єдиний унікальний номер справи 531/3422/23
номер провадження 2/531/5/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Попова М.С.,

за участю секретаря - Клименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Карлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: Карлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою у якій просить визнати його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести зміни до актового запису про народження дитини.

У позові зазначається, що до народження спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сторони проживали разом. У період пологів, стосунки з відповідачкою припинилися, вона розлютившись, після народження дитини, не вказала позивача батьком. У 2014 році стосунки у сторін відновилися, і до цього вони проживають однією сім`єю з дочкою та відповідачкою. Позивач перебуває на службі у ЗСУ, у зв`язку з чим звернувся до нотаріуса для складання заповіту, який повідомив, що у свідоцтві про народження дочки записаний батьком « ОСОБА_4 », а не « ОСОБА_1 », тобто позивач не є батьком дитини. Єдиним способом вирішення даного питання, є звернення до суду з даним позовом.

Позивач до суду не з`явився, його представник надав суду письмову заяву у якій позов підтримав, просив його задовольнити, справу просив розглядати без його участі та без участі позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Також у заяві уточнив прохальну частину позовної заяви та просив залишити прізвище дитини " ОСОБА_5 ".

Відповідачка до суду не з`явилася, надала заяву про визнання позову, просила розгляд справи провести без її участі.

Представник третьої особи також не з`явився до суду, мається письмова заява про розгляд справи без участі уповноваженого представника, при розгляді справи покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 (а.с.9), її батьками у свідоцтві про народження зазначено: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Відомості про батька дитини було були внесені органом ДРАЦС за вказівкою позивачки, що підтверджено Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України.

Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно ч.4 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання батьківства підлягають задоволенню.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

З урахуванням вказаного, позовні вимоги, щодо внесення змін до актового запису про народження дитини, також підлягають до задоволення.

Отже, суд прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. Отже, визнання позову відповідачем слід прийняти.

Керуючись ст.ст.3, 81, 89, 141, 206, 263, 264, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.125-128,134,135 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Прийняти визнання позову відповідачем ОСОБА_2 .

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: Карлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства, задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м.Карлівка Полтавського (Карлівського) району Полтавської області.

Зобов`язати Карлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №38 від 27 березня 2013 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, вказавши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, залишивши прізвище, ім`я та по батькові дитини « ОСОБА_3 ».

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги або через Карлівський районний суд Полтавської області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С.Попов