Справа № 201/1103/24
Провадження № 2-о/201/91/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Покопцевої Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси)) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

В С Т А Н О В И В :

30.01.2024р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 (заінтересована особа Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси)) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою по справі визначена суддя Ткаченко Н.В.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 30.01.2024р. заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.№18).

В обґрунтування вимог заявник посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка Донецької обл. померла бабусі заявника. Заявник отримав лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причини смерті, однак цей документ не може бути прийнятий заінтересованої особою, оскільки не відповідає формі, визначеній МОЗ України, у зв`язку з чим державна реєстрація смерті неможлива. Просив встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у Микитівському районі м. Горлівка Донецької області.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази (а.с.№20). У своїй заяві, яка надійшла до суду 31.01.2024р., заявник просив справу розглядати в судовому засіданні за його відсутності, вимоги заяви підтримав, а також просив зазначити в рішенні суду відомості про місце реєстрації бабусі та фактичного проживання згідно довідки ВПО (а.с.№25).

Представник заінтересованої особи Соборного відділу ДРАЦС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази (а.с.№21,23,24).

Листом від 31.01.2024р. в.о. начальника відділу Марченко Т. просила справу розглядати за відсутності представника відділу (а.с.№27).

У відповідності до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу в судовому засіданні 02.02.2024р. за відсутності обох сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 07.04.2014р. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Законом України від 21.04.2022р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» були внесені зміни до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Зокрема, згідно із п.7 ст.1-1 Закону, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 цього Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акту цивільного стану.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є бабусею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження заявника від 27.11.1982р., серія НОМЕР_1 , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України (а.с.№ 9,10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 89 років ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла та причиною її смерті згідно довідки про причину смерті від 09.01.2024р. вказана хвороба «гостра серцева недостатність, атеросклеротичний коронарокардіосклероз» (а.с.№17).

17.01.2024р. видане свідоцтво про смерть ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України (а.с.№16).

Згідно довідки від 03.04.2017р. № 12225 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактичне місце проживання зазначено як АДРЕСА_2 .

Заявник позбавлений можливості отримати уповноваженим органом свідоцтво про смерть, оскільки у нього наявні лише документи, які видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що заявником надані документи, які свідчать про смерть його бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і реєстрація її смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану неможлива через об`єктивні причини, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заяви ОСОБА_1 та встановити факт смерті його бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки д. Лужок, Чауського району Могильовської області, громадянки України, яка згідно довідки від 03.04.2017р. № 12225 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зареєстрована була за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка Донецької області внаслідок гострої серцевої недостатності, атеросклеротичного коронарокардіосклероза.

При ухваленні рішення судом також враховано, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зазначав, що «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного». Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

Рішення відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

Відповідно до положень п. 16 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» для даної категорії справи судовий збір не справляється.

На підставі викладеного, керуючись Законом України від 21.04.2022р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022р. № 309, ст. 2 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч. 4 ст. 317 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси)) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки д. Лужок, Чауського району Могильовської області, громадянки України, яка згідно довідки від 03.04.2017р. № 12225 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зареєстрована була за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка Донецької області внаслідок гострої серцевої недостатності, атеросклеротичного коронарокардіосклероза.

Рішення відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.