ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/180/24 Справа № 192/736/22 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Лопатіної М.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором оренди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2022 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором оренди (т. 1 а.с. 1-7), в обґрунтування якого посилались на те, що 23 лютого 2021 року між позивачками та відповідачем було укладено договір оренди, згідно з яким вони передали відповідачу, а відповідач прийняв, у тимчасове відшкодувальне користування (оренду) нежитлове приміщення.

Згідно з договором оренди орендар щомісячно виплачує орендодавцеві орендні платежі за весь об`єкт оренди в розмірі 24 000,00 грн, орендар зобов`язаний був своєчасно вносити платежі за користування об`єктом оренди, своєчасно сплачувати рахунки за комунальні послуги (електропостачання, водопостачання).

Термін оренди з моменту підписання сторонами акту приймання - передачі складає 12 місяців з 23.02.2021 по 23.02.2022.

Позивачки повністю виконали умови договору, що підтверджується актом приймання - передачі майна від 23.02.2021.

В свою чергу, відповідач не виконує умови договору, зокрема не сплачує орендну плату та плату за користуванням електричною енергією.

Таким чином, станом на 08.11.2021 у відповідача виникла заборгованість зі сплати орендної плати за період з 23.02.2021 по 23.10.2021 за 8 місяців, що становить 192 000,00 грн (8?24 000,00). Три проценти річних від простроченої суми становить 4 118,79 грн, інфляційні витрати - 9 772,80 грн.

Щодо іншої заборгованості, то договором оренди передбачено обов`язки орендодавця з надання орендарю об`єкту оренди та укладення комунальних договорів та обов`язки орендаря зі своєчасної сплати орендних платежів за користування об`єктом оренди та сплати рахунків за комунальними платіжками.

Pаніше, 01 лютого 2017 року, між позивачками та ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я» було укладено договори оренди зазначеного майна в цілому.

Починаючи з 16.03.2017 ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я» уклало договір про постачання електричної енергії №05096-00 з постачальником ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго».

На вказаний об`єкт здійснювалось постачання електричної енергії на підставі Договору № 05096-00.

ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

За дорученням своєї дружини, ОСОБА_3 , він здійснював платежі за спожиту електроенергію зі своєї банківської картки за рахунок сімейних коштів подружжя.

Оскільки на час виниклих правовідносин постачальником електроенергії був відкритий особистий рахунок на ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я», зі згоди голови Товариства, позивачки здійснювали оплату за спожиту електроенергію, використовуючи вказаний рахунок.

Переоформлення договору приєднання з постачання електроенергії на позивачок досить тривалий процес і триває по теперішній час, і вказаний рахунок та договір постачання електроенергії №05096-00 є дійсним.

Проте, грошові кошти належать позивачкам, які і звертаються до суду із зазначеним позовом. Наведене підтверджується договором постачання електроенергії №05096-00 від 16.03.2017 року, свідоцтвом про шлюб та квитанціями про сплату за спожиту електроенергію.

Відповідач, як орендар за договором оренди споживав електричну енергію в обсягах на суми, зазначені в квитанціях про сплату за користування електричною енергією.

З огляду на позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у справі №127/14633/16 (провадження №14-93цс18) окремо від орендної плати орендар проводить оплату за водопостачання та електроенергію щомісячно згідно з показниками лічильників.

За вказаний період за показниками лічильника було сплачено за спожиту електроенергію 375 618,17 грн, 14.06.2021 сплачено за технічну перевірку лічильника та повторне підключення 1 723,91 грн та 1 565,38 грн відповідно.

Враховуючи вищевикладене, позивачі просили суд стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь заборгованість з орендної плати у розмірі 192 000,00 грн, за спожиту електроенергію - 375 618,17 грн, за технічну перевірку лічильника - 1 723,91 грн, повторне підключення - 1 565,38 грн, а всього - 570 907,46 грн.

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість з орендної плати у розмірі 96 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованість з орендної плати у розмірі 96 000,00 грн.

У задоволенні інших вимог, відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_3 суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 959,98 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 959,98 грн (т. 1 а.с. 191-195).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, просить суд рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі (т. 1 а.с. 229-230).

Позивачі не скористались своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч. 1-3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач і третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив умови договору оренди та не виконав свої зобов`язання щодо оплати своєчасно орендних платежів, а отже позовні вимоги про стягнення з нього орендної за вказаний період у сумі 192 000 грн (24 000 грн х 8 місяців) підлягають задоволенню. При цьому, враховуючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за договором дарування від 25 грудня 2014 року є власниками майна у рівних частинах, по (власність спільна часткова), будівель та споруд комплексу з переробки сільгосппродукції, в тому числі цеху з переробки бобових та олійних культур, який переданий в оренду відповідачу, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь кожної позивачки по зазначеної заборгованості, тобто по 96 000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за спожиту електроенергію - 375 618,17 грн, за технічну перевірку лічильника - 1 723,91 грн, повторне підключення - 1 565,38 грн, а всього - 570 907,46 грн суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками у рівних частинах, по (власність спільна часткова), будівель та споруд комплексу з переробки сільгосппродукції, в тому числі цеху з переробки бобових та олійних культур, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності підтверджується договором дарування від 25 грудня 2014 року (т. 1 а.с. 8) та довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (т. 1 а.с. 9, 10).

23 лютого 2021 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (за договором - орендодавець) та ОСОБА_1 (за договором - орендар) уклали договір оренди (далі - Договір), за умовами якого:

орендодавець надає, а орендар приймає у тимчасове відшкодувальне користування (оренду) нежитлове приміщення, іменоване далі «об`єкт оренди», «орендоване майно» (п. 2.1);

об`єкт оренди є нежитловими приміщеннями, а саме цех з переробки бобових і олійних культур (літера Г за технічною документацією) загальною площею 272,4 кв. м (п. 1.3);

адреса: АДРЕСА_1 (п. 1.4);

орендар щомісячно виплачує орендодавцеві орендну плату за увесь об`єкт в розмірі 24000 грн, що еквівалентно 850 доларів США (п. 3.1);

орендна плата сплачується щомісячно, шляхом готівкового розрахунку між орендодавцем та орендарем до третього числа поточного місяця за наступний календарний місяць або шляхом безготівкового перерахунку за попередньою домовленістю (п. 3.3);

об`єкт оренди і майно, що знаходиться в нім мають бути передані орендодавцем і прийняті орендарем впродовж 3-х календарних днів з моменту підписання цього Договору (п. 4.1);

передача об`єкту оренди і майна оформляється Актом прийому-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін (п. 4.2);

об`єкт оренди і майно вважаються фактично переданими орендареві з моменту підписання Акту прийому-передачі (п. 4.3);

орендодавець зобов`язується:

укладати угоди на надання комунальних послуг з відповідними структурами, необхідні для обслуговування об`єкту оренди (п. 5.1.3);

орендар зобов`язується:

своєчасно вносити орендні платежі за користування об`єктом оренди (п. 6.1.1);

своєчасно оплачувати рахунки по комунальним платежам (електропостачання, водопостачання) (п. 6.1.2);

термін дії оренди з моменту підписання сторонами Акту-прийому передачі складає дванадцять місяців з 23 лютого 2021 року по 23 лютого 2022 року (п. 7.1) (т. 1 а.с. 11).

Згідно з актом прийому-передачі нежитлове приміщення було передане в оренду відповідачу 23 лютого 2021 року (т. 1 а.с. 13).

Спір між сторонами у справі, що розглядається, виник у зв`язку з несплатою відповідачем орендної плати за період з 23.02.2021 по 23.10.2021, заборгованості за спожиту електроенергію, за технічну перевірку лічильника та повторне підключення.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з Договором оренди розмір орендної плати за вказане нежитлове приміщення щомісячно складає 24 000 грн.

Доказів сплати орендної плати за період з 23 лютого по 23 жовтня 2021 року відповідачем суду не надано, передання йому зазначеного приміщення в оренду за актом прийому-передачі ним не спростовано, також не надано рішення суду про визнання договору не дійсним.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок, що відповідач порушив умови договору оренди та не виконав свої зобов`язання щодо оплати своєчасно орендних платежів, а тому дійшов вірного висновку, що позовні вимоги про стягнення з нього орендної за вказаний період у сумі 192 000 грн (24 000 грн х 8 місяців) підлягають задоволенню.

При цьому, судом враховуючи те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за договором дарування від 25 грудня 2014 року є власниками майна у рівних частинах, по (власність спільна часткова), будівель та споруд комплексу з переробки сільгосппродукції, в тому числі цеху з переробки бобових та олійних культур, який переданий в оренду відповідачу, вірно стягнув з відповідача на користь кожної позивачки по зазначеної заборгованості, тобто по 96 000 грн.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення заборгованості за спожиту електроенергію - 375 618,17 грн, за технічну перевірку лічильника - 1723,91 грн, повторне підключення - 1 565,38 грн, а всього - 570 907,46 грн колегія суддів враховує наступне.

На підтвердження вказаної заборгованості позивачами надано наступні докази:

копії 2, 3, 16 та 17 сторінок Договору про постачання електричної енергії №05096-00, укладеного 16 березня 2017 року між ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я» (т. 1 а.с. 37- 40);

копію листа АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» від 10.12.2021 №53087/1001 на ім`я керівника ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я» (т. 1 а.с. 41);

копії дублікатів чеків АТ КБ «Приватбанк», датованих 07.11.2021, згідно з якими:

- 10.03.2021 здійснено платіж у сумі 30 000,00 грн, платіж від ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я», отримувач коштів ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», призначення платежу «за ел. енергію зг. рахунком №78/3 від 10.03.2021 березня 2021р. в т.ч. ПДВ 5 000,00 грн Ор 72» (т. 1 а.с. 22);

- 11.03.2021 здійснено платіж у сумі 12 000,00 грн, платіж від ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я», платник ОСОБА_3 , отримувач коштів ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», призначення платежу «за ел. енергію зг. рахунком №78/3 від 10.03.2021 за березень 2021р в т.ч. ПДВ 2 000,00 грн Ор 72» (т. 1 а.с. 21);

- 17.03.2021 здійснено платіж у сумі 36 000,00 грн, платіж від ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я», отримувач коштів ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», призначення платежу «за ел. енергію зг. рахунком №78/3 від 10.03.2021 за березень 2021р. в т.ч. ПДВ 6 000,00 грн Ор 72» (т. 1 а.с. 21);

- 05.04.2021 здійснено платіж у сумі 14 472,44 грн, платіж від ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я», отримувач коштів ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», призначення платежу «за ел. енергію зг. рахунком №33 від 31.03.2021 за березень 2021 в т.ч. ПДВ 2 412,07 грн Ор 72» (т. 1 а.с. 20);

- 27.04.2021 здійснено платіж у сумі 100 500,00 грн, платіж від ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я», отримувач коштів ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», призначення платежу «за ел. енергію зг. рахунком №33/1 від 31.03.2021 за березень 2021 в т.ч. ПДВ 16 750,00 грн Ор 72» (т. 1 а.с. 20);

- 05.05.2021 здійснено платіж у сумі 12 278,95 грн, платіж від ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я», платник ОСОБА_3 , отримувач коштів ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», призначення платежу «за ел. енергію зг. рахунком №58 від 30.04.2021 в т.ч. ПДВ 2 046,50 грн Ор 72» (т. 1 а.с. 19);

- 22.05.2021 здійснено платіж у сумі 105 000 грн, платник ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я», отримувач коштів ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», призначення платежу «эл./эн. май 2021г по сч. 85 от 30.04.21г. в т. ч. НДС 17 500,00 грн л/сч 72» (т. 1 а.с. 19);

- 02.06.2021 здійснено платіж у сумі 10 418,21 грн, платник ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я», отримувач коштів ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», призначення платежу «эл./эн. май 2021г по сч. 85 от 30.04.21г. в т. ч. НДС 17 500,00 грн л/сч 72» (т. 1 а.с. 18);

- 09.07.2021 здійснено платіж у сумі 24 042,55 грн, платник ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я», отримувач коштів ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», призначення платежу «эл./эн. май 2021г. по сч. 85 от 30.04.21г. в т. ч. НДС 17 500,00 грн л/сч 72» (т. 1 а.с. 18);

- 09.08.2021 здійснено платіж у сумі 4 401,95 грн від ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я», отримувач коштів ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», призначення платежу «за ел. енергію зг. рахунком №87 від 31.07.2021р. в т.ч. ПДВ 733,66 грн Ор 72» (т. 1 а.с. 17);

- 05.09.2021 здійснено платіж у сумі 5 052,64 грн, платник ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я», отримувач коштів ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», призначення платежу «эл./эн. май 2021г. по сч. 85 от 30.04.21г. в т. ч. НДС 17 500,00 грн л/сч 72» (т. 1 а.с. 17);

- 07.10.2021 здійснено платіж у сумі 4 869,61 грн від ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я», отримувач коштів ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», призначення платежу «за ел. енергію зг. рахунком №19 від 31.10.2021р. в т.ч. ПДВ 942,00 грн Ор 72» (т. 1 а.с. 16);

- 04.11.2021 здійснено платіж у сумі 5 651,98 грн від ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я», платник ОСОБА_3 , отримувач коштів ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», призначення платежу «за ел. енергію зг. рахунком №19 від 31.10.2021р. в т.ч. ПДВ 942,00 грн Ор 72» (т. 1 а.с. 16);

копію дублікату квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 14.06.2021 №0.0..1, згідно з якою ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я» було відправлено кошти у сумі 1 723,91 грн АО «ДТЕК Дніпровські електромережі» за позачергову технічну перевірку лічильника;

копію дублікату квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 14.06.2021 №0.0..1, згідно з якою ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я» було відправлено кошти у сумі 1 565,38 грн АО «ДТЕК Дніпровські електромережі» за повторне підключення на опорі по заяві юр. Споживача;

копію свідоцтва про шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 09 квітня 1983 року (свідоцтво серія НОМЕР_1 ) (т. 1 а.с. 36).

Відповідно до п.1 Договору про постачання електричної енергії №05096-00, укладеного 16 березня 2017 року між ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» (постачальник) та ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я» (споживач), постачальник продає електричну енергію споживачу у точці (точках) продажу електричної енергії для забезпечення потреб споживача з приєднаною потужністю 585,9 кВт, величини якої по об`єктах споживача визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач сплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (т. 1 а.с. 37).

Відповідно до пп.2.2.3 пп.2.2 п.2 Договору про постачання електричної енергії постачальник зобов`язується забезпечити отримання споживачем електричної енергії в межах узгоджених сторонами обсягів та дозволеної потужності 500,0 кВт, величини якої об`єктах споживача визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» (т. 1 а.с. 37).

Згідно з пп.2.3.2 пп.2.3 п.2 Договору про постачання електричної енергії споживач зобов`язується дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановок споживача (години використання струмоприймачів), зазначеного у додатку «Перелік об`єктів Споживача» (т. 1 а.с. 38).

Відповідно до пп.9.8 п.9 Договору про постачання електричної енергії цей договір набирає чинності 24 березня 2017 року і укладається на строк до 31 грудня 2017 року (т. 1 а.с. 39).

За змістом листа АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» від 10.12.2021 №53087/1001 на ім`я керівника ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я» «Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії» між АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я» вважається укладеним, виходячи з факту користування об`єктом на момент його приєднання до останнього за адресою: АДРЕСА_1 . Приміщення за вказаною адресою належить ОСОБА_4 , яка звернулась до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» для укладення договору з точкою розподілу, що використовується у договорі розподілу, укладеному з ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я».

У вказаному листі було запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю «Золоте зерно Придніпров`я» надати до 04.01.2022 документи про право користування об`єктом за адресою: АДРЕСА_1 , на поточний момент та попереджено, що у разі ненадання у вказаний термін таких документів договір розподілу по цьому об`єкту буде припинено, електроживлення відключено відповідно до пп.1 п.7.5 ПРРЕЕ.

З пояснень представника позивачів судом встановлено, що постачання електроенергії до майнового комплексу, який належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в тому числі і нежитлового приміщення (цеху з переробки бобових та олійних культур), переданого в оренду ОСОБА_1 за Договором оренди від 23 лютого 2021 року, здійснюється на підставі Договору про постачання електричної енергії №05096-00, укладеного 16 березня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Дніпрообленерго» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Золоте зерно Придніпров`я». Наявність договірних відносин підтверджується також листом АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» від 10.12.2021 №53087/1001 на ім`я керівника ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я».

На підтвердження обсягу та вартості спожитої ОСОБА_1 електричної енергії представник посилався на зазначені вище копії дублікатів чеків АТ КБ «Приватбанк» про сплату коштів за електричну енергії, у яких платником або особою від якої здійснено платіж вказано ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я», а отримувачем коштів - ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги».

Однак, як вбачається з зазначених документів, Договір про постачання електричної енергії №05096-00 було укладеного 16 березня 2017 року між ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» (постачальник) та ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я», і цей Договір згідно з пп.9.8 п.9 був укладений на строк до 31 грудня 2017 року.

Натомість, у листі від 10.12.2021 №53087/1001 мова йде про наявність договірних відносин (договору про надання послуг з розподілу електричної енергії) між АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я» станом на грудень 2021 року, пропонується споживачу надати до 04.01.2022 документи про право користування об`єктом за адресою: АДРЕСА_1 , та споживач попереджається, що у разі ненадання у вказаний термін таких документів договір розподілу по цьому об`єкту буде припинено.

Суд також зазначив, що за умовами Договору оренди (п.6.1.2 договору) орендар зобов`язався своєчасно оплачувати рахунки по комунальним платежам (електропостачання, водопостачання).

Однак суду не надано договору про постачання електричної енергії споживача - ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я» з переліком об`єктів цього споживача та точок обліку на таких об`єктах, а тому суд не може встановити один це був об`єкт, чи їх було декілька, та скільки було точок обліку.

З чеків, на які посилаються позивачі, неможливо встановити за постачання електроенергії на який об`єкт (за якою адресою), були сплачені кошти.

Суд звернув увагу, що лише з наданих позивачами копій дублікатів чеків неможливо встановити кількість спожитої електроенергії за показниками лічильника у зв`язку з орендою зазначеного нежитлового приміщення саме відповідачем.

З вказаних чеків не має можливості встановити, що вказані кошти були сплачені за електричну енергію, яка споживалась відповідачем при використанні ним об`єкта оренди саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Рахунків за спожиту електричну енергію, на підставі яких здійснювалась оплата за вказаними чеками суду не надано.

Суду також не надано доказів надання таких рахунків відповідачу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду, що позивачами не доведено обсяг спожитої відповідачем електричної енергії.

Стосовно позовних про стягнення з відповідача заборгованості за технічну перевірку лічильника та повторне підключення.

Суд звернув увагу, що представник позивачів посилався на те, що відносно відповідача порушена кримінальна справа, лічильник електричної енергії було знято через те, що було порушено кримінальну справу відносно орендаря ОСОБА_1 , яка розглядається судом. Для того, що поновити постачання електроенергії на об`єкт потрібно було провести позачергову технічну перевірку лічильника та провести повторне підключення, це було з вини відповідача, ці витрати були пов`язані з діями відповідача та виникли з його вини.

Однак, доказів того, що ОСОБА_1 визнаний судом винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та що технічна перевірка лічильника, повторне підключення та пов`язані з цим витрати, відбулися з вини відповідача суду не надано.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з тим, що позивачі не довели належними, допустимими та достатніми доказами наявності у відповідача заборгованості у заявленій до стягнення сумі за спожиту електроенергію, за технічну перевірку лічильника та повторне підключення.

Також, суд першої інстанції обгрунтовано не врахував посилання позивачів на позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у справі №127/14633/16 (провадження №14-93цс18), відповідно до якої окремо від орендної плати орендар проводить оплату за водопостачання та електроенергію щомісячно згідно з показниками лічильників, оскільки суду не надано доказів показників лічильників, за якими позивачі просять стягнути з відповідача заборгованість.

Отже, вирішуючи спір суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджуються письмовими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не мав можливості з`явитись у підготовче засідання у зв`язку з тим, що знаходився під домашнім арештом на підставі ухвали суду від 19.08.2022 року у справі №203/2094/22, строк дії якої було продовжено до 27.01.2023 року, колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі доводи не підтверджуються будь-якими доказами, такі докази також не надавались до суду першої інстанції.

Доводи скарги про те, що позивачами не було повідомлено суд про те, що договір оренди приміщень, що були надані йому в тимчасове платне користування перебуває у оренді у «Золоте зерно Придніпров`я» колегія суддів відхиляє, оскільки такі доводи не підтверджуються будь-якими доказами, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доводи скарги про те, що у зв`язку з тим, що ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я» орендує спірні приміщення між АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я» було укладено договір на постачання електроенергії є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи та встановленими судом першої інстанції обставинами та апелянтом не надано будь-яких доказів на їх спростування.

Доводи про те, що позивачі можливо також отримують орендну плату від ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я» є лише припущеннями апелянта, а доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про те, що апелянтом в суді першої інстанції було заявлено клопотання про повернення справи на стадію підготовчого засідання з метою виклику представника ТОВ «Золоте зерно Придніпров`я», а також витребування відповідних доказів, однак судом в порушення норм процесуального права, колегія суддів відхиляє, оскільки як видно з матеріалів справи судом першої інстанції ухвалою від 22.02.2023 року було розглянуто клопотання та у його задоволені було відмовлено. Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання суд виходив з того, що позовну заяву з додатками відповідач отримав ще у серпні 2022 року (понад півроку тому), договір про правничу допомогу уклав у листопаді 2022 року (понад три місяці тому), а також до розгляду судом клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, а саме до 22 лютого 2023 року, відзиву на позов не подав, з клопотаннями для з`ясування обставин справи, як то витребування доказів в порядку ст. 84 ЦПК України, до суду не звертався. Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обгрунтованим. Апелянтом не наведено в апеляційній скарзі будь-яких підстав, які б спростовували вказані висновки суду першої інстанції та не надано докази на їх підтвердження.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382-383 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

М.Ю. Лопатіна