Справа №442/116/24
Провадження №2/442/323/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Крамара О.В.

з участю секретаря судового засідання Малик О.Я.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки в праві спільної сумісної власності, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 -

в с т а н о в и в :

04.01.2024, позивач звернувся в суд із вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 506386, земельна ділянка площею 0,0925 га, розташована на АДРЕСА_1 , призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:014:0028, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Вказана земельна ділянка передана їм на підставі Ухвали Дрогобицької міської ради від 08.10.2007 № 414, як співвласникам будинку АДРЕСА_1 . Оскільки на даний час вона хоче розпорядитися своєю часткою у нерухомості, на користь рідного брата, то для оформлення відповідного договору, їй необхідно виділити частку у праві спільної сумісної власності.

З метою визначення часток співвласників, вона та треті особи звернулися до відповідачів, однак по даний час не можуть досягти згоди, а тому з огляду на наведене вище для захисту своїх прав, змушена звертатись до суду.

Сторони в судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідачі визнають.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Матеріалами справи встановлено, що сторонам по справі згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 506386, на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,0925 га, розташована на АДРЕСА_1 . Цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:014:0028. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачами виник спір щодо розміру частки у земельній ділянці.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України).

У відповідності до вимог ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України.

Згідно ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

За змістом ч.1 ст.86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 89 Земельного кодексу України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

У відповідності до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20, - частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5).

Отже, виходячи із наведеного вище, суд прийшов до переконання, що частки сторін у праві спільної сумісної власності на вищевказану земельну ділянку, є рівними та становлять по 1/6 кожному.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підставний та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 12, 81, 158, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити. Визначити, що частка співвласників ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0925га, яка розташована у АДРЕСА_1 , призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:014:0028, становить по 1/6 частки кожному.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.01.2024

Суддя __________________ О.В. Крамар