ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/18521/23

Провадження № 22-ц/4820/193/24

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), Гринчука Р.С., П`єнти І.В., секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю відповідачки ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , представника позивача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/18521/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Малькутом Олександром Олександровичем, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2023 року (суддя Салоїд Н.М., повне судове рішення складено 23 жовтня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_4 зазначав, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 червня 2017 року у справі №686/7361/17 зменшено розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_5 (відповідачка) на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11 грудня 2008 року з частини всіх видів доходу до 1/6 частини всіх видів доходу, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 06 липня 2023 року по справі №689/1424/23 змінено розмір, аліментів присуджених рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28 грудня 2016 року та вирішено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 на утримання синів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та доньки ОСОБА_10 аліменти у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_4 , але не менше мінімального розміру, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття.

Позивач вказує, що у нього змінився сімейний стан: ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_11 та ІНФОРМАЦІЯ_3 четверта дитина. ОСОБА_4 зазначає, що враховуючи рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 06 липня 2023 року, він потребує значних коштів на утримання дітей (забезпечення найнеобхіднішими потребами, їжею, одягом, лікуванням), в результаті чого змінився і матеріальний стан в гіршу сторону, а тому виникла необхідність у зміні розміру стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 з 1/6 частини всіх видів доходу на 1/12 частину всіх видів доходу позивача. І, крім того, позивач посилається на те, що він самостійно забезпечує сина ОСОБА_6 одягом, продуктами харчування, іншими речами, які потребує син для розвитку.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_4 просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2017 року по справі №686/7361/17 на користь ОСОБА_12 (дошлюбне ОСОБА_13 ) на утримання сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/12 частин усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.07.2023 до повноліття дитини.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2023 року позов задоволено частково. Вирішено зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2017 року та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/10 частки всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. У задоволені решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 , оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянтка вказує, що судом не взято до уваги, що на її утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також, що вона є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, має невеликий розмір пенсії та хворіє, у зв`язку із чим проходить періодичне стаціонарне лікування за призначенням лікаря. ОСОБА_1 посилається на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження зміни його матеріального становища в сторону погіршення з часу ухвалення Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області рішення від 21 липня 2017 року. Апелянтка вважає, що одруження позивача та народження у нього дітей не свідчить про значне погіршення матеріального стану платника аліментів та відповідно його неспроможність сплачувати аліменти у попередньо визначеному розмірі, натомість позивач проходить військову службу та отримує офіційний і стабільний дохід. Вказує, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Тому, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу, що поданий ОСОБА_4 через представника ОСОБА_3 , позивач погоджується із висновками суду першої інстанції та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Звертаючись до суду із позовом, як підстави для зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_14 , позивач вказував на те, що у нього відбулася суттєва зміна сімейного стану, а саме народження третьої дитини доньки ОСОБА_10 та четвертої дитини ОСОБА_17 , а також враховуючи рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 06 липня 2023 року, зростання цін, значним збільшенням витрат позивача на утримання сім`ї, в результаті чого матеріальне становище позивача погіршилось та погіршується на сьогоднішній день. ОСОБА_4 посилається на те, що твердження апелянтки про покращення його майнового стану не відповідає дійсності, оскільки у позивача на утриманні перебуває п`ять дітей, що потребує значних коштів. Разом з тим, дохід, який позивач отримує у військовій частині, залежить в більшому випадку від доплат і премій, що носять тимчасовий характер, є не регулярними, а тому він не взмозі надавати кошти у визначеному судом розмірі на утримання сина ОСОБА_14 . Також, на думку позивача, аргументи апелянтки про те, що на її утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей є безпідставними, адже в силу своїх можливостей ОСОБА_4 забезпечує свого сина ОСОБА_14 грошовими коштами, сплачуючи аліменти.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Малькут О.О. підтримали апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Представник позивача адвокат Клюцук В.П. проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просить оскаржуване рішення залишити без змін.

Позивач ОСОБА_4 до суду не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно положень частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 червня 2017 року у справі №686/7361/17, яке є преюдиційним до цієї справи, встановлено, що від першого шлюбу позивач має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2008 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 (відповідачка) на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу. 26 жовтня 2012 року позивач вдруге одружився із ОСОБА_18 і народились: син ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_5 та син ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Згідно рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 15 листопада 2016 року з позивача стягуються аліменти на користь ОСОБА_18 на утримання синів ОСОБА_19 та ОСОБА_20 в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилася донька ОСОБА_21 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.10.2020 (а.с.16.) та ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася донька ОСОБА_22 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 03.08.2023 (а.с 93).

Рішенням Ярмолинецького районного суду від 06 липня 2023 року змінено розмір аліментів, присуджених рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28 грудня 2016 року та постановлено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_18 аліменти в розмірі частини його заробітку (доходу) на утримання трьох дітей: синів ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та доньки ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.18-21).

Як вбачається з довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Розсошанської сільської ради Хмельницького району від 22.06.2023 ОСОБА_4 зареєстрований у АДРЕСА_1 , де разом із ним зареєстровані його дружина ОСОБА_18 , сини: ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та донька ОСОБА_11 (а.с.24).

Згідно довідки №Л-03-12027 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 29.03.2023 відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована разом із синами ОСОБА_25 та ОСОБА_26 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.101).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, здійсненого головним державним виконавцем Кушнір М.Г. станом на 31.07.2023 у ОСОБА_4 наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 6248,73 грн (а.с.109).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що хоча майновий стан ОСОБА_4 не погіршився, однак народження дітей у позивача в іншому шлюбі вплинуло на розподіл його доходів, відтак підлягає зменшенню розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що визначений рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 08 вересня 2017 року з 1/6 до 1/10 частки всіх видів заробітку позивача, з урахуванням вимог статті 182 СК України.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають норма матеріального та процесуального права.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України,статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Абзацом 1 частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частинами 1, 2 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03.06.2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 06 червня 2018 року у справі № 138/594/17-ц.

Згідно статей 12,80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінивши у відповідності до вимог статті 89 ЦПК України, подані учасниками справи та їх представниками докази, а саме, копії: свідоцтв про народження: ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 ; виконавчого листа №688/7361/17; свідоцтва про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_27 ; довідки про склад сім`ї ОСОБА_4 ; посвідчення ОСОБА_1 про призначення державної соціальної допомоги; повідомлення ОСОБА_1 про надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю; довідки до акта огляду МСЕК про встановлення ОСОБА_1 другої групи інвалідності; свідоцтва про народження ОСОБА_28 ; відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відносно ОСОБА_1 ; довідки про доходи ОСОБА_1 ; свідоцтва про шлюб між ОСОБА_29 та ОСОБА_30 ; довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб сім`ї ОСОБА_1 ; розрахунку заборгованості зі сплати аліментів; повідомлення Військової частини НОМЕР_2 ; звіту про здійснення відрахування та виплати і врахувавши заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 червня 2017 року у справі №686/7361/17, рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 06 липня 2023 року у справі №689/1424/23 та обставини, що ними встановлені, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що факт зміни сімейного становища платника аліментів є доведеним і народження у нього ще двох доньок, яких він відповідно до закону також зобов`язаний утримувати, свідчить про погіршення фінансового стану позивача та з врахуванням рівного матеріального забезпечення усіх п`яти дітей, батьком яких є ОСОБА_4 , наявні підстави для зміни розміру аліментів, що стягуються із позивача на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_11 до 1/10 частини його доходів і саме такий розмір аліментів, з врахування доходу позивача, є необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини ОСОБА_14 .

Апеляційний суд констатує, що діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу, в зв`язку з чим висновок суду першої інстанції щодо зменшення розміру аліментів, стягнутих на утримання сина ОСОБА_14 з підстав зміни сімейного і, як наслідок, матеріального стану платника аліментів до 1/10 частини всіх видів свого заробітку (доходу), є обґрунтованим.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено та не враховано перебування на утриманні у ОСОБА_1 двох неповнолітніх дітей, а також, що вона є особою з інвалідністю другої групи.

Апеляційний суд вважає, що той факт, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи та отримує соціальну допомогу не може бути підставою для відмови у зменшенні розміру аліментів, адже аналізуючи положення статті 180 СК України батьки обоє в рівній мірі зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття і тягар утримання не може бути перекладено на одного із батьків. А наявність на утриманні відповідачки неповнолітнього ОСОБА_28 не має вирішального значення для цього спору, адже у ОСОБА_4 відсутні будь - які зобов`язання щодо цього сина відповідачки ОСОБА_1 .

Також, колегія суддів відхиляє твердження апелянтки про не врахування судом тієї обставини, що майновий стан позивача не погіршився, адже останній проходить військову службу та отримує офіційний, стабільний дохід.

Встановлено, що дохід ОСОБА_4 на час подачі позову до суду в порівнянні з попередніми місяцями (з травня 2022 року по червень 2023 року) зменшився, що підтверджується звітом про здійснення відрахувань та виплат військовою частиною НОМЕР_2 (а.с. 112).

Крім того, з усією очевидністю вбачається, що наявність на утриманні позивача з 2020 року ще двох малолітніх дітей призвела до збільшення його видатків на утримання цих дітей та відповідно на зміну його майнового стану.

Хоча грошове забезпечення ОСОБА_4 протягом періоду часу з травня 2022 року по червень 2023 року і збільшилось, однак збільшились і його видатки на утримання п`ятьох дітей. І відповідачкою не доведено, що зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , збільшить утримання інших чотирьох дітей позивача порівняно з сином відповідачки, батьком якого є позивач.

Крім того, слід зазначити, що відповідачка не позбавлена права згодом змінити розмір аліментів за наявності підстав, передбачених статтею 192 СК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. Тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судові витрати у зв`язку з переглядом судового рішення перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Малькутом Олександром Олександровичем, залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 лютого 2024 року.

Судді А.П. Корніюк

Р.С. Гринчук

І.В. П`єнта