Справа № 308/4917/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 січня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря Савинець В.Ю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, подану законним представником ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 17 серпня 2023 року (головуючий суддя Вінер Е.А.) у справі № 308/4917/21 (провадження № 22-ц/4806/1041/23) за заявою законного представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 - про заміну сторони у виконавчому провадженні,

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року законний представник ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , звернувся в суд із заявою.

Заяву обґрунтовано тим, що постановою Закарпатського апеляційного суду від 16.01.2023 у справі №308/4917/21 стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму боргу в розмірі 14 885 грн., з яких індекс інфляції за період з 01.03.2013 по 31.03.2021 становить 13 070 грн. та 3 % річних за період з 26.02.2013 року по 17.04.2021 року становить 1785,00 грн.

Проте стягувач ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно заповіту від 26.06.2020 єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 є його внучка малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

28.10.2022 законним представником ОСОБА_2 її батьком ОСОБА_1 було подано нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Виконавчі листи у справі не видавались.

Посилаючись на дані обставини, уточнивши вимоги заяви (а.с. 138-140), ОСОБА_1 , що є законним представником малолітньої ОСОБА_2 , просив замінити стягувача ОСОБА_5 у виконавчому листі за рішенням Закарпатського апеляційного суду від 16.01.2023 у справі №308/4917/21 його правонаступником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також зазначав, що якщо в процесі розгляду заяви суд дійде висновку, що виконавчий лист не видавався і нема підстав замінювати стягувача у ще не виданому виконавчому листі, просив замінити стягувача ОСОБА_5 за рішенням Закарпатського апеляційного суду 16.01.2023 у справі №308/4917/21 його правонаступником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 17.08.2023 у задоволенні заяви, поданої представником ОСОБА_1 , який представляє інтереси ОСОБА_2 про заміну стягувача ОСОБА_5 за рішенням Закарпатського апеляційного суду від 16.01.2023 у справі №308/4917/21 його правонаступником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовлено.

На цю ухвалу подав апеляційну скаргу законний представник ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 .

Посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким замінити стягувача ОСОБА_5 у виконавчому листі за рішенням Закарпатського апеляційного суду від 16.01.2023 у справі №308/4917/21 його правонаступником - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає по АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що місцевий суд, пославшись на висновки Великої Палати Верховного Суду, не конкретизувавши які саме та у якій справі, дійшов помилкового висновку, що не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке не відкрито. Зазначає, що відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 16.06.2021 у справі № 0417/7776/2012 до відкриття виконавчого провадження можливою є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі. Місцевий суд не врахував, що заявник просив замінити стягувача ОСОБА_5 у виконавчому листі. Натомість суд відразу відмовив у задоволенні другої сформульованої заявником вимоги щодо заміни стягувача ОСОБА_5 за рішенням Закарпатського апеляційного суду 16.01.2023 року у справі №308/4917/21.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином заявники (а.с. 226-227). Судові повістки, які направлялись божникам на адреси, наявні в Єдиному державному демографічному реєстрі, повернулись на адресу апеляційного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.230-235). Оскільки повідомлення боржників про судове засідання було також розміщено на сайті судової влади (а.с. 222-225) судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ст.18 ЦПК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст..6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Відповідно до вимог ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 статті 442 ЦПК України).

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження.

Підставою для заміни боржника або стягувача у виконавчому листі, тобто підставою процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво в розумінні зазначеної вище законодавчої норми допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що постановою Закарпатського апеляційного суду від 16.01.2023 у справі №308/4917/21 стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму боргу в розмірі 14 885 грн., з яких індекс інфляції за період з 01.03.2013 по 31.03.2021 становить 13 070 грн. та 3 % річних за період з 26.02.2013 року по 17.04.2021 року становить 1785,00 грн. (а.с. 115 - 118).

Позивач ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.133).

З матеріалів справи вбачається, що в судові засідання апеляційного суду під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 на рішення Свалявського районного суду від 01.09.2021 учасники справи не з?являлись жодного разу, і при апеляційному перегляді до справи не було додано доказів щодо смерті позивача ОСОБА_5 , відтак, заміни сторони у справі, відповідно до положень ст. 55 ЦПК України, судом проведено не було.

Виконавчий лист у справі №308/4917/21 не видавався та після апеляційного перегляду за обставинами справи не міг бути виданий стягувачу ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно заповіту від 26.06.2020 спадкоємцем всього належного майна, всього, що буде належати на час смерті та всіх майнових прав ОСОБА_5 є його внучка малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 134).

Згідно з листом приватного нотаріуса Федоренка Е.Й. № 47/01-16 від 29.06.2023, спадкоємицею за заповітом ОСОБА_5 є його онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися (а.с. 129).

28.10.2022 законним представником ОСОБА_2 її батьком ОСОБА_1 було подано нотаріусу заяву про прийняття спадщини (а.с. 130).

Згідно із нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

У даній справі встановлено, що випадки визначені частинами другою - четвертою статті 1273 ЦК України відсутні.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Апеляційним судом установлено, що малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважається такою, що прийняла спадщину за ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, у зв`язку з чим малолітня ОСОБА_2 є її власником з часу відкриття спадщини (з дня смерті спадкодавця).

У даній справі встановлено, що стадія судового розгляду у даній справі завершена, стадія апеляційного провадження закінчена внаслідок прийняття постанови Закарпатського апеляційного суду від 16.01.2023, що набрала законної сили 16.01.2023.

Перед ухваленням рішення по суті спору до справи не було додано доказів щодо смерті позивача ОСОБА_5 .

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції зазначив, що не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке не відкрито.

Проте виконавчий лист не видавався та за обставинами справи не міг бути виданий стягувачу ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В той же час, після закінчення стадії апеляційного провадження, за обставинами цієї справи, настала стадія виконання судового рішення.

Суд першої інстанції правомірно зазначив, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу особа, на користь якої ухвалено рішення (стягував) користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

В той же час, і за відсутності відкритого виконавчого провадження або в ситуації, коли ще не видавався виконавчий лист, у особи, яка хоч і не була учасником справи, проте є правонаступником сторони у матеріальних правовідносинах, є мета - отримати виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Правонаступник стягувача у матеріальних правовідносинах має право на виконання судового рішення, зокрема, і внаслідок примусового виконання судового рішення відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження». Без заміни стягувача його правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про отримання виконавчого листа, відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора у зобов`язанні (позивача) із заявою про надання йому статусу стягувача є законним та обґрунтованим.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що оскаржувану ухвалу, через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права (п. 4 ч. 1 ст 376 ЦПК України) слід скасувати та постановити нове судове рішення, яким замінити стягувача ОСОБА_5 його правонаступником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1 , у цивільній справі №308/4917/21 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягненнінфляційних втрат та 3 % річних.

Керуючись ст 368, п. 2 ч. 1 ст 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу, подану законним представником ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 17 серпня 2023 скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву, подану законним представником ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 задовольнити частково.

Замінити стягувача ОСОБА_5 його правонаступником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1 , у цивільній справі №308/4917/21, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 лютого 2024 року.

Головуюча:

Судді: