Провадження № 2/686/1329/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання Сікори Ю.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення моральної та матеріальної шкоди,

встановив:

В травні 2023 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення моральної та матеріальної шкоди, в обґрунтування якого вказав, що є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 27.07.2022 року сина запросив до себе до дому в гості його друг ОСОБА_7 у будинок за адресою: АДРЕСА_1 . В цей же день близько 14.30 год. позивачу зателефонував син та повідомив, що на прибудинковій території поруч із будинком, де проживає ОСОБА_8 , його покусав пес породи «німецька вівчарка», який належить сім`ї ОСОБА_9 . Близько 14.40 год. приїхавши до будинку, де проживає ОСОБА_8 , позивач побачив сина зі слідами крови на одязі та на руках. Ретельно оглянувши сина, позивач побачив сліди укусів собаки на його руках, а також те, що у нього відкушена частина середнього пальця лівої руки. У подальшому поруч із будинком, де перебував його син, позивач знайшов відкушену частину пальця руки свого сина. Згідно довідки, яка видана КП «Хмельницька міська дитяча лікарня» з 27.07.2022 року син позивача перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділені КП «Хмельницька міська дитяча лікарня». Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 від 15.02.2023 року « ОСОБА_3 отримав травму 27.07.22 року, його покусала відома собака, одразу звернувся в травмпункт КГІ «Хмельницька міська дитяча лікарня», госпіталізований в ортопедо- травматологічне відділення, 27.07.22 року проведене оперативне втручання (ГІХО та спеціальна обробка рани, шкірна пластика з частковою резекцією нігтьової фаланги. Станом на 15.02.2023 року місцево (написано нерозбірливо) п/о рубець до 1.5 см (написано нерозбірливо) нігтьової фаланги. Незначна деформація нігтьової пластини III пальця лівої кисті, Повний діагноз: Кусана травматична ампутація нігтьової фаланги ІІІ-пальця лівої кисті 3А ступеня. Цукровий діабет 1 типу». ОСОБА_4 у телефонній розмові із дружною позивача підтвердила свою обізнаність в тому, що 27.07.2022 року в її будинку перебував син ( ОСОБА_3 ), визнала наявність у будинку собаки породи «німецька вівчарка», який належить сім`ї ОСОБА_9 , але не змогла пояснити чому собака на час візиту ОСОБА_3 не перебувала у спеціалізованому вольєрі і не була у наморднику та чому вкусила саме сина ОСОБА_3 . Ні ОСОБА_8 , ні його мама - ОСОБА_4 , не повідомили позивача та його сина в тому, що утримують собаку породи «німецька вівчарка» на території будинковолодіння, на вході до будинковолодіння, де заходив син позивача, відсутня будь-яка попереджувальна інформація про наявність у власників небезпечної собаки

12.01.2023 за результатом розгляду справи №686/17031/22 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області ухвалено постанову, якою провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення (відповідальність за утримання собак і котів) закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого цією нормою. Надаючи оцінку діям ОСОБА_4 суд вказав: «в ході розгляду справи оцінка надавалася діям ОСОБА_4 виключно через призму диспозиції статті 154 КУпАП, а тому висновки судді не виключають наявності підстав для встановлення в діях винної особи відповідальності іншого виду, цивільно-правової, моральної, тощо.» За фактом нанесення сину ( ОСОБА_3 ) тілесних ушкоджень на досудовому розслідуванні СВ Хмельницького РУН ГУ Національної поліції у Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження № 0001902, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2022 року за ст. 128 КК України. Згідно висновку експерта №85, складеного лікарем-судово-медичним експертом ОСОБА_10 нанесені ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді «кусана травматична ампутація нігтьової фаланги III пальця лівої китиці» належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Нанесена сину ( ОСОБА_3 ) травма залишиться на все життя, обмежить повноцінне функціонування руки і має яскраво виражений косметичний дефект. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого на ОСОБА_3 , у сина відмічається страх перед собакою, поганий сон, лабільний емоційний стан. Отримана сином травма також позначилась на психологічному здоров`ї сина. Ніхто з відповідачів не вибачився перед сином, не запропонували допомогти з лікуванням та реабілітацією. Навпаки, позиція ОСОБА_4 , яка визначена в постанові Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі №686/17031/22, свідчить про її зневажливе ставлення до того, що сталось із сином 27.07.2022 року. ОСОБА_4 та інші співвласники будинковолодіння, які допустили утримання собаки на території будинковолодіння ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) не створили безпечних умов перебування на території будинковолодіння, а тому на підставі ст. 1187 ЦК України, повинні відшкодувати шкоду, завдану внаслідок нападу собаки бійцівської породи, у зв`язку з чим просить стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь позивача моральну шкоду, заподіяну ОСОБА_3 , в розмірі 50000,00 грн. та 7000,00 грн. витрат на лікування ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 10.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовної провадження.

Згідно ухвали суду від 08.06.2023 розгляд справи здійснюється за правилами загального позовної провадження.

18.09.2023 представник ОСОБА_11 діючи в інтересах відповідача ОСОБА_12 подав відзив на позов, де зазначив, що порода собаки, яка напала на ОСОБА_3 не належить до категорії бійцівських (небезпечних порід), перелік яких затверджено Постановою КМУ №1164 від 10.11.2021 року. Собака, яка напала на ОСОБА_3 не відноситься до жодної із зазначених вище порід. Більше того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази визначення породи зазначеної собаки як небезпечної. Таким чином зобов`язання із відшкодування шкоди без вини, у відповідача не виникло. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 12 січня 2023 року по справі №686/17031/22, провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 154 КУпАП закрито за відсутністю з її діях складу адміністративного правопорушення.

За умови відсутності доказів віднесення собаки до категорії небезпечних порід, саме наявність вини могла б слугувати підставою для відшкодування завданої шкоди, однак таких доказів у справі немає, навпаки - ОСОБА_4 є невинуватою згідно постанови суду.

А відтак, вина як підстава для стягнення шкоди, у його клієнтки відсутня, що не дозволяє покладати на неї будь-які відшкодування за подію, що сталась.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 12 січня 2023 року по справі №686/17031/22 встановлено відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями його клієнтки та станом здоров`я позивача, а отже ці обставини не потребують доказування та є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

А отже у задоволенні позову слід відмовити.

Ухвалою суду від 20.11.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

Позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились про час та місце судового розгляду повідомлені в установленому законом порядку.

Представник відповідача ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, подав повторно клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази у справі в сукупності, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .

27.07.2022 року ОСОБА_3 на прибудинковій території поруч із будинком за адресою: АДРЕСА_1 , близько 14.30 год. покусав пес породи «німецька вівчарка», який належить сім`ї ОСОБА_9 .

Домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4 , що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав від 27.04.2023, копією договору купівлі-продажу від 16.04.2018 та копією договору дарування від 14.04.2009.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 від 15.02.2023 « ОСОБА_3 отримав травму 27.07.22 року, його покусала відома собака, одразу звернувся в травмпункт КГІ «Хмельницька міська дитяча лікарня», госпіталізований в ортопедо- травматологічне відділення, 27.07.22 року проведене оперативне втручання (ГІХО та спеціальна обробка рани, шкірна пластика з частковою резекцією нігтьової фаланги. Повний діагноз: Кусана травматична ампутація нігтьової фаланги ІІІ-пальця лівої кисті 3А ступеня. Цукровий діабет 1 типу».

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 12 січня 2023 року по справі №686/17031/22, провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 154 КУпАП закрито за відсутністю з її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно висновку експерта №85, складеного лікарем-судово-медичним експертом Кравець К.М. нанесені ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді «кусана травматична ампутація нігтьової фаланги III пальця лівої китиці» належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Постановою начальника сектору дізнання ВнП № 2 Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області капітана поліції Цісара О.О. від 11.05.2023, кримінальне провадження № 0001902, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що 27.07.2022 її син поїхав до свого друга покататись на самокатах, після обіду чоловік зателефонував, що син отримав травму. Також вказала, що у сина діабет 1 типу. Після отриманої травми син проходив лікування 10 днів в лікарні, консультація у психолога, педіатра, соромився своєї вади, ходив у рукавиці, ховав руку.

Звертаючись до суду позивач вказав, що співвласники будинковолодіння, які допустили утримання собаки на території будинковолодіння, не створили безпечних умов перебування на території будинковолодіння, а тому на підставі ст. 1187 ЦК України, повинні відшкодувати шкоду, завдану внаслідок нападу собаки бійцівської породи.

Відповідно до статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

За загальним правилом такими, що спільно завдали шкоди, вважаються особи, взаємопов`язаними сукупними діями яких або діями з єдністю наміру завдано неподільну шкоду. Солідарний характер відповідальності осіб, що спільно завдали шкоди, пояснюється неподільністю результату їх шкідливих діянь та необхідністю створення умов для відновлення порушених прав потерпілого.

Схожий за змістом висновок щодо застосування положень статті 1190 ЦК України міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02 серпня 2022 року в справі № 908/314/18.

Судом не встановлено факт спричинення позивачу неподільної шкоди спільними діями відповідачів.

Саме по собі пред`явлення позову до двох відповідачів як до солідарних боржників без доведення позивачем і встановлення судом обставин наявності сукупності вказаних умов, зокрема, факту спільності дій (бездіяльності) відповідачів, наслідком яких стало завдання неподільної шкоди, не дає підстав для висновку про те, що відповідачі мають нести солідарну відповідальність за завдану шкоду.

Судом встановлено, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де сталась подія 27.07.2022, належить на праві власності ОСОБА_4 , у зв`язку з чим позовні вимоги щодо солідарного стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 задоволенню не підлягають.

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечуючи проти позову, вказав, що собака, яка напала ОСОБА_3 не відноситься до жодної із бійцівських (небезпечних порід), перелік яких затверджено Постановою КМУ №1164 від 10.11.2021 року. Більше того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази визначення породи зазначеної собаки як небезпечної.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як роз`яснено у постанові № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Постановою КМ України №1164 від 10.11.2021 року затверджено перелік небезпечних порід собак.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорсткого поводження» домашніх тварин дозволяється утримувати: у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї.

Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оцінюючи доводи відповідачки ОСОБА_4 щодо відсутності її вини у заподіянні шкоди здоров`ю ОСОБА_3 , суд зазначає, що згідно постанови про закриття кримінального провадження від 11.05.2023 встановлено, що в ході досудового розслідування допитана в якості свідка ОСОБА_4 повідомила що у неї на території домоволодіння є собака породи «німецька вівчарка», яка постійно знаходиться або у вольєрі або на прив`язі на ланцюгу біля воль`єру, але 27.07.2022 собака зірвалась з прив`язі, через те, що розігнулась скоба, яка фіксувала ланцюг.

Доказів того, що собака, належна відповідачці не відноситься до собак небезпечних порід не надано всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, а відтак її доводи щодо відсутності вини у заподіянні шкоди слід відхилити.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За приписами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В результаті травми ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заподіяна матеріальна шкода у вигляді витрат на лікування, зокрема, 2000грн. на консультацію психолога, що підтверджується платіжними інструкціями від 16.08.2022, 18.08.2022, 24.08.2022,31.08.2022, договором про надання психологічних послуг від 16.08.2023, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

В частині стягнення 5000грн. сплачених на рахунок Хмельницької міської дитячої лікарні, слід відмовити, оскільки як пояснив позивач в судовому засіданні вказані кошти перераховані як благодійна допомога.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини

Пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до абзацу 1 пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до п.5 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи те, що в судовому засіданні на підставі досліджених доказів встановлено причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_4 щодо неналежного утримання собаки та шкодою, заподіяною позивачеві, суд приходить до висновку, що обов`язок відшкодовувати моральну шкоду слід покласти саме на ОСОБА_4 ..

Право на відшкодування повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи характер вимушених змін у житті неповнолітнього ОСОБА_3 , характер заподіяної травми, компенсацію моральної шкоди слід визначити в розмірі 40000грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 190, 1166, 1167, 1187 ЦК України, Законом України «Про захист тварин від жорсткого поводження», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_1 40 000 грн. компенсації моральної шкоди та 2000 грн. матеріальної шкоди.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач : ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .

Відповідач : ОСОБА_5 , РНОКПП невідомий, АДРЕСА_4 .

Відповідач : ОСОБА_6 , РНОКПП невідомий, АДРЕСА_5 .

Дата складення повного тексту рішення суду: 30.01.2024.

Суддя: