БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1094/23
Провадження № 2/730/28/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2024 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Данько О.В.

з участю секретарів судового засідання Стрижак Я.О., Граб С.О.

представника позивача-адвоката Крюкової М.В.(у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» через представника адвоката Крюкову М.В. звернулося до суду з позовом, у якому просить, після зменшення позовних вимог, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість у розмірі 34829,5 грн., з яких сума кредиту 11 500 грн., сума процентів за користування кредитом 23329,5 грн. та судові витрати по справі, що складаються із суми сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн..

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.10.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 був укладений електронний кредитний договір №4874100 про надання споживчого кредиту. Вказаний договір був укладений відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». За умовами вказаного договору товариство надало відповідачу фінансовий кредит у сумі 11500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на визначених договором умовах. Однак відповідач свої кредитні зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення кредитної заборгованості. Надалі між ТОВ ««АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» був укладений договір факторингу №21-06/2022 від 21.06.2022, відповідно до якого останньому як новому кредитору передано право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача, про що останній був повідомлений. Розмір заборгованості перед відповідачем становить 34829,5 грн. та включає 11500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 34829,5 грн. нараховані проценти.

Відповідач подав відзив на позовну заяву у якому позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні оскільки позивач не довів факт укладення кредитного договору. Вказує, що він не підписував договір електронним цифровим підписом, не отримував його примірника та не ознайомлений з його істотними умовами. Позивач не надав оригіналу такого договору, а паперова копія електронного доказу унеможливлює ідентифікацію його підписантів, не захищена від внесення правок та виправлень позивачем у односторонньому порядку, з огляду на це така копія не є належним та допустимими доказом по справі. Також позивач не довів факту видачі кредиту та розміру заборгованості. Нараховані позивачем суми не відповідають ст. 1048 ЦК України, ч. 3 ст. 21 Закону України Про споживче кредитування та наданим позивачем графікам платежів та умовам кредитування, є непропорційно великими та не відповідають засадам справедливості, добросовісності та розумності. Вказує, що позивач нараховував підвищені проценти за користування кредитом понад строк зазначений у договорі та графіку платежів, що фактично є пенею, нарахування якої відбулось у період карантину всупереч обмеженням встановленим спеціальним законодавством. Також у період дії карантину позивач не мав права підвищувати процентну ставку. Правила надання грошових коштів у кредит з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору.

Крім того, просить відмовити у стягненні витрат на правову допомогу з підстав відмови у позові, у випадку часткового задоволення позову зменшити розмір таких витрат до розміру, що дорівнює половині суми прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вважає, що такі витрати є необґрунтованими та не співмірними ціні позову, складності справи, яка є типовою та малозначною, витраченим часом і обсягом роботи адвоката. Підготовка таких позовів потребує мінімального індивідуального підходу. Відповідач є малозабезпеченою особою, отримує дохід 8000 грн. у місяць, тому така сума витрат створює для нього індивідуальний тягар. Пропозиції досудового врегулювання спору йому не надходили, тоді як він не відмовлявся від такого врегулювання спору та не знав про вимоги позивача до його отримання.

Позивач подав відповідь на відзив, де вказує, що на підтвердження укладання Договору № 4874100 про надання споживчого кредиту з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», він надав електронний доказ в паперовій формі, підписаний шляхом зазначення одноразового ідентифікатора, який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і етапі 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору. Відповідач, оформлюючи кредитний договір заходить на Веб-сайт ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» https://vvww.creditpius.ua, реєструється та створює електронний кабінет, де наявний примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету має тільки Відповідач. Оскільки чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування розміру заборгованості, тому вважає, що наданий розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом утвореної заборгованості. Кредитні кошти Відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку № НОМЕР_1 . Сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, нарахування здійснені відповідно до погодженого строку, тому нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.

Також вказує, що позивач документально підтвердив розмір понесених витрат на правову допомогу, тому у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала з вищевказаних підстав та просила його задовольнити у повному обсязі

Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, але у судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, у поданому відзиві просив у разі його неявки розглядати справу за його відсутності.

Заяви (клопотання) учасників справи

13.10.2023 надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог.

23.10.2023 надійшов відзив на позовну заяву, клопотання відповідача про судову експертизу, витребування доказів, про надання оригіналів доказів для огляду, про зменшення витрат на правничу допомогу.

06.11.2023 надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

13.11.2023 позивач направив відповідь на відзив з клопотання про поновлення строку на його подання.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 09.10.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження, у справі призначене перше судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 07.11.2023 розгляд справи відкладений, визнана обов`язковою явка представника позивача.

Протокольними ухвалами суду позивачу поновлений строк на подання відповіді на відзив, задоволене клопотання позивача про витребування доказів від АТ Укрсиббанк, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів, частково задоволене клопотання відповідача про витребування оригіналів доказів по справі.

Протокольними ухвалам суду від 12.12.2023, 28.12.2023, 09.01.2023 оголошені перерви у судовому засіданні у зв`язку з ненадходженням витребуваних доказів.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд установив, що 05.10.2021 між ТОВ«АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 був укладений електронний кредитний договір №4874100 про надання споживчого кредиту. Вказаний договір був укладений відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року (далі Правила), що розміщені на сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

Згідно п. 1.3, 1.4 кредитного договору сума кредиту складає 11500,00 грн. строк кредитування становить 17 днів. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки визначені в договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору.

Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до Договору дата повернення кредиту 22.10.2021.

Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90%в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2 Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору.

Пункт 4.3. визначає порядок автопролонгації строку кредиту. Зокрема п. 4.3.2. передбачено, що споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п.4.2.Договору

Підпунктом 3 пункту 5.1 кредитного договору передбачено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Відповідача.

Розділ сьомий договору передбачає відповідальність за порушення умов договору, у вигляді штрафів.

Пункт 10.6 визначає, що цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що відтворений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.

Текст кредитного договору, додаток №1 до нього Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту підписані з боку ТОВ «Авентус Україна» аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, з боку ОСОБА_1 шляхом використання одноразового ідентифікатора «С100446» 5 жовтня 2021 року. (а.с.24-32)

Позивач свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконав та 05.10.2021 надав кредит у сумі 11500 грн., шляхом зарахування кредитних коштів за допомогою платіжного провайдера «ТОВ «ФК «Контрактовий дім» на платіжну картку Відповідача обумовлену у кредитному договорі № НОМЕР_1 , емітовану АТ «Укрсиббанк» до карткового рахунку НОМЕР_2 відкритого ОСОБА_1 (а.с.33-34;187,203,205-211).

Відповідач свої зобов`язання перед товариством щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, лише 11.11.2021 здійснив платіж у розмірі 50 грн. на погашення заборгованості за договором. У зв`язку з чим, згідно пункту 4.3. кредитного договору він був автопролонгований, строк користування кредитом продовжений на 90 календарних днів поспіль до 20.01.2022. Загальний розмір заборгованості відповідача становить 34829,5 грн., з яких сума кредиту 11 500 грн., сума процентів за користування кредитом 23329,5 грн. Надалі відповідач оплати за Кредитним договором не здійснював, що підтверджується даними картки обліку Договору (розрахунком заборгованості) (а.с. 35-36).

На підставі договору факторингу №21-06/2022 від 21.06.2022, укладеного між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», останнє передало ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, зокрема і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 49,5 грн., з яких сума кредиту 11 500 грн., сума процентів за користування кредитом 23329,5 грн.

Пунктом 1.3. вказаного договору передбачає, що перехід прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників. Такий акт був підписаний сторонами 21.06.2022 (а.с. 37-43)

На електронну адресу відповідача, вказану ним у кредитному договорі, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» направило останньому повідомлення про відступлення прав вимоги.(а.с. 44)

Як убачається з матеріалів справи, позивач належить до фінансових установ, які мають право здійснювати такий вид фінансових послуг як факторинг.(а.с. 45-50).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 2 статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

У статті 3 Закону України Про електронну комерцію(далі - Закон) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. (частина 12 статті 11 Закону).

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору

Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином кредитний договір укладений в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів», не суперечить приписам ст.6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України, на виконання вимог ч.1 ст.638 ЦК України сторони у досягли згоди щодо всіх істотних умов правочину, у зв`язку з чим він відповідно до ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на викладене заперечення відповідача щодо факту укладення кредитного договору, відсутності оригіналу електронного доказу та ненадання примірника електронного договору та додатку до нього позичальнику є необгрунтованими. Крім того, суд досліджував цифровий файл електронного доказу електронного кредитного договору №4874100 з додатком та паспортом споживчого кредиту та переконався, що їх зміст відповідає паперовій копії електронного документа.

Суд вважає, що картка обліку договору (розрахунок заборгованості) наданий позивачем відповідає умовам кредитного договору та у сукупності з іншими доказами по справі, є належним доказом на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором.

У строк визначений договором до 22.10.21 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку його дії, в зв`язку з чим на підставі п.4.3. кредитного договору строк кредитування автопролонгований на 90 календарних днів. Умови кредитного договору, щодо продовження строку його дії погоджені ОСОБА_1 у договорі. Протягом періоду автопролонгації строку дії договору з 22.10.2021 відсотки нараховувалися за стандартною процентною ставкою 1,9% в день, що відповідає умовам договору. Відповідальність сторін погоджена у розділі сьомому договору. З огляду на викладене відсутні підстави вважати, що позивач нараховував відповідачу підвищені відсотки, після спливу строку кредитування і що фактично мало місце нарахування пені.

Приписами ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом положень п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.1 ст.516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вищевказаний договір про відступлення прав вимоги не був визнаний у встановленому законом порядку недійсним, а тому у відповідності до положень ст.6, 204, 627, 629, 1083 ЦК України є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання.

Відповідач посилається на недоведеність переходу прав вимоги до ОСОБА_1 від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до позивача та вказує, що витяг з реєстру прав вимоги не є достатнім доказом на підтвердження вказаних обставин за відсутності безпосередньо самого реєстру.

З огляду на те, що витяг з реєстру боржників до договору Фактрингу №21-06/2022 від 21.06.2022 сформований не самим позивачем, а містить підписи сторін договору факторингу та відбитки їх печаток, у суду відсутні підстави для сумнівів у невідповідності вказаного витягу даним безпосередньо самого реєстру боржників.

Оскільки ОСОБА_1 після передання первісним кредитором до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права грошової вимоги за кредитними договорами ніяких платежів первісним чи новому кредитору не сплачував (ст.1082 ЦК України), то він має перед позивачем непогашену заборгованість за вищевказаними кредитними договорами в сумі 34829,5 грн.

ОСОБА_1 всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не надав до суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог, а відсутність у нього коштів не може бути підставою для звільнення від погашення кредитної заборгованості.

Ураховуючи вищевказані обставини справи, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним при подачі заяви судовий збір в сумі 2147,20 грн.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На підтвердження витрат позивача понесених на професійну правничу допомогу адвоката Крюкової М.В. у розмірі 10000 грн., надані копії договору про надання правничої допомоги №07/07-2023 від 07.07.2022, звіт про надання правової допомоги згідно договору №07/07-2022 від 07.07.2022, рахунку на оплату по замовленню 19/09 від 19.09.2023, платіжної інструкції №859 від 19.09.2023.

Згідно звіту про надання правової допомоги №07/07-2023 від 07.07.2022 та рахунку на оплату по замовленню 19/09 від 19.09.2023. адвокатом надані послуги зі збору та аналізу доказів і документів для подання позовної заяви, кількість витраченого часу становить 3 години, вартість послуги 3000 грн; складання позовної заяви 6 годин- 6000 грн.; подання до суду позовної заяви 1 година-1000 грн. При цьому вартість однієї години роботи адвоката складає 1000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може. За клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Цивільний процесуальний кодекс України передбачає такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (постанови Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16).

Враховуючи викладене, суду вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному позивачем розмірі, адже цей розмір має відповідати критеріям розумної необхідності та реальності таких витрат. Зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та враховуючи характер справи яка є типовою та малозначною, підготовку позовної заяви, які сформована та подана через систему «Електронний суд», беручи до уваги заперечення відповідача проти відшкодування витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 5000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-268, 274-279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором № 4874100 від 05.10.2021 у розмірі 34829,5 грн (тридцять чотири тисячі вісімсот двадцять дев`ять гривень п`ятдесят копiйок), з них 11500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 23329,5 грн. нараховані відсотки.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 2147,20 грн. (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок) у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору та 5000 (п`ять тисяч) грн. витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 2 лютого 2024 року

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна», 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд.15, офіс 118/2; код ЄДРПОУ-44559822.

ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя О.В. Данько