Справа № 128/3398/21
РІШЕННЯ

Іменем України

09 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі :

головуючого - судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Літневської А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності в порядку спадкування за законом та як за членом колгоспного двору; зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 5/16 часток будинковолодіння в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності в порядку спадкування за законом та як за членом колгоспного двору.

Ухвалою судді від 12.08.2022 прийнято заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Галіциної В.В. про зміну підстав та предмета спору у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності в порядку спадкування за законом та як за членом колгоспного двору.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання права власності на 3/8 частки будинковолодіння в порядку спадкування за законом.

Ухвалою судді від 03.02.2022 зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 3/8 частки будинковолодіння в порядку спадкування за законом об`єднано в одне провадження з первісною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності в порядку спадкування за законом та як за членом колгоспного двору.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся, ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на 1/4 частку будинковолодіння АДРЕСА_1 , що належала померлій як члену колгоспного двору, який не втратив своє право станом на 15.04.1991.

Спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину була донька померлої - ОСОБА_4 , 1935 року народження, так як на момент смерті спадкодавця вона постійно проживала та була зареєстрована з нею за однією адресою.

Ці дії згідно норм ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року), свідчать про фактичне прийняття спадщини.

Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , які прийняли спадщину - відсутні.

Однак, за життя ОСОБА_4 не оформили свої спадкові права після смерті своєї матері ОСОБА_3 , хоча фактично прийняла спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача, ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина, в тому числі на 1/4 частку будинковолодіння АДРЕСА_1 , що належала померлому як члену колгоспного двору, який не втратив своє право станом на 15.04.1991.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 , які фактично прийняли спадщину були: дружина померлого - ОСОБА_4 та син померлого - ОСОБА_1 .

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 позивач та його мати мали рівні права і кожен відповідно успадкував по 1/8 частці у праві власності на спадковий будинок, однак, свої спадкові права після смерті ОСОБА_5 ми не оформили.

Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 , які прийняли спадщину - відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача - ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на 5/8 часток будинковолодіння АДРЕСА_1 , з яких 1/4 частка належала померлій як члену колгоспного двору, який не втратив своє право на майно двору станом на 15.04.1991, а також на 1/4 частку, яку вона фактично успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_3 , а також на 1/8 частку, яку мати фактично успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_5 .

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є діти померлої - ОСОБА_1 , донька ОСОБА_2 та донька ОСОБА_6 .

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв позивач, так як у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини.

Заяву про прийняття спадщини подала також його сестра - ОСОБА_2 , а сестра ОСОБА_6 у встановлений законом строк спадщину не прийняла, так як не подавала заяву про прийняття спадщини, також на момент смерті матері разом з нею постійно не проживала.

Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , які прийняли спадщину відсутні.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 є двоє спадкоємців, які прийняли спадщину і які відповідно мають рівні спадкові права: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожен з них має право успадкувати після смерті матері по 5/16 часток у праві власності на спадковий будинок, так як матері загалом належало 5/8 часток у праві власності на будинок.

Згідно записів погосподарських книг житловий будинок, з прибудовою, з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи колгоспних дворів станом на 15.04.1991 і його членами на зазначену дату були четверо осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , які відповідно і набули в рівних частках кожний право власності на майно будинку, по 1/4 частці кожний.

ОСОБА_4 більшу частину свого життя працювала в колгоспі.

Згідно свідоцтва на забудову індивідуальної садиби від 27 травня 1975 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вінницько-Хутірської сільської ради від 28 квітня 1975 року № 8 та відповідно до довідки виданої правлінням колгоспу ім. Шевченка с. Вінницькі Хутори від 14.04.1975, присадибна земельна ділянка відведена ОСОБА_4 для будівництва будинку дійсно розташована на землях присадибного фонду колгоспу ім. Шевченка с. Вінницькі Хутори

Відповідно до ч. 1 ст. 120 та ст. 123 Цивільного кодексу Української РСР (в ред. 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно Закону України «Про власність» від 15.04.1991, п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 № 20, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, ОСОБА_1 , як член колгоспного двору, який не втратив своє право на майно двору і був його членом станом на 15.04.1991 набув право власності на 1/4 частку житлового будинку, з прибудовою, з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , а також після смерті батька ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину і успадкував ще 1/8 частку у праві власності на будинок (іншу 1/8 частку у спадкувала ОСОБА_4 ).

Також, після смерті ОСОБА_4 позивач має законне право успадкувати 5/16 часток у праві власності на спадковий будинок, так як матері на момент смерті загалом належало 5/8 часток у праві власності на будинок.

Загалом позивач має право власності, як член колгоспного двору (1/4 частка) у праві власності на будинок та в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 (5/16 часток), після смерті батька ОСОБА_5 (1/8 частка), а разом: 11/16 часток у праві власності на будинок (1/4+1/8+5/16=3/8+5/16=11/16).

Для того, щоб вирішити спір в досудовому порядку позивач звертався до нотаріальної контори, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

За наведених обставин ОСОБА_1 звертається до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно була рідною донькою ОСОБА_3 , 1909 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити факт, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_5 фактично спадщину прийняв син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності: в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_4 на 5/16 часток, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_5 на 1/8 частку, а також як за членом колгоспного двору на 1/4 частку, а загалом визнати право власності на 11/16 часток, на: житловий будинок, з прибудовою, з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку «А» загальною площею 67, 8 кв. м, житлова площа 40,6 кв. м, допоміжна (підсобна) площа 27,2 кв. м; прибудови «а», сараю, літньої кухні «Б», погребу «п/Б», сараю «В», убиральні «Г», сараю «Д».

Зустрічна позовна заява ОСОБА_2 мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся, - ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на 1/4 частку будинковолодіння АДРЕСА_1 , що належала померлій як члену колгоспного двору, який не втратив своє право станом на 15.04.1991.

Спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину, була донька померлої - ОСОБА_4 , так як на момент смерті спадкодавця постійно проживала та була зареєстрована з нею за однією адресою.

Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , які прийняли спадщину - відсутні.

Однак, за життя ОСОБА_4 не оформили свої спадкові права після смерті своєї матері ОСОБА_3 , хоча фактично прийняла спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , який являється батьком позивача по первісному позову та позивача по зустрічному.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 (в тому числі на 1/4 частку вищезазначеного будинковолодіння) прийняла його дружина, мати позивача та відповідача, ОСОБА_4 , оскільки продовжувала проживати за місцем своєї реєстрації (та місцем реєстрації спадкодавця), що згідно норм ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) свідчить про фактичне прийняття спадщини за померлим, однак, своє спадкове право після смерті чоловіка вона не оформила. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , які прийняли спадщину - відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на 3/4 частки будинковолодіння АДРЕСА_1 , з яких 1/4 частка належала померлій як члену колгоспного двору, який не втратив своє право на майно двору станом на 15.04.1991, а також на 1/4 частку, яку вона фактично успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_3 , а також на 1/4 частку, яку мати позивача та відповідача фактично успадкувала після смерті ОСОБА_5 .

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 є діти померлої - відповідач ОСОБА_1 , позивач ОСОБА_2 та донька ОСОБА_6 .

Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 прийняв відповідач, ОСОБА_1 , так як у

встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини.

Заяву про прийняття спадщини подала також позивач - ОСОБА_2 , а їхня сестра, ОСОБА_6 , у встановлений законом строк спадщину не прийняла, так як не подавала заяву про прийняття спадщини, також на момент смерті матері разом з нею постійно не проживала.

Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , які прийняли спадщину відсутні.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 є двоє спадкоємців, які прийняли спадщину і які відповідно мають рівні спадкові права: відповідач ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_2 , кожен з яких має право успадкувати після смерті матері по 3/8 часток у праві власності на спадковий будинок, так як матері загалом належало 3/4 часток у праві власності на будинок.

За наведених обставин, ОСОБА_2 звертається до суду із зустрічним позовом, в якому просять визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_4 на 3/8 частку житлового будинку, з прибудовою, з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку «А» загальною площею 67, 8 кв. м, житлова площа 40,6 кв. м, допоміжна (підсобна) площа 27,2 кв. м; прибудови «а», сараю, літньої кухні «Б», погребу «п/Б», сараю «В», убиральні «Г», сараю «Д».

Ухвалою судді від 09.01.2024 прийнято заяву представника відповідача - позивача ОСОБА_2 - адвоката Власюка І.Т. про зменшення позовних вимог, в якій представник просить визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_4 на 5/16 часток житлового будинку, з прибудовою, з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку «А» загальною площею 67, 8 кв. м, житлова площа 40,6 кв. м, допоміжна (підсобна) площа 27,2 кв. м; прибудови «а», сараю, літньої кухні «Б», погребу «п/Б», сараю «В», убиральні «Г», сараю «Д».

В судове засідання представник позивача - відповідача ОСОБА_1 - адвокат Галіцина В.В. не з`явилася, попередньо надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність та у відсутність позивача - відповідача ОСОБА_1 , первісні позовні вимоги свого довірителя підтримує та просить їх задоволити, зменшені зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

Представник відповідача - позивача ОСОБА_2 - адвокат Власюк І.Т. в судове засідання не з`явився, попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, первісні позовні вимоги ОСОБА_1 визнає та не заперечує щодо їх задоволення, зменшені зустрічні позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, оглянувши копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_3 , яка була бабусею сторін по справі, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 02.08.1999 (а.с. 8).

Даний факт також визнається та не заперечується сторонами по справі.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, в тому числі на 1/4 частку будинковолодіння АДРЕСА_1 , що належала померлій як члену колгоспного двору, який не втратив своє право станом на 15.04.1991, що підтверджується виписками з погосподарських книг (а.с. 43 - 68).

Спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину була донька померлої - ОСОБА_4 , 1935 року народження, що підтверджується архівною довідкою та свідоцтвом про шлюб ОСОБА_4 (а.с. 11,13).

Однак у актовому записі про народження донька значиться ОСОБА_7 , що підтверджується архівною довідкою від 07.10.2021 № 07-2825/7 про наявність актового запису про

народження № 4 від 22 січня 1935 року такого змісту: Прізвище та ім`я дитини: ОСОБА_8 (так у документі), дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_6 ; батько: ОСОБА_9 ( так у документі), 25 років українець; мати: ОСОБА_3 (так у документі), 23 роки, українка.

Фактично спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла її донька, ОСОБА_4 , так як на момент смерті спадкодавця вона постійно проживала та була зареєстрована з нею за однією адресою, що підтверджується довідкою Вінницько-Хутірського старостинського округу ВМР від 07.10.2021 № 227 та виписками з погосподарських книг (а.с. 40, 43 - 68).

Такі дії, згідно норм ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) свідчать про фактичне прийняття спадщини.

Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , які прийняли спадщину - відсутні, що підтверджується виписками з погосподарських книг.

Однак, за життя ОСОБА_4 не оформили свої спадкові права після смерті своєї матері, хоча фактично прийняла спадщину.

Той факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно була рідною донькою ОСОБА_3 , 1909 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується: архівною довідкою від 07.10.2021 № 07-2825/7 Державного архіву Вінницької області (а.с. 11), свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 24 січня 1957 року ОСОБА_5 та ОСОБА_10 (а.с. 13), зареєстроване Салинецькою сільською радою Брацлавського району Вінницької області, свідоцтвом про смерть ссерії НОМЕР_2 ОСОБА_3 (а.с. 8), виписками з погосподарських книг (а.с. 43 - 68), де вони значяться як мати та донька, довідкою виконавчого комітету Вінницько-Хутірської сільської ради від 21.07.1994 (а.с. 35), згідно якої ОСОБА_4 дійсно проживає в АДРЕСА_1 і разом з нею проживає її мати, ОСОБА_3 , довідкою виконавчого комітету Вінницько-Хутірської сільської ради № 1253 від 23.10.1999 про те, що ОСОБА_4 здійснювала догляд до дня смерті і хоронила свою матір ОСОБА_3 , 1909 року народження, яка була вдовою загиблого воїна ОСОБА_9 (а.с. 36), актом, складеним в присутності сусідів 26.11.2021 (а.с. 71), книгою імен, в якій на сторінці 86 зазначено, що імена ОСОБА_11 стар. (старовживане) та ОСОБА_12 є одним іменем (а.с. 72).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області помер батько сторін по справі, ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 28.09.2000 (а.с. 9).

Даний факт також визнається та не заперечується сторонами по справі.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, в тому числі на 1/4 частку будинковолодіння АДРЕСА_1 , що належала померлому як члену колгоспного двору, який не втратив своє право станом на 15.04.1991, що підтверджується виписками з погосподарських книг (а.с. 43 - 68).

ОСОБА_5 був інвалідом І -ї групи і особливо в останні роки свого життя потребував допомоги та стороннього догляду, що підтверджується довідкою МСЕК про інвалідність № 140968 від 04.03.1996 року (а.с. 144).

Як зазначає ОСОБА_1 та визнає ОСОБА_2 , батько на війні втратив одну ногу і тому був визнаний інвалідом. Крім того, в 1995 році батько зламав праву ногу і тому йому було вкрай важко пересуватися з однією поломаною ногою, в лікуванні та догляді йому допомагав саме, ОСОБА_1 та його родина, а саме: дружина - постійно доглядали батька, допомагали йому та приймали участь в його лікуванні, так як до його смерті проживали та були зареєстровані разом. Згідно виписок з погосподарських книг за період 1986 - 1990 роки, в спадковому будинку проживав ОСОБА_1 та його неповнолітній на той час син, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Той, факт, що фактично спадщину після ОСОБА_5 прийняв син - ОСОБА_1 , так як на момент смерті спадкодавця постійно проживав з ним разом та вони були зареєстровані за однією адресою, також вступив в управління спадковим майном на протязі шести місяців з моменту смерті спадкодавця, підтверджується: відміткою в паспорті громадянина України серія НОМЕР_5 , виданий 13.05.1999, ОСОБА_1 про зареєстроване місце реєстрації з 13 листопада 1985 року по 23 жовтня 2001 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15 - 16), оригіналами особистих документів ОСОБА_5 , які знаходяться у сина - ОСОБА_1 , оскільки саме він проживав з батьком до його смерті за однією адресою і надавав йому необхідний догляд та піклування: трудова книжка ОСОБА_5 від 10.04.1973, довідка МСЕК про інвалідність № 140968 від 04.03.1996, згідно якої він був інвалідом першої групи і потребував стороннього догляду довічно, пенсійним посвідченням № НОМЕР_6 ОСОБА_5 , 1927 року народження, посвідченням до Ювілейної медалі «50 років Перемоги у Великій Вітчизняній Війні 1941- 1945рр.» ОСОБА_14 від 10.03.1995, фотокарткою з весілля ОСОБА_1 разом з батьками, випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 7140 ОСОБА_5 , згідно якої з 15 вересня 1995 року по 16 жовтня 1995 року він знаходився на лікуванні в зв`язку з діагнозом: закритий перелом правої конної та сідаліщної кісток справа без зміщення відламків культі лівої голені (а.с. 144 - 148).

Крім того, поховання батька після його смерті здійснював також ОСОБА_1 , а на протязі шести місяців з моменту його смерті також залишився зареєстрованим в будинку, також робив поточний ремонт в спадковому будинку та розпорядився особистими речами померлого батька, в тому числі його особистими документами, які й досі наявні у ОСОБА_1 .

Так, до даних правовідносин (спадкування) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 застосовуються норми ЦК УРСР в редакції 1963 року, на що окремо звернув увагу також Верховний Суд України у постанові Пленуму від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», пункт 1.

Зокрема, ст. 549 ЦК УРСР визначала дії, які свідчать про прийняття спадщини, спадщина могла бути прийнята спадкоємцями шляхом вступу в управління спадковим майном або шляхом подачі заяви до нотаріальної контори.

Згідно п. 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що була затверджена на підставі Наказу Мін`юсту N 18/5 від 14.06.1994, тобто була чинною на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 : « Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець

безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном».

Таким чином, фактично спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли дружина - ОСОБА_4 та син померлого - ОСОБА_1 , так як на момент смерті спадкодавця постійно проживали з ним разом та були зареєстровані за однією адресою, що підтверджується довідками Вінницько-Хутірського

старостинського округу ВМР від 07.10.2021 № 226 та за № 228 та виписками з погосподарських книг, відміткою про реєстрацію місця

проживання позивача в паспорті.

Крім того ОСОБА_1 на протязі шести місяців з моменту смерті батька вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки продовжував бути зареєстрованим в спадковому будинку, розпорядився особистими речами батька та робив у будинку поточний ремонт. Докази фактичного прийняття спадщини у вигляді проживання за однією адресою і реєстрації місця проживання є однаковими для ОСОБА_4 та для ОСОБА_1 .

Згідно норм ст. 548 ч. 2 ЦК України в редакції 1963 року, спадщина належала спадкоємцю з моменту відкриття, також законом не

обмежено жодним строком можливість отримання свідоцтва про право на спадщину.

Згідно ст. 548 ч. 2 ЦК України в редакції 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мали рівні права і кожен відповідно успадкував по 1/8 частці у праві власності на спадковий будинок, однак, свої спадкові права після смерті ОСОБА_5 не оформили.

Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 , які прийняли спадщину - відсутні, що підтверджується виписками з погосподарських книг (а.с. 43 - 68).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області померла мати сторін по справі, ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 27.02.2019 (а.с. 10).

Даний факт також визнається та не заперечується сторонами по справі.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, в тому числі на 5/8 часток будинковолодіння АДРЕСА_1 , з яких 1/4 частка належала померлій як члену колгоспного двору, який не втратив своє право на майно двору станом на 15.04.1991, а також на 1/4 частку, яку вона фактично успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_3 , а також на 1/8 частку, яку мати фактично успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_5 , що підтверджується виписками з погосподарських книг (а.с. 43 - 68).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є діти померлої - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, донька ОСОБА_2 та донька ОСОБА_6 .

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв я позивач ОСОБА_1 , так як у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини, що підтверджується постановою Вінницької районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 листопада 2021 року № 1880/02-31 (а.с. 73).

Заяву про прийняття спадщини подала також ОСОБА_2 , а сестра ОСОБА_6 у встановлений законом строк спадщину не прийняла, так як не подавала заяву про прийняття спадщини, також на момент смерті матері разом з нею постійно не проживала, що підтверджується довідкою Вінницько-Хутірського старостинського округу ВМР № 224 від 07.10.2021 (а.с. 37).

Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , які прийняли спадщину відсутні, що підтверджується записами погосподарських книг (а.с. 43 - 68) та копією спадкової справи після смерті ОСОБА_4 (а.с. 86 - 95).

Таким чином, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 є двоє спадкоємців, які прийняли спадщину і які відповідно мають рівні спадкові права: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожен з них має право успадкувати після смерті матері по 5/16 часток у праві власності на спадковий будинок, так як матері загалом належало 5/8 часток у праві власності на будинок.

Згідно записів погосподарських книг житловий будинок з прибудовою, з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи колгоспних дворів станом на 15.04.1991 і його членами на зазначену дату були четверо осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , які відповідно і набули в рівних частках кожний право власності на майно будинку, по частці кожний.

ОСОБА_4 більшу частину свого життя працювала в колгоспі, що підтверджується трудовою книжкою колгоспниці № НОМЕР_8 ОСОБА_4 від 02 лютого 1975 року (а.с.19 - 20), державним актом на право на земельну ділянку серії ВН №045339 площею 1,4080 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тобто яку мати набула саме як член КСП с. Вінницькі Хутори (а.с. 18).

Також, згідно свідоцтва на забудову індивідуальної садиби від 27 травня 1975 року, що видано на підставі рішення виконавчого комітету Вінницько-Хутірської сільської ради від 28 квітня 1975 року № 8 та довідки, виданої правлінням колгоспу ім. Шевченка с. Вінницькі Хутори від 14.04.1975, присадибна земельна ділянка відведена ОСОБА_4 для будівництва будинку дійсно розташована на землях присадибного фонду колгоспу ім. Шевченка с. Вінницькі Хутори (а.с. 25 - 27).

Той факт, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 набули право власності на даний житловий будинок, як члени колгоспного двору підтверджується записами в погосподарських книгах, випискою земельно-кадастрової книги (а.с. 43 - 68, 28 - 30), технічним паспортом, виготовленим ФОП « ОСОБА_15 » від 15.11.2021 (а.с. 32 - 34), трудовою книжкою колгоспниці ОСОБА_4 (а.с. 19 - 20), справою № 70 відведення в натурі земельної ділянки і погодження проектної документації на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 забудовнику ОСОБА_4 від 1975 року (а.с. 21 - 24), в якій міститься рішення № 181 виконкому Вінницько-Хутірської сільської ради від 27 травня 1975 року Про надання дозволу на будівництво індивідуального жилого будинку на видачу «свідоцтва

про забудову» садиби»; акт про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку від 03 травня 1975 року; свідоцтво на забудову індивідуальної садиби; план забудови садиби від 31травня 1975 року; проект житлового будинку ТП 364-3-А.

Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

За даних обставин, суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин, оскільки встановлення цього факту має юридичне значення, а інший шлях встановлення - відсутній.

Встановлення вказаного юридичного факту необхідно стороні для оформлення спадщини після смерті матері.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд, до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору ( в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося .

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV. Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868.

Статтею 5 Закону визначено об`єкти нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав, а саме: земельні ділянки, підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Реєстрація права власності на такий об`єкт нерухомого майна, як колгоспний двір, законодавством не передбачена.

Оскільки право кожного із членів колгоспного двору, які не втратили право на частку в ньому на виділ його частки є рівними, за сторонами у справі слід визнати право власності, як за членами колгоспного двору, на частки в житловому будинку з прибудовою, з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 120, 123 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. ст. 1218, 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 76, 315, 247, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 була рідною донькою ОСОБА_3 , 1909 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_5 фактично спадщину прийняв син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності: в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_4 на 5/16 часток, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_5 на 1/8 частку, а також як за членом колгоспного двору на 1/4 частку, а загалом визнати право власності на 11/16 часток, на: житловий будинок, з прибудовою, з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку «А» загальною площею 67, 8 кв. м, житлова площа 40,6 кв. м, допоміжна (підсобна) площа 27,2 кв. м; прибудови «а», сараю, літньої кухні «Б», погребу «п/Б», сараю «В», убиральні «Г», сараю «Д».

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_9 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері, ОСОБА_4 на 5/16 часток житлового будинку, з прибудовою, з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку «А» загальною площею 67, 8 кв. м, житлова площа 40,6 кв. м, допоміжна (підсобна) площа 27,2 кв. м; прибудови «а»; сараю, літньої кухні «Б», погребу «п/Б», сараю «В», убиральні «Г», сараю «Д».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО