Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

секретаря - Романової К.Т.

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про ухвалення судом додаткового рішення про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі №1423/17347/2012,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила ухвалити додаткове рішення у справі №1423/17347/2012 про заміну стягувача у виконавчому листі, виданому на виконання рішення від 14.12.2012 року у справі №1423/17347/2012 та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання, в якому зазначити поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа на примусове виконання.

Заяву мотивує тим, що 07.11.2022 року Центральний районний суд м.Миколаєва задовольнив її заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, виданому на виконання рішення від 14.12.2012 року у справі №1423/17347/2012. Однак, судом не вирішено питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання. За такого, просила ухвалити додаткове рішення, вирішивши дане питання.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 22.08.2023 року дану заяву прийнято до розгляду, витребувано:

- у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Захаренко І.В. копію спадкової справи №9/2013 від 10.08.2020 року, відкритої до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ;

- у Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) дані щодо перебування у відділі на виконанні виконавчого листа у справі №1423/17347/2012 з виконання рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 14.11.2012 року про стягнення з кредитної спілки «Флагман» на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) кошти у розмірі 115480,63 грн.

06.09.2023 року від Центрального ВДВС у м.Миколаєві ПМУМЮ (м.Одеса) на виконання вимог ухвали від 22.08.2023 року надійшла відповідь.

13.09.2023 року від приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Захаренко І.В. надішла копія витребуваної ухвалою суду копія спадкової справи №9/2013.

21.12.2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про видачу дублікату виконавчого листа, в якій просила видати дублікат виконавчого листа по справі №1423/17347/2012 від 07.11.2022 року або дублікат виконавчого листа від 14.11.2012 року.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 23.11.2023 року об`єднано в одне провадження заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі, присвоєно об`єднаним заявам у справі №1423/17347/2012, номер провадження 2-др/490/13/23.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши письмові докази, приєднані до заяви, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Центрального районного суду від 14.11.2012 р. у справі №1423/17347/2012 з кредитної спілки «Флагман» на користь ОСОБА_2 суму грошового вкладу за договором про залучення внеску на депозитний рахунок №129 від 15.01.2009 року в розмірі 115480,63 грн, відсотки за користування грошовими коштами в сумі 29915,31 грн, три відсотки річних в сумі 4361,80 грн, а всього 149757,79 грн.

Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 01.06.2020 року у справі №490/8518/19 визначено додатковий строк в два місяці з моменту набрання рішенням законної сили, протягом якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може подати заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 07.11.2022 року у справі №1423/17347/2012 замінено стягувача ОСОБА_2 її правонаступником - ОСОБА_1 з примусового виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.112.2012 року у справі №1423/17347/2012 за позовом ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Флагман» про стягнення грошового вкладу.

Як вбачається з листа №65874 від 06.09.2023 року Центрального ВДВС у м.Миколаєві ПМУМЮ (м.Одеса) виконавче провадження з виконання рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 14.11.2012 року про стягнення з кредитної спілки «Флагман» на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 115480,63 грн у відділі виконавчої служби не перебувало.

Щодо ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

За такого, питання щодо поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання не може бути вирішено в порядку ухвалення додаткового рішення, оскільки не передбачено ст. 270 ЦПК України, а розглядається в порядку ст. 433 ЦПК України.

Щодо видачі дублікату виконавчого листа.

У відповідності до підпункту 17.4. пункту 17 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно діючого законодавства дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його витратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Підставами для видачі дубліката виконавчого листа є саме втрата виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 474/783/17, від 10.10.2018 року у справі № 2-504/11.

Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа в разі доведеності втрати його оригіналу. При цьому суд має перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист по цивільній справі №1423/17347/2012 для виконання рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 14.12.2012 року, в якому замінено стягувача ОСОБА_2 її правонаступником - ОСОБА_1 не видавався, а ОСОБА_1 із заявами про видачу такого виконавчого листа до суду не зверталася.

За такого, оскільки факт видачі або втрати виконавчого листа у даній справі не підтверджується матеріалами справи та жодними доказами, підстави для видачі дубліката виконавчого листа у суду відсутні.

Щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно ст. 433 ч. 1 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Положення ст. ст. 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду в справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права, як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ("Брумареску проти Румунії").

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Таким чином, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Враховуючи те, вищевказане, а також те що заміна стягувача у виконавчому листі відбулася у 2022 році, суд вважає можливим поновити стягувачу ОСОБА_1 строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі №1423/17347/2012 за позовом ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Флагман» про стягнення грошового вкладу.

На підставі викладеного та керуючись п.9 ч.1, п.17.4 ч.1 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року, ст.ст. 260, 261, 270, 353, 433, ЦПК України ст. 129-1 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення судом додаткового рішення про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі №1423/17347/2012 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , строк на пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого у справі №1423/17347/2012 для виконання рішення суду від 14.12.2012 року, стягувачем в якому є правонаступник ОСОБА_2 ОСОБА_1 .

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.П. Черенкова