Справа № 638/6450/23
Провадження № 2/638/1254/24
УХВАЛА

Іменем України

01 лютого 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Тимченка А.М.

за участі секретаря судового засідання Кондратюк І.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, в якому просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошові кошти у розмірі 17043530,00 грн.

Ухвалою суду від 07.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання з викликом сторін.

Ухвалою суду від 20.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

08 листопада 2023 року сторони подали спільну заява про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, відповідно до якої 19 жовтня 2023 року між позивачем та відповідачем у цій справі було укладено мирову угоду, за якою ОСОБА_3 зобов`язалася передати грошові кошти, що є предметом спору.

Відповідно до змісту мирової угоди від 19.10.2023 сторони домовились про таке:

«1. Ця мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і стосується прав та обов`язків сторін та предмета спору.

2. Відповідач ОСОБА_3 визнає, що грошові кошти в сумі 200000,00 (двісті тисяч) ЄВРО та 250000.00 (двісті п`ятдесят тисяч) доларів США, які залишилися після смерті ОСОБА_4 , належать позивачу ОСОБА_2 на підставі заповіту ОСОБА_4 від 08 листопада 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області та зареєстрованого в реєстрі за №4100.

3. ОСОБА_3 зобов`язується передати ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 200000,00 (двісті тисяч) ЄВРО та 250000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) доларів США протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту набрання ухвалою суду про затвердження мирової угоди законної сили. У випадку не передання ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 200000,00 (двісті тисяч) ЄВРО та 250000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) доларів США ОСОБА_2 у строки, встановлені даним пунктом мирової угоди, кошти підлягають стягненню в примусовому порядку через органи державної (приватної) виконавчої служби. В такому випадку ухвала суду про затвердження мирової угоди відповідно до ч. 2, 3 ст. 208 Цивільного процесуального кодексу України є виконавчим документом».

В судовому засіданні представник позивача просив затвердити мирову угоду

Відповідач в судове засідання не з`явився, відповідно до наданого через канцелярію суду відзиву на позовну заяву від 28.07. 2023 відповідач просив провести розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника.

Заслухавши думку представника позивача, мирову угоду та матеріали цивільної справи № 638/6450/23, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до норм ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Частиною 5 ст. 207 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Звертаючись до суду з позовною заявою та оборюючи на сласний розсуд спосіб захисту свого права, позивач, вважаючи себе власником грошових коштів, просила стягнути з відповідача грошові кошти в гривнях на підставі ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Тобто позивач звернулася до суду за захистом майнових прав на підставі ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В порядку, визначеному ч. 3 ст. 49 ЦПК України, позивач під час підготовчого судового засідання не змінював предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Таким чином, суд розглядає справу виключно на підставі заявлених позивачем вимог щодо стягнення грошових коштів на підставі ст. 1212 ЦК України.

Водночас, зі змісту мирової угоди вбачається, що сторони урегулювали вирішення спору щодо визнання права власності на спадкове майно, зокрема «Відповідач ОСОБА_3 визнає, що грошові кошти в сумі 200000,00 (двісті тисяч) ЄВРО та 250000.00 (двісті п`ятдесят тисяч) доларів США, які залишилися після смерті ОСОБА_4 , належать позивачу ОСОБА_2 на підставі заповіту ОСОБА_4 від 08 листопада 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області та зареєстрованого в реєстрі за №4100». Тобто умови мирової угоди змінюють як предмет позову, так і підстави позову

Оскільки умови укладеної між сторонами по справі мирової угоди виходять за межі предмету судового розгляду і штучно, всупереч визначеному процесуальним законом порядку, змінюють підстави позову, а тому дана мирова угода не може бути затверджена судом в межах даної справи, на підставі п. 1 ч. 5 ст. 207 ЦПК України.

На підставі викладеного вище, враховуючи, що умови наданої сторонами до суду мирової угоди суперечать закону, виходять за межі предмета судового розгляду, суд приходить до висновку, що у визнанні мирової угоди слід відмовити.

Керуючись ст. 207, 260, 353, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У затвердженні мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів відмовити та продовжити судовий розгляд.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Тимченко