Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2024 р. Справа № 608/2567/23

Провадження № 2/596/97/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді Лисюк І.О., за участю секретаря судового засідання Туткалюк В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «УніверсалБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Акціонерного Товариства «УніверсалБанк» Мєшнік Костянтин Ігорович звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та просить суд стягнути з відповідача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УНІВЕРСАЛ БАНК" (Код , місцезнаходження 04114, м.Київ, ВУЛИЦЯ АВТОЗАВОДСЬКА, будинок 54/19) заборгованість за Договором про надання банківських послуг "Моnobаnk" від 19.12.2018 року у розмірі 40479 грн. станом на 08.08.2023 р., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 40479 грн. та судові витрати у розмірі 2684.00 грн. судовий збір.

Ухвалою суду від 15.11.2023, прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства «УніверсалБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. (а.с.42).

Відповідачу ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Відповідачу встановлено строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву, подання клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

06 грудня 2022 року відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позов, в якому відповідач виклав свої мотиви щодо необґрунтованості позовних вимог Акціонерного Товариства «Універсал Банк».

В обґрунтування позиції посилається на те, що відсутнє підтвердження погоджених Сторонами у письмовій формі умов кредитування, зокрема, будь-яких процентів та неустойки. Заперечення проти нарахованих відсотків та застосування наданих Позивачем витягів з Тарифів, Умов і Правил АТ «Універсал Банк» до правовідносин Сторін.

Банком до позовної заяви долучено додатки, якими є: Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг, Умови обслуговування рахунків фізичних осіб у АТ «Універсал Банк» (витяг), Тарифи за карткою Монобанк, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця розрахунку заборгованості за договором № б/н від 19.12.2018.

Жоден з вищевказаних документів окрім Анкети-заяви, яка не містить жодних умов кредитування, Відповідачем не підписаний. Тобто Банком виконано документи самостійно і надано їх Суду як нібито погоджені умови кредитного договору.

Звертає увагу та те, копія електронного документа унеможливлює ідентифікацію його підписантів, зміст її не захищений від внесення правок та викривлення, а надані Позивачем копії не відповідають нормам статей 77, 78, 79, 95, 100 ЦПК України, ст. 1055 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг та принципу безпосереднього дослідження доказів Судом, на що вказують також правові позиції Верховного Суду у справах 16 березня 2020 року у справі № 910/1162/19, від 28.12.2019 року у справі № 922/788/19, від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17 та інші.

Також, на думку відповідача, банком неправомірно підвищено відсотки у чергові періоди. Зарахування до суми основного боргу процентів та штрафних санкцій, нарахування надмірних відсотків за прострочення виконання зобов`язання на всю суму боргу (а не тільки «тіло кредиту») у різних розмірах та їх включення у позові до тіла кредиту для приховування їх реального розміру від Суду (оскільки тіло кредиту не може перевищувати розмір кредитного ліміту, фактично отриманих/використаних Відповідачем кредитних коштів), не відповідає ст. 1048 ЦК України, а також засадам цивільного законодавства: справедливість, добросовісність та розумність.

Збільшення розміру відсоткової ставки за кредитом та нарахування відсотків не на тіло кредиту, а на загальний розмір заборгованості, до якої входили нараховані раніше відсотки, не передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

Позивачем також не доведено видачі кредиту та розміру заборгованості загального та по її складовим (основному боргу, процентам, неустойці). За відсутності інформації про витрати клієнтом коштів Банку і внесені на рахунок суми, неможливо встановити, як і коли утворилась сума основного боргу і чи правильно на неї нараховані проценти та інші чергові платежі.

Враховуючи те, що Розрахунок Банку не є доказом в розумінні ст. 76 ЦПК України, не містить інформації про витрати клієнтом кредитних коштів і зарахування сплачених коштів на погашення боргу, і не підтверджений жодним первинним бухгалтерським документом, він підлягає відхиленню.

Сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19.

Позивачем не надано належних та допустимих (взагалі ніяких) доказів видачі Позичальнику кредиту у заявленій сумі, а саме: не було надано кредитного договору, меморіальний ордер чи інший первинний бухгалтерський документ, що підтверджує перерахування кредитних коштів на рахунок Позичальника, рішення Банку про встановлення Відповідачеві кредитного ліміту (не довідку, а саме рішення, ким і коли воно прийняте, ким затверджене), заяву на видачу готівки з позичкового рахунку Позичальника чи будь-яких інших (взагалі ніяких документів) про отримання Позичальником коштів Банку, і саме за кредитним договором, а не просто за договором про надання банківських послуг.

На думку сторони відповідача, виписка по рахунку не є первинним документом. Таким чином неможливо встановити, за який період у відповідача міг утворитися борг, з чого він складається, які похідні платежі на суму основного боргу нараховані, та перевірити правильність розрахунків. Подані Банком роздруківки не відповідають вимогам до первинних бухгалтерських документів та діловодства - неналежність, недопустимість копій цих письмових доказів.

Копії (роздруківки), Наказів, Витягів з «Тарифів», з Умов надання банківських послуг та інші копії не містять підпису Відповідача про ознайомлення з ними, як і обов`язкових реквізитів локального правового акта, тому не відомо, яке відношення вони мають до розгляду даної справи. З наданих копій не можливо зрозуміти, чи дійсно надавались ці документи (тарифи, зміни кредитного ліміту, накази), і саме в наданих Суду редакціях, Відповідачу на ознайомлення при відкритті рахунку у Позивача, ким саме, коли, на якій підставі було прийняті (видані, підписані, затверджені). Оскільки Банком надані лише витяги з «тарифів», «умов і правил» та «наказів», не можна бути впевненими, що Банк не приховав від Суду інших їх умов з інформацією, не вигідною для себе

Проте, з матеріалів справи не вбачається, що саме з даними Умовами та правилами відповідач ознайомився і погодився, підписуючи заяву, а також те, шо вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо користування кредитними коштами та щодо сплати пені та комісії за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до матеріалів справи розмірах і порядках нарахування.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату пені та комісії за користування кредитними коштами надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, шо встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Керуючись ст. 95, ч. 5 ст. 100, ч. 11 ст. 83 ЦПК України просить Суд виключити з доказів у справі копії письмових доказів, оригінали яких не містять підписів Відповідача про ознайомлення та погодження з ними як такі, що викликають сумнів з приводу їх достовірності та незмінності змісту.

Просить розглянути подані ним клопотання без особистої участі відповідача. У задоволенні позову про стягнення заборгованості, відмовити.

Ухвалою суду від 21.12.2023 витребувано у Акціонерного Товариства «УніверсалБанк» (місце знаходження: м.Київ, вул.Автозаводська, будинок 54/19, ) оригінал Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 19.12.2018, укладеного АТ Універсал Банк з ОСОБА_1 з додатками до нього. В іншій частині клопотання, відмовлено.

22.12.2023 представником позивача подано відповідь на відзив, в якому позивач виклав свої міркування та аргументи щодо наведених відповідачем заперечень та мотиви їх відхилення. Так, представник позивача посилається на те, що відповідно до пункту 3 Анкети-заяви від 19.12.2018 року підписанням договору Боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг (згідно вимог чинного законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку (затверджені Протоколом №48 від 28.11.2018 р., чинності з 04.12.2018 р., які діяли на момент підписання Анкети-заяви). Також підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі Боржнику та не потребують додаткового тлумачення.

Саме в Умовах, Тарифах, Паспорті споживчого кредиту записана процентна ставка, пеня, комісія (пункт Тарифи). Договір є обов`язковим для виконання.

Боржник не звертався до Банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватись карткою, а отже з ними погодився.

Банк та Клієнт погодили, що всі правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися Сторонами або кожною Стороною окремо з використанням удосконаленого електронного о підпису (ЕП) у Мобільному додатку. Генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів) здійснюється за допомогою смартфону Клієнта, на якому встановлений Мобільний додаток лише після Ідентифікації Клієнта з використанням смартфону Клієнта. Згенерований особистий ключ Клієнта захищається паролем та може бути розміщений у хмарному сховищі. Відкритий ключ розміщується в Анкеті-Заяві, яка підписується Клієнтом. (02398659d2a52ef2220eccc5b29896de3153d05c23bcd49954ed00c3).

У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

На виконання ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування" та ст. 15 Закону України "Про захист прав споживачів" першим кроком при реєстрації у мобільному додатку "Monobank" є ознайомлення споживача з умовами надання банківських послуг, для чого Банк надає особі примірники Умов і правил обслуговування в AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" при надання банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank, які містять посилання на паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту та тарифи.

З метою підтвердження згоди споживача із умовами надання банківських послуг у момент реєстрації AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" генерує і відправляє на вказаний особою мобільний номер OTP-пароль. Фактом підтвердження згоди є введення споживачем у мобільному додатку "Monobank" OTP-паролю, який попередньо був надісланий Банком на зазначений номер.

Відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, які надає AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" за Договором про надання банківських послуг "Monobank", у підтвердження чого у мобільному додатку Відповідачем було введено OTP-пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер.

Успішно пройшовши процедуру ідентифікації, Відповідач 19.12.2018 року успішно пройшов процедуру верифікації та підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг MONOBANK | Universal Bank.

Виконаний Банком розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів Боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.

У зв`язку з тим, що Відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість.

Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою Боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 919 356.53 грн. За весь час користування карткою Боржником було проведено витрат по картці на суму 959 835.53 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку становить 40 479.00 грн. (959 835.53 грн. - 919 356.53 грн. = 40 479.00 грн.).

Сторона позивача звертає увагу на те, що нараховані Банком відсотки за користування кредитними коштами у період СОVID-19 не являється неустойкою за прострочення сплати споживчого кредиту, а отже їх нарахування є правомірним.

28.12.2023 відповідачем ОСОБА_1 подано заперечення на відповідь на відзив, в яких сторона додатково обґрунтувала свою позицію.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін сторони, їх представники до суду не подавали.

З огляду на вищезазначене суд, на підставі частини п`ятої статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що Акціонерним товариством «Універсал Банк» запущено новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank».

Керуючись положеннями статті 633, 634, 641 Цивільного кодексу України, AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" пропонує необмеженому колу фізичних осіб - резидентів України скористатися банківськими послугами щодо продуктів monobank | Universal Bank, для чого пропонує приєднатись до опублікованих на сайті Банку Умов і правил обслуговування в AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank.

Приєднання до Умов і правил здійснюється фізичними особами шляхом підписання Анкети заяви у паперовому або електронному вигляді, що надається Банком. Своїм підписом на Анкеті заяві Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент її підписання ознайомився з текстом Умов і правил, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, Тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків, повністю зрозумів іхніи зміст, погоджується з викладеним, розуміє свої права та обов`язки, в т.ч. право відмовитися від отримання рекламних матеріалів засобами дистанційних каналів комунікації.

Як встановлено, 19.12.2018 відповідач ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 19.12.2018.

За клопотанням відповідача судом витребувано позивача оригінал Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 19.12.2018.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що відповідач ОСОБА_1 погодився, що «ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписанням цього Договору підтверджую, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту. Окрім цього, я беззастережно погоджуюсьз тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджуюсь з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє мене шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток».

Окрім того, в Анкеті зазначено наступне:

"6. Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом НОМЕР_2 яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором. Також я визнаю, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису. Підтверджую, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком мого підпису. Надаю Банку згоду на обробку, передачу та отримання Банком інформації про себе, а саме доступ до своєї кредитної історії, як для укладання Договору про надання банківських послуг, так і на період його дії. Надаю право та доручаю ПАТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх моїх рахунків, відкритих у ПАТ «Універсал Банк» , без додаткових моїх розпоряджень, для погашення будь-яких моїх грошових зобов`язань перед ПАТ «Універсал Банк», що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого Договору, що укладений або буду укладений в майбутньому між мною та банком. Усе листування щодо цього Договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору ".

Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Відповідач просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті у банку. Засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладеного удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису (а.с.13).

На підставі вказаної Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 19.12.2018, Відповідачу через мобільний додаток смартфону було відкрито рахунок № НОМЕР_3 , тип рахунку Чорна картка (активна до 09/24) та надано кредит у гривні у розмірі 5000,00 грн. встановлено суму кредитного ліміту 25.01.2019 15000,00 грн., 18.04.2019 - 25000, 00 грн.

Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 08.08.2023 заборгованість становить 40479,00 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). (а.с.6-12).

Частиною 1 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається із частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Частиною 1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вбачається із частини 1 статті 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі:

1) у паперовому вигляді;

2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»;

3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги;

4) в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Приєднання до Умов і правил здійснюється фізичними особами шляхом підписання Анкети-заяви у паперовому або електронному вигляді, що надається Банком.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено, пунктом 2 Анкети-заяви від 19.12.2018 року до Договору про надання банківських послуг передбачено, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Згідно з пунктом 6 вказаної Анкети заяви, відповідач ОСОБА_1 просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналогу (у тому числі електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку (а.с. 13).

Клієнт засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем.

В анкеті-заяві зазначено, що Клієнт просить відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, відповідно до умов договору та наведених нижче умов.

Таким чином, між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено електронний договір.

Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Частиною 3 статті 11 вказаного вище Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Як вбачається із частини 6 статті 11 вказаного вище Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частиною 1 статті 12 вказаного вище Закону передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно із п.п. 2.3. п.2 Розділу І Умов, відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит.

Відповідно до пунктів 5.З., 5.8.1. п.5 Розділу І Умов Клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими Клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами Банку через Мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.

П.п. 2.1., 2.4., 2.5. пункту 3 розділу II Умов визначено, що для надання послуг Банк видає Клієнту Картку (далі - Картка, або Платіжна картка). Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг "МопоЬапк". Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Платіжна карта передається Клієнту не активованою. Платіжна картка активується Банком: (І) при додаванні інформації з картки в Мобільний додаток з авторизацією за номером телефону, або (II) при активації Клієнтом віртуальної картки в Мобільному додатку. З метою ідентифікації Клієнта при проведенні операцій з використанням Картки при активації Картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису Клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя Платіжної картки.

Наведене свідчить про належне укладення 19.12.2018 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 договору. Відповідач свої зобов`язанні за цим договором щодо повернення кредитних коштів не виконав.

Аналогічна правова позиція сформована у ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

Також суд звертає увагу на те, що Стороною позивача в заявах по суті надано детальне описання процедури укладення кредитного договору з ОСОБА_1 .

З огляду на наведене, у випадку коли особа не дає згоди з Умовами і правилами нягтяння банківських ПОСЛУГ у застосунку "Monobank" шляхом накладення електронного підпису у полі застосунок "Monobank" не переходить на наступний етап входу у головне меню застосунку "Monobank". Проведення будь-яких операцій без такого підтвердження не є можливим. Тобто лише шляхом попереднього погодження з Умовами і правилами надання банківських послуг можливий вхід у головне меню застосунку "Monobank" та подальше проведення банківських операцій і в тому числі отримання кредиту.

Без погодження у мобільному застосунку "monobank" з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливий вхід у головне меню застосунку "Monobank" жодна особа не може перейти далі у головне меню застосунку.

Без переходу у головне меню застосунку жодна особа не має технічної можливості проводити будь-які фінансові операції, у тому числі отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту.

Таким чином, без зазначених вище дій договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07.10.2020 року.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19(провадження № 61-16243св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), від 18 червня 2021 року у справі № 234/8079/20 (провадження № 61-2904св21).

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі N0 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року N0 127/33824/19.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до. п. 5.16. розділу 5. "Надання та обслуговування кредит" Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», у разі порушення терміну сплати Щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся Заборгованість за Кредитом вважається простроченою (Істотне порушення Клієнтом зобов`язань).

Відповідно до. п. 5.19. розділу 5. "Надання та обслуговування кредит" у випадку якщо Істотне порушення Клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у пункті 5.18., Кредит стає у формі "на вимогу", а Банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою Мобільного додатку направляє Клієнту Вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій.

Відповідно до підпункту 5.22. пункту 2 розділу другого Умов у разі, кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому Банк надає кредит згідно з Договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього Договору.

У зв`язку з тим, що Відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість.

Як встановлено, умови кредитного договору відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував, у зв`язку з чим, згідно розрахунку позивача, станом на 08.08.2023 він має заборгованість перед позивачем у розмірі 40479,00 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 40479,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Розрахунок заборгованості (доданий до позову) зображає наявність обґрунтованої заборгованості.

Виконаний Банком розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів Боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.

Ці обставини підтверджуються також наданим позивачем рухом коштів по картці від 13.12.2018.

Як вбачається із виписки про рух коштів, ОСОБА_1 було неодноразово здійснено банківські операції із використанням власної картки (переказ коштів, оплата товарів у торгових точках, оплата послуг в закладах громадського харчування та ін.).

Так, Відповідачем ОСОБА_1 було проведено поповнень карткового рахунку на суму 919 356.53 грн. За весь час користування карткою ним було проведено витрат по картці на суму 959 835.53 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку становить 40 479.00 грн. (959 835.53 грн. - 919 356.53 грн. = 40 479.00 грн.).

Виписка є належним доказом заборгованості. Вищевказане кореспондується з позицією Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі N0 200/5647/18, провадження N0 61- 9618св19, виписка по картковому рахунку, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача. Крім того, також відповідно до позиції Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року по справі N0 200/5647/18, провадження № 61-3689св21 належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Встановлені судом обставини обставини свідчать про факт отримання Відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів, схвалення ним, як умов кредитного договору, так і визнання своїх фінансових зобов`язань перед Позивачем

Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу (відповідно до зазначеної позиції Верховного Суду), що у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору. Адже без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо).

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у справі № 127/23910/14-ц від 23.12.2020 року.

За встановлених судом обставин, матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги АТ «Універсал Банк» по стягненню заборгованості по договору про надання банківських послуг від 19.12.2018, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 40 479 грн ґрунтується на законі та підлягає до задоволення.

З врахуванням встановлених обставин твердження сторони відповідача про те, що зазначений Договір є незаконним є безпідставними.

Твердження відповідача ОСОБА_1 про те, що ЗУ «Про електронну комерцію» не може бути застосований до правовідносин по споживчому кредитуванню є необґрунтованими та спростовуються преамбулою та ст.1 ЗУ «Про електронну комерцію», якими унормовано сферу застосування цього Закону.

Доводи сторони відповідача про неможливість стягнення під час карантину та воєнного стану неустойки (штрафу, пені) інших платежів за прострочення виконання, як підставу зменшення суми до стягнення суд відхиляє, оскільки позивач просить стягнути лише суму заборгованості і процентів, що не є видом забезпечення виконання чи відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а є платою за користування чужими грошима. На указані правовідносини п. 6 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» не поширюється.

Отже, на підставі вищезазначеного нараховані Банком за користування кредитними коштами у період карантину відсотки не являються неустойкою за прострочення сплати споживчого кредиту, а тому їх нарахування є правомірним.

Не обґрунтованими є також твердження сторони відповідача щодо неврахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17(провадження № 14-131цс19).

Зазначений досвід не знайшов підтвердження у справі, оскільки у справі, яка розглядається, та у справі, на яку посилається відповідач, встановлені різні фактичні обставини.

Так, у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), на яку відповідач посилається, як на приклад неоднакового застосування норми права, предметом позову є стягнення кредитної заборгованості, а договір сторони уклали не в електронному, а в паперовому вигляді шляхом підписання заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (укладеного у письмовій формі відповідно до частини 2 статті 207 ЦК України).

Натомість у справі, яка є предметом розгляду, сторони уклали Договір про надання банківських послуг, укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, відповідно до вимог Закону України "Про електронну комерцію", а нормативно-правове регулювання укладення такого договору є відмінним від підписаного позичальником власноруч у письмовій формі. Так, зокрема, послуги банку в проекті monobank надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи та інформацію, яка підлягає доведенню до відома споживачів перед укладенням договору споживчого кредитування, надані відповідачу саме через мобільний додаток, тому суд приходить до висновку, що відповідач був ознайомлений саме з правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви та відповідно до ст.ст.3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.

Вищенаведене свідчить про укладення сторонами в установлений законом спосіб кредитного договору, в тому числі погодження сторонами Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису.

Такі ж висновки щодо правомірності укладення сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року в справі № 234/7159/20.

За вказаних обставин твердження відповідача, що у справі відсутні докази погодження між сторонами всіх суттєвих умов договору, належної інформації про підстави та розмір відповідальності позичальника за прострочення виконання зобов`язання, недоведення банком, що саме ці, а не будь-які інші Умови та правила розумів відповідач під час укладання договору, є помилковими і такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах Закону України "Про електронну комерцію".

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається із частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем відповідно до платіжної доручення від 05.09.2023 сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн. (а.с. 40).

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з ОСОБА_1 на АТ «Універсал Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн. (а.с.40).

Керуючись ст.ст.263-268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УНІВЕРСАЛ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УНІВЕРСАЛ БАНК" (Код , юридична адреса: 04114, м.Київ, вул.Автозаводська, будинок 54/19) суму заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.12.2018 року у розмірі 40479 (сорок тисяч чотириста сімдесят дев`ять) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УНІВЕРСАЛ БАНК" витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.02.2024 року.

Суддя Ірина ЛИСЮК