Справа № 304/41/24 Провадження № 2-н/304/52/2024
У Х В А Л А

02 лютого 2024 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

У С Т А Н О В И В:

товариство звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за спожиту електричну енергію у розмірі 1 044 грн. На підтвердження обставин зазначає, що ТОВ «Закарпаттяенергозбут» є учасником ринку електричної енергії, який на підставі ліцензії, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 429, провадить господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу. Так ОСОБА_1 , якій здійснюється постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , приєдналася до умов публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом фактичного споживання електричної енергії за вказаною адресою та оплатою виставлених товариством рахунків, що підтверджується абонентською книжкою особового рахунку № НОМЕР_1 . Заявник вказує на те, що споживачем відмови від приєднання до вказаного Договору подано не було, а відтак сторони взяли на себе певні права та обов`язки, у тому числі й щодо постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , що є також місцем виконання Договору. Однак внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 вимог законодавства та взятих на себе за Договором зобов`язань, у неї перед товариством утворилася заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 1 044 грн за період з травня 2021 року по листопад 2023 року, оплату якої боржник у порядку та строки, визначені Договором та ПРРЕЕ у добровільному порядку не здійснила, що підтверджується абонентською книжкою особового рахунку № НОМЕР_1 , а відтак просить задовольнити заяву та видати судовий наказ, яким стягнути заборгованість у судовому порядку.

Дослідивши матеріали заяви суддя прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 цього Кодексу судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Аналіз норм ЦПК України, які регламентують наказне провадження, дає підстави для висновку про те, що наказне провадження це самостійний вид провадження цивільного судочинства, що існує поряд із позовним і окремим провадженням, якому притаманна певна процесуальна форма, що має певні особливості, пов`язані з тим, що ця форма забезпечує захист прав та інтересів стягувача, що має документи проти боржника, який не виконує свої зобов`язання. Метою наказного провадження є спрощення, скорочення та здешевлення судової процедури у тих випадках, коли це можливо та виправдано, та є ефективним засобом захисту прав боржника у безспірних справах.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України суддею було здійснено запити про реєстрацію місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Згідно з інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру № 396672 від 08 січня 2024 року, за параметрами запиту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , особу не знайдено.

Крім цього за інформацією Перечинської міської ради Закарпатської області як органу реєстрації місця проживання від 12 січня 2024 року № 108/07-02, дані відносно реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Так само за відомостями ГУ ДМС України в Закарпатській області № 2101.03.7-1089/2101.3-24 від 31 січня 2024 року громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою/знятою з реєстраційного обліку не значиться.

Частиною 9 статті 165 ЦПК України визначено, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Розглянувши надані матеріали, перевіривши результати отриманої з різних джерел інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника, суддя прийшов до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 2, 7, 10, 19 ч. 3, 76-80, ст. 165, ст. 258-259, 263 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію відмовити.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Чепурнов В. О.