Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 січня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухан Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики.

Позовні вимоги мотивує тим, що 15 вересня 2023 року між позивачем і відповідачем було укладено договір позики, оформлений розпискою, відповідно до якої позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 3 500 Євро, які зобов`язався повернути 23.09.2023.

Зазначає. що в обумовлений строк відповідач позику не повернув і ухиляється від взятих на себе зобов`язань, позивач змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

На підставі наведеного просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 3500 Євро.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.10.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак від його представника адвоката Пачута О.М. надійшла до суду заява, в якій просила розгляд справи провести без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями, про причини неявки не повідомлено, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач.

Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15 вересня 2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позику у сумі 3500 Євро, яку зобов`язався повернути 23.09.2023.

Вказані обставини підтверджуються розпискою відповідача від 15.09.2023, оригінал якої було досліджено в судовому засіданні.

Суд приймає до уваги, що у вказаній розписці чітко обумовлено суму грошових коштів, в тому числі і валюту, та умови щодо їх повернення.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визнаних родовими ознаками.

За приписами ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова розписка є належним доказом, що свідчить про укладення сторонами договору позики. Безгрошовість договору може бути підтверджена лише належними і допустимими доказами.

За своєю юридичною природою договір позики є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14.

Як встановлено судом, відповідач свої зобов`язання за вищезазначеним договором позики не виконав і суму боргу в обумовлений у договорі строк позивачу не повернув.

На підтвердження невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення суми позики позивачем надано розписку відповідача від 15.09.2023. (оригінал якої було досліджено в судовому засіданні).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 25.04.2012 у справі № 6-24ц12, наявність оригіналу розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобов`язання.

Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач виконав свої зобов`язання за договором позики та повернув позивачу грошові кошти.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 373/2054/16 (провадження № 14 446цс18), заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є підставними та доведеними, а тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути суму боргу за договором позики від 15.09.2023 року в розмірі 3500 Євро.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1400,00 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 16, 23, 509, 526, 530, 610, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 18, 81, 133-137, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 16.12.1996 року Великоберезнянським РС ДМС), на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), заборгованість за договором позики від 15.09.2023 року в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) Євро.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 16.12.1996 року Великоберезнянським РС ДМС), на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 1400,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Лемак