Справа № 396/1802/23
Провадження № 2/396/54/24
РІШЕННЯ

Іменем України

01.02.2024 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання Андріяш І.С.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 396/1802/23 за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат Кривонос Андрій Ілліч до ОСОБА_2 , третя особа: Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Кривонос А.І. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом, у якому просить визнати позивача батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключивши відомості про батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а по-батькові з « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 2011 року він з ОСОБА_7 тривалий час зустрічалися, остання на той час перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та народила дочку ОСОБА_3 .. У свідоцтві про народження дитини батьком вказаний ОСОБА_2 . З 2012 року позивач фактично проживає з ОСОБА_7 та ОСОБА_3 однією сім`єю, до останньої ставиться як до дочки, постійно спілкуються, проводять час разом. З метою доведення біологічного батьківства він пройшов дослідження ДНК, результати якого підтвердили, що він є біологічним батьком ОСОБА_3 . 23.12.2023 року ОСОБА_1 і ОСОБА_7 уклали офіційний шлюб.

Позивач та його представник були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про доставку електронного документу. 25.01.2024 року представник надіслав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи, повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився, засобами поштового зв`язку надіслав суду заяву, згідно якої просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, позовні вимоги позивача визнав повністю та не заперечив щодо їх задоволення (а.с.56).

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.50), а також пояснення щодо позову, відповідно до яких підтвердила факт, що батьком дитини є позивач. Позов підтримала, просила його задовольнити (а.с.51).

Ухвалою судді від 29.09.2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано час для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 05.10.2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите загальне позовне провадження у справі та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 07.12.2023 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

Неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що з 21.01.2005 року відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 28.05.2015 року (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 11.07.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві (а.с.6).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 01.12.2023 (а.с.68) та копії актового запису про народження № №1172 від 11.07.2012, батьком дитини ОСОБА_3 вказаний ОСОБА_2 ( а.с.67).

Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст.133 СК України, згідно якої якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

23 вересня 2023 року ОСОБА_1 і ОСОБА_7 уклали офіційний шлюб, який зареєстровано у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис №683. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу " ОСОБА_8 " (а.с. 11).

За результатами висновку генотипоскопічного експертного дослідження від 06.06.2023 року №38258, проведеного Медико - генетичним центром «МАМА ПАПА» (ліцензія МОЗ №1168 від 03.10.2016 року), біологічне батьківство учасника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно учасника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ймовірність батьківства складає 99,99998%. Передбачуваний батько не виключається як біологічний батько тестованої дитини (а.с.13-29).

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлену цим кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач як на підставу заявлених вимог посилається на те, що слід його визнати, батьком дитини, аргументуючи тим, що під час державної реєстрації народження, підставою для зазначення батьком саме відповідача є те, що народження дитини відбулося в зареєстрованому шлюбі відповідача та третьої особи, однак ОСОБА_7 ще до розірвання шлюбу тривалий час спільно не проживала та не спілкувалася з відповідачем, що нівелює можливість його батьківства, однак в той самий час проживала та вела спільне господарство разом із позивачем.

Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування.

Згідно з приписами ч.1, 2 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Згідно з ст. 133 СК України, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до вимог ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства (ч.1). До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство (ч.2).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18).

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ч. 2 ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 17 травня 2007 року у справі «Jevremovic v. Serbia» зазначив, що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини встановлені за результатами дослідження ДНК на встановлення біологічного батьківства №38258 від 06.06.2023 року, про те, що ймовірність батьківства ОСОБА_1 щодо дитини ОСОБА_3 становить 99,999%, всупереч вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами і суд не має сумніву щодо достовірності цих обставин.

Крім того, Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства («Kalacheva v. Russia», заява № 3451/05, § 34, рішення ЄСПЛ від 07 травня 2009 року).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Відповідно до вимог ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Наказом Мінюсту України від 12 січня 2011 року №96/5, який зареєстровано в Мінюсті України 14 січня 2011 року за №55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п. 1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до п. 2.16.4 Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд дійшов до висновку, що позов про визнання батьківства підлягає задоволенню, оскільки факт визнання батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 повністю підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності, визнанням позивачем дитини своєю, а також визнанням позову відповідачем. Суд також вважає, що визнання відповідачем позову не порушує законні права та інтереси третіх осіб і повністю відповідає інтересам дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.114, 115, 122, 129, 134 СК України, ст.2-5, 12, 13, 19, 23, 76-89, 141, 258-268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Виключити відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , як батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з актового запису про народження дитини № 1172 від 11 липня 2012 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.

Внести зміни до актового запису №1172 від 11 липня 2012 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, а саме:

- у графі «Батько» вказати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України;

- прізвище дитини замість « ОСОБА_3 » вказати « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- по батькові дитини замість « ОСОБА_3 » вказати « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.

Суддя: А. А. Русіна