Справа № 502/2370/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складалося з 69/100 житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . Позивач, є сином померлої ОСОБА_2 , відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом та має право на спадкове майно. Позивач, прийняв спадщину фактично, оскільки проживав разом з матір`ю, ОСОБА_2 на день її смерті, що підтверджується будинковою книгою. Позивач, звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлої ОСОБА_2 та йому нотаріусом було пояснено, що оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, це питання вирішується в судовому порядку. Відсутність у позивача всіх належних правовстановлюючих документів на нерухоме майно, в тому числі і відсутність належної реєстрації речового права на померлого спадкодавця унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що зі свого боку стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав.

В зв`язку з зазначеним, позивач просив суд:

- визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 69/100 частин житлового будинку з будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , до складу якої входять: приміщення в літ. А1 - житловому будинку, позначені на поверховому плані під №№1-1,1-2,1-3,1-4,1-5,1-І загальною площею 82,3 кв. м. в т.ч. житловою площею 52,0 кв.м., зазначені під №1, сараю - літ. Б, частини сараю - літ. В1, вбиральні - літ.Г, огорожі № 1, замощення № І, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачем було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу без його участі, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача - Вилківської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 13.07.1956 р. Вилківським міськЗАГС, запис акта про народження № 125 встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /а.с.6/.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 51, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.7/.

Відповідно до технічного паспорту від 29.09.2023 р. та довідки №3377 від 31.10.2023 р. складених КП КМР БТІ встановлено, що до складу 69/100 частин житлового будинку, котрі належать ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , зазначеному під літ. А1 входять приміщення, позначені на поверховому плані під №№1-1,1-2,1-3,1-4,1-5,1-І загальною площею 82,3 кв. м. в тому числі житловою площею 52,0 кв.м., зазначені під №1, сараю - літ. Б, 1/2 частини сараю - літ. В1, вбиральні, літ. Г, огорожі №1, замощення №І /а.с. 8-11/.

Згідно рішення Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області №162 від 25.10.2023 р. упорядковано (змінено) адресу об`єкту нерухомого майна - житловому будинку (69/100 частин), який значиться за адресою: АДРЕСА_2 на наступну адресу: АДРЕСА_1 /а.с. 18/.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 75360601 від 09.01.2024 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, також інформація у Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 , як заповідача відсутня.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності за спадщиною- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 69/100 частин житлового будинку з будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , до складу якого входять: приміщення в літ. А1 - житловому будинку, позначені на поверховому плані під №№1-1,1-2,1-3,1-4,1-5,1-І загальною площею 82,3 кв. м. в т.ч. житловою площею 52,0 кв.м., зазначені під №1, сараю - літ. Б, 1/2 частини сараю - літ. В1, вбиральні - літ.Г, огорожі № 1, замощення № І, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан