими нормами законодавчих актів припинено простій, введений наказом № Ц-42/6 від 24 лютого 2022 року працівниками Департаменту внутрішнього аудиту та контролю з дати, зазначеної у додатку до цього наказу; призупинено дію трудових відносин з працівниками Департаменту внутрішнього аудиту та контролю з дати, зазначеної у додатку до цього наказу, до припинення або скасування воєнного стану в Україні; призупинення дії трудових договорів не тягне за собою припинення трудових відносин, відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України у порядку та строки, передбачені чинним законодавством. Згідно витягу з додатку до наказу АТ «Укрзалізниця» № 483/ос від 04 травня 2022 року позивачу призупинено трудовий договір з 06 травня 2023 року. Позивач вважає призупинення трудового незаконним, оскільки абсолютної неможливості надання відповідачем роботи позивачу не вбачалось, відповідачем не було запропоновано переведення позивача на іншу роботу зі збереженням середньої заробітної плати, хоча позивач звертався до відповідача з повідомленням про готовність працювати та поновлення дії трудового договору, однак йому було відмовлено. 10 січня 2023 року з позивачем було поновлено трудовий договір, але позивачу не заплатили грошові кошти незаконного призупинення трудового договору з 06 травня 2022 року по 10 січня 2023 року. Оскаржуваний наказ та додаток до нього не відповідають нормам ч. 2 ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». З урахуванням наведеного, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати наказ та додаток до нього АТ «Укрзалізниця» № 483/ос від 04 травня 2022 року в частині, що стосується позивача, стягнути з АТ «Укрзалізниця» належну суму заробітної плати та інших виплат за період дії наказу та додатку до нього за період з 04 травня 2022 року по 10 січня 2023 року.

Короткий зміст відзиву на позов

До суду від представниці відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого представниця відповідача просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що Департамент внутрішнього аудиту та контролю є структурним підрозділом АТ «Укрзалізниця» та підпорядковується наглядовій раді, яка затверджує плани проведення аудитів, які на 2022 рік наглядовою радою не затверджувались. Обсяги господарської діяльності АТ «Укрзалізниця» у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України критично зменшилися. Станом на 18 серпня 2022 року внаслідок збройної агресії російської федерації кількість зруйнованого та пошкодженого майна товариства становила 4770 одиниць залишковою вартістю 5145648,00 грн. Актом простою від 24 лютого 2022 року засвідчено, що у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану, що зумовлено військовою агресією російської федерації проти України, з 24 лютого 2022 року зупинена робота структурних підрозділів апарату управління АТ «Укрзалізниця», які не виконують критично важливі завдання, тобто фактично функціонування Департаменту внутрішнього аудиту та контролю було зупинено. Згідно з наказом № Ц-42/6-В від 24 лютого 2022 року встановлено режим простою з 24 лютого 2022 року до відміни для працівників апарату управління відповідно до додатку 1, до якого наказами № Ц-42/12-В від 24 березня 2022 року, № Ц-42/38 від 11 липня 2022 року вносилися зміни та встановлювався режим простою з 24 лютого 2022 року - 28 лютого 2022 року, 01 березня 2022 року - 31 березня 2022 року, 01 квітня 2022 року - 30 квітня 2022 року, 01 травня 2022 року - 05 травня 2022 року. Таким чином, робота ОСОБА_1 була зупинена у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Аудит не належить до основної діяльності товариства, а аудитор внутрішній не належить до основних професій без яких не може функціонувати товариство. Відсутність організаційної можливості надати позивачу роботу, обумовлену трудовим договором зумовлена критичним зменшенням обсягів господарської діяльності АТ «Укрзалізниця» через військову агресію російської федерації проти України, що унеможливило затвердження планів внутрішнього аудиту, а переведення на іншу роботу було неможливо. Як простій, так і призупинення трудового договору було зумовлено військовою агресією російської федерації проти України. Наказом АТ «Укрзалізниця» № 483/ос від 04 травня 2022 року у зв`язку з неможливістю надання та виконання роботи внаслідок критичного зменшення обсягів господарської діяльності, простій позивача припинено та призупинено дію трудового договору з 06 травня 2022 року до припинення або скасування воєнного стану в Україні. Згідно наказу АТ «Укрзалізниця» № 2474/ос від 30 грудня 2022 року ОСОБА_1 з 10 січня 2023 року відновлено дію трудового договору, та наказом № 1307/ос від 24 липня 2023 року ОСОБА_1 переведено на посаду аудитора внутрішнього відділу аудиту напрямку «Виробництво та сервіс» Департаменту аудиту АТ «Укрзалізниця». Стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу можливе лише у разі поновлення на роботі у зв`язку з незаконним звільненням або незаконним переведенням на іншу роботу, а призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин, а тому підстави для застосування ч. 2 ст. 235 КЗпП України відсутні. Крім того, представниця відповідача просила відмовити у задоволенні позову з підстав пропуску позивачем тримісячного строку звернення до суду, оскільки позивачу достеменно було відомо про видачу оскаржуваного наказу 25 липня 2022 року, так як позивач звертався до відповідача з листом з проханням поновити дію трудового договору та оплатити час простою, а також позивач отримував на свою електрону адресу рахунки заробітної плати за травень червень 2022 року, в яких зазначений вид нарахування - призупинення дії трудового договору, а з позовом до суду позивач звернувся більше ніж через рік.

Короткий зміст відповіді на відзив на позов

До суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник позивача щодо аргументу відповідача про порушення строку позивачем звернення до суду зазначає, що уповноважені особи відповідача не повідомляли про призупинення трудового договору, оскаржуваний наказ не був наданий для ознайомлення, про порушення наявні наказі позивачу стало відомо в день його отримання 19 червня 2023 року на юридичну адресу адвокатського бюро «КИРИЧЕНКА». Відповідачем не було надано доказів на підтвердження існування підстав для тимчасового призупинення дії трудового договору, а саме неможливості надати позивачу роботу в АТ «Укрзалізниця». Не затвердження наглядовою радою товариства планів аудиту не є беззаперечним доказом неможливості відповідача забезпечувати позивача роботою з незалежних від нього причин або перевести останнього на іншу роботу чи залучити до роботи за дистанційною формою організації праці. Абсолютна неможливість надання відповідачем роботи позивачу не вбачалась, відповідачем не було запропоновано переведення позивача на іншу роботи зі збереженням середньої заробітної плати. Позивач звертався до відповідача з повідомленням про готовність працювати та поновлення дії трудового договору, на що отримав відмову від відповідача. Позивач недоотримав від відповідача заробітну плату за невідпрацьованих 176 робочих днів у розмірі 291255,36 грн., тому просив визнати незаконним та скасувати наказ про призупинення дії трудового договору, стягнути з відповідача на користь позивача належну суму загробної плати та інших виплат за період дії оскаржуваного наказу з 04 травня 2022 року по 10 січня 2023 року.

Короткий зміст заперечення на відповідь на відзив на позов

До суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що строк звернення до суду з позовом у цій справі розпочався у травні 2022 року та закінчився через три місяці в серпні 2022 року. Відповідачем на електронну адресу позивача, яку позивач надав відповідачу для отримання розрахунків заробітної плати з травня 2022 року по червень 2022 року направлялися розрахункові листки за відповідні місяці у яких зазначений вид нарахування - призупинення дії трудового договору, який не заповнений, тобто у зазначений період позивач не отримував заробітну плату. Крім того, 25 липня 2023 року позивачем було подано заяву з проханням поновити дію трудового договору та оплатити йому час простою, а також позивачем було подано звернення-скаргу від 04 травня 2022 року, в якому позивач посилався обставини призупинення дії трудового договору, що свідчить про те, що позивачу стало відомо про призупинення його трудового договору як мінімум з липня 2022 року, а тому в розумінні статті 233 КЗпП України знав про порушення його права як підставу звернення до суду та відліку строку для такого звернення. Поважних причин, тобто обставин, що позбавили ОСОБА_1 можливості подати позовну заяву у визначений законом строк, які об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волі позивача і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, позивачем не наведено та доказів суду не надано. Підстави для поновлення позивачу строку звернення до суду з позовом відсутні, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Обставина незатвердження планів та військова агресія в сукупності обумовила прийняття законного рішення призупинення дії трудового договору. Відсутність для позивача роботи відповідного характеру стало причиною неможливості забезпечити його роботою. Щодо стягнення середнього заробітку представник відповідача зазначив, що таке можливе лише в разу поновлення на роботі у зв`язку з незаконним звільненням або незаконним переведенням на іншу роботу, а стягнення середнього заробітку за час призупинення дії трудового договору не передбачено жодною нормою чинного законодавства.

Позиція та доводи учасників справ

Представник позивача, який брав участь у судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції, в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача, який брав участь у судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції, в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд, розглянувши позовну заяву, заслухавши доводи представника позивача, заперечення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані сторонами письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню і такий висновок суду ґрунтується на наступному.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з трудового законодавства, пов`язані з правовідносинами між робітником та роботодавцем, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Кодексом законів про працю України та Цивільним кодексом України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Наказом (розпорядження) № 2862/ос від 10 листопада 2021 року про переведення на іншу роботу ОСОБА_1 переведено на посаду аудитора внутрішнього Департаменту внутрішнього аудиту та контролю (а.с. 104). Між АТ «Укрзалізниця» (а.с. 107-129 відповідачем у справі, та ОСОБА_1 (а.с. 14-16), позивачем у справі, 10 листопада 2021 року був укладений трудовий договір, відповідно до якого ОСОБА_1 прийнято на посаду аудитора внутрішнього Департаменту внутрішнього аудиту та контролю АТ «Укрзалізниця» на строк з 12 листопада 2021 року до 11 листопада 2024 року (а.с. 17-32).

Згідно листа АТ «Укрзалізниця» від 07 листопада 202 року Плани внутрішніх аудитів на 2022 рік наглядовою радою не затверджувались (а.с. 130).

Як вбачається з витягу із наказу № Ц-42/6-В від 24 лютого 2022 року «Про запровадження режиму простою», додатку 1 до наказу № Ц-42/6-В від 24 лютого 2022 року встановлено режим простою з 24 лютого 2022 року до відміни для працівників управління АТ «Укрзалізниця» аудитору внутрішньому ОСОБА_1 (а.с. 144-145). Актом простою від 24 лютого 2022 року засвідчено зупинення роботи структурних підрозділів апарату управління АТ «Укрзалізниця», які не виконують критично важливі задачі з 24 лютого 2022 року (а.с. 146). Витягами з наказів № Ц-42/12-В від 24 березня 2022 року, № Ц-42/38 від 24 липня 2022 року внесені зміни до вищезазначеного наказу в частині режиму простою ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року - 28 лютого 2022 року, 01 березня 2022 року - 31 березня 2022 року, 01 квітня 2022 року - 30 квітня 2022 року, 01 травня 2022 року - 05 травня 2022 року (а.с. 147-148, 149-150).

Згідно листа АТ «Укрзалізниця» від 22 серпня 2022 року станом на 18 серпня 2022 року внаслідок збройної агресії російської федерації кількість зруйнованого та пошкодженого майна товариства становить 4770 одиниць, залишковою вартістю 5 145 648,00 грн. (а.с. 134-135). Відповідно до консолідованих фінансово-економічних показників по АТ «Укрзалізниця» за І квартал 2022 року збитки склали 2 034 230,00 грн. (а.с. 137).

Відповідно до листа Департаменту внутрішнього аудиту та контролю № ЦВА-18/136 від 27 квітня 2022 року у зв`язку з неможливістю надання роботи працівникам Департаменту внутрішнього аудиту та контролю внаслідок критичного зменшення обсягів робіт через військову агресію російської федерації проти України, незатвердженням наглядовою радою АТ «Укрзалізниця» плану внутрішніх аудитів на 2022 рік та запровадженням воєнного стану надано перелік працівників Департаменту внутрішнього аудиту та контролю з якими пропонується призупинити дію трудового договору на період військового стану з 01 травня 2022 року, в тому числі, з позивачем ОСОБА_1 (а.с. 151, 152-154).

У зв`язку з неможливістю надання та виконання роботи внаслідок критичного зменшення обсягів господарської діяльності, що сталася у зв`язку з втратою через військову агресію російської федерації проти України можливості повноцінно організовувати процеси діяльності товариства та запровадження воєнного стану припинено простій, введений наказом № Ц-42/6 від 24 лютого 2022 року (зі змінами) працівникам Департаменту внутрішнього аудиту та контролю з дати зазначеної у додатку 1 до цього наказу, призупинено дію трудових договорів з працівниками Департаменту внутрішнього аудиту та контролю з дати зазначеної у додатку 1 до цього наказу, зокрема, з аудитором внутрішнім ОСОБА_1 з 06 травня 2022 року, до припинення або скасування воєнного стану в Україні, призупинення дії трудових договорів не тягне за собою припинення трудових відносин, що підтверджується витягом з наказом № 483/ос від 04 травня 2022 року (а.с. 155-156). Через активні бойові дії ознайомлення з наказами про призупинення дії трудових договорів здійснювалося усіма доступними на той час способами оповіщення, альтернативними способами з використанням особистих засобів електронних комунікацій, в тому числі шляхом здійснення телефонних дзвінків (а.с. 96), про що також було повідомлено представника позивача (а.с. 37).

З 10 січня 2023 року відновлено дію трудового договору працівником Департаменту внутрішнього аудиту та контролю ОСОБА_1 , що підтверджується витягом із наказу № 2474/ос від 30 грудня 2022 року (а.с. 105). ОСОБА_1 , позивача у справі, переведено на іншу роботу до Департаменту внутрішнього аудиту та контролю Відділ аудиту напрямку «Виробництво та сервіс» на посаду аудитор внутрішній (а.с. 106).

Листом АТ «Укрзалізниця» представника позивача повідомлено, що призупинення дії трудових договорів відбулось зі всіма, без виключення, працівниками Департаменту внутрішнього аудиту та контролю, що підтверджує абсолютну неможливість товариства забезпечити усіх без виключення працівників зазначеного департаменту (а.с. 34-35).

З метою скасування дії наказу № 483/ос від 04 травня 2022 року про призупинення дії трудового договору, поновлення дії трудового договору та нарахування заробітної плати за час вимушеного прогулу, позивач звернувся до відповідача з зверненням-скаргою та заявою від 25 липня 2022 року (а.с. 97, 98). Листом № ЦЦУП-11/208 від 18 серпня 2022 року позивачу була надана відповідь, відповідно до якої АТ «Укрзалізниця» абсолютно позбавлено можливості надати працівникам Департаменту внутрішнього аудиту та контролю відповідну роботу, а працівники вказаного департаменту позбавлені можливості виконувати роботу (а.с. 99-100).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Щодо заяви представника відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду за захистом своїх прав, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 3 та статті 4 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю, яке складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до частини 1 статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Стаття 233 КЗпП України визначає день, з якого слід обчислювати строк для звернення до суду з позовом про захист порушеного права. Такий строк для звернення із заявою про вирішення трудового спору обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права.

Встановлені статтею 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.

Передбачений статтею 233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Разом з тим, якщо строк звернення до суду, установлений статтею 233 КЗпП України, пропущено без поважних причин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском зазначеного строку.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9 встановлені статтями 228, 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.

Перевірка дотримання вимог закону щодо строків звернення до суду за вирішенням трудового спору здійснюється судом за принципом ex officio, незалежно від того, чи заявляє відповідач про пропуск позивачем строку звернення до суду, на відміну від застосування позовної давності при вирішені судом цивільного спору, коли застосування позовної давності судом здійснюється тільки за заявою сторони у спорі.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 751/1198/18, провадження № 61-5845св19.

Якщо строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки при пропуску строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з`ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права і обов`язки сторін.

Судом встановлено, що оскаржуваний наказ прийнятий АТ «Укрзалізниця» 04 травня 2022 року.

Починаючи з травня 2022 року позивачу було відомо про наявність наказ № 483/ос від 04 травня 2022 року, яким порушувалося його право на працю, оскільки позивач отримував розрахунок заробітної плати за травень 2022 року, в якому міститься вид нарахування призупинення дії трудового договору, сума нарахування відсутня (а.с. 102), що не заперечується позивачем у справі.

Також, 25 липня 2022 року ОСОБА_1 звертався до голови правління АТ «Укрзалізниця» з зверненням-скаргою, а 01 серпня 2022 року з заявою, в яких міститься посилання на оскаржуваний наказ 483/ос від 04 травня 2022 року та просив визнати недійсним (скасувати дію) оскаржуваний наказ (а.с. 97, 98), що свідчить про те, що позивачем вживалися заходи щодо оскарження наказу в інший спосіб ніж звернення до суду, однак, такі звернення не могли бути перешкодою для одночасного звернення позивача до суду з позовом про захист свого порушеного права.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 дізнався про порушення його права в травні 2022 року, з позовом позивач до суду позивач звернувся 25 липня 2023 року, більш ніж через 1 рік після винесення оскаржуваного наказу, заяву про поновлення строку на звернення до суду позивач не заявляв, поважних причин пропуску строку, передбаченого статтею 233 КЗпП України не навів, належні та допустимі докази того, що у нього існували об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для звернення з позовом до суду у строк, передбачений частиною першою статті 233 КЗпП України не надав.

Таким чином, позивач звернувся в суд із відповідним позовом про захист такого порушеного права з пропуском строку, визначеного статтею 233 КЗпП України, заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду не надав, поважності причин пропуску вказаного строку не навів.

Стаття 43 Конституції України гарантує право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час.

Згідно з пунктом 3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України.

15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», яким визначені особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Частинами першою та другою Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (в редакції на час винесення оспорюваного наказу від 04 травня 2022 року) встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України.

У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Відповідно до статті 13 «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором.

Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи.

Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб.

Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.

Наведена спеціальна норма права надає роботодавцю право тимчасово призупинити дію трудового договору з працівником у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити працівника роботою.

Водночас таке право не є абсолютним. Для застосування цієї норми права роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу. Зокрема, у випадку, якщо необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціювання з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах: від 01 червня 2023 року у справі № 149/1089/22 (провадження № 61-292св23), від 14 вересня 2023 року у справі № 754/5488/22 (провадження № 61-6588св23), висновки яких відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України враховують судом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Судом встановлено, що наказом № 483/ос від 04 травня 2022 року у зв`язку з неможливістю надання та виконання роботи внаслідок критичного зменшення обсягів господарської діяльності, що сталася у зв`язку з втратою через військову агресію російської федерації проти України можливості повноцінно організовувати процеси діяльності товариства та запровадження відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року воєнного стану, керуючись ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» припинено простій, введений наказом № Ц-42/6 від 24 лютого 2022 року (зі змінами) працівникам Департаменту внутрішнього аудиту та контролю з дати зазначеної у додатку 1 до цього наказу, призупинено дію трудових договорів з працівниками Департаменту внутрішнього аудиту та контролю з дати зазначеної у додатку 1 до цього наказу, зокрема, з аудитором внутрішнім ОСОБА_1 з 06 травня 2022 року, до припинення або скасування воєнного стану в Україні, призупинення дії трудових договорів не тягне за собою припинення трудових відносин (а.с. 155-156).

Роботодавцем було повідомлено позивача ОСОБА_1 про призупинення дії трудових договорів із працівниками підприємства, у тому числі з ним, шляхом направлення відповідних рахунків заробітної плати за травень-червень 2022 року, в яких зазначений вид нарахування призупинення дії трудового договору (а.с. 102, 103). Також, позивачу ОСОБА_1 22 липня 2022 року було відомо про призупинення дії трудового договору, що чітко вбачається з звернення-скарги та заяви від 25 липня 2022 року ОСОБА_1 , в яких він просив роботодавця скасувати дію наказу № 483/ос від 04 травня 2022 року про призупинення дії трудового договору (а.с. 97, 98).

Згідно листа АТ «Укрзалізниця» від 07 листопада 202 року Плани внутрішніх аудитів на 2022 рік наглядовою радою не затверджувались (а.с. 130). Наказом № Ц-42/6-В від 24 лютого 2022 року «Про запровадження режиму простою», додатку 1 до наказу № Ц-42/6-В від 24 лютого 2022 року, зі змінами внесеними на підставі наказів № Ц-42/12-В від 24 березня 2022 року, № Ц-42/38 від 24 липня 2022 року встановлено режим простою до відміни для працівників управління АТ «Укрзалізниця» аудитору внутрішньому ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року - 28 лютого 2022 року, 01 березня 2022 року - 31 березня 2022 року, 01 квітня 2022 року - 30 квітня 2022 року, 01 травня 2022 року - 05 травня 2022 року (а.с. 144-145, 147-148, 149-150).

Як вбачається з листа АТ «Укрзалізниця» від 22 серпня 2022 року станом на 18 серпня 2022 року внаслідок збройної агресії російської федерації кількість зруйнованого та пошкодженого майна товариства становить 4770 одиниць, залишковою вартістю 5 145 648,00 грн. (а.с. 134-135). Відповідно до консолідованих фінансово-економічних показників по АТ «Укрзалізниця» за І квартал 2022 року збитки склали 2 034 230,00 грн. (а.с. 137).

Судом також враховується, що роботодавцем було тимчасово призупинено дію трудових договорів фактично із усіма працівниками Департаменту внутрішнього аудиту та контролю, які перебували у трудових відносинах із ним, у зв`язку із неможливістю забезпечити працівників роботою. Список таких працівників було наведено у додатку до № ЦЦУП-11/208 від 18 серпня 2022 року, серед яких був і ОСОБА_1 , тому відповідні посилання представника позивача на відсутність передбачених законом умов для призупинення дії трудових договорів не заслуговують на увагу, спростовуються матеріалами справи та встановленими судом обставинами.

Позивачем не надано суду доказів щодо наявності у відповідача, на момент видачі наказу № 483/ос від 04 травня 2022 року про призупинення дії трудових договорів, можливості надання роботи та можливості позивачем виконувати вказану роботу в умовах, що мали місце на підприємстві.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає доведеним факт того, що на підприємстві склалися такі обставини, коли роботодавець не мав практичної можливості надати роботу та забезпечити працівникам безпечні умови праці у зв`язку з військовою агресією проти України.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що на підприємстві склалися такі обставини, коли роботодавець не мав практичної можливості надати роботу та забезпечити працівникам безпечні умови праці, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправним і скасування наказу № 483/ос від 04 травня 2022 року про призупинення дії трудових договорів, зокрема в частині, що стосується позивача, оскільки такий виданий відповідно до положень статті 13 «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що на підприємстві склалися такі обставини, коли роботодавець не мав практичної можливості надати роботу позивачу та забезпечити йому безпечні умови праці, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправним і скасування наказу № 483/ос від 04 травня 2022 року про призупинення дії трудових договорів, зокрема в частині, що стосується позивача, оскільки такий виданий відповідно до положень статті 13 «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити за обґрунтованістю необґрунтованості вимог позивача по суті.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 48, 76-83, 89, 92, 95, 141, 211, 223, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 30 січня 2024 року.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.