Справа №295/7664/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Зосименко О.М., розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_1 про направлення цивільної справи за позовом Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення,

установив:

У провадженні суду м. знаходиться цивільна справа за позовом Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення.

05.12.2023 року до суду надійшло клопотання відповідача про направлення справи за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва.

Суд, дослідивши клопотання відповідача, оглянувши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Положеннями частини першої статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 року у справі № 638/1988/17 сформував правовий висновок про те, що «послуги з утримання майна надаються за місцем знаходження нерухомого майна. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності».

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 зазначила таке: "виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном".

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 року у справі № 911/2390/18 сформулювала правовий висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Приймаючи до уваги, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, що надаються за адресою знаходження нерухомого майна, суд дійшов висновку, що розгляд такого спору має здійснюватися судом за правил виключної підсудності.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування процесуальних норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27, 28 Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, позивачем, на підставі ч.1 ст. 30 ЦПК України, пред`явлено даний позов до Богунського районного суду м. Житомира за місцем знаходження квартири відповідача в якій надавались послуги централізованого опалення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання відповідача про передачу цивільної справи за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 28-30, 258-261 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про направлення цивільної справи за позовом Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Зосименко