01.02.2024 Справа № 756/8648/23
Ун.№756/8648/23
Пр.№2/756/519/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Луценко О.М.,

за участю секретаря Галелюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах у Державному закладі «Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення Міністерства охорони здоров`я України» на посаді лікаря - стоматолога - терапевта з 01 серпня 2022 року по 10 квітня 2023 року.

10 квітня 2023 року відповідачем видано наказ №36/вк про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади на підставі п.1.ст.40 КЗпП України. Даний наказ позивач вважає протиправним, а своє звільнення незаконним та таким, що не відповідає вимогам статей 40, 42, 43, 49-2 КЗпП України, оскільки відповідачем було не додержано норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, відповідач мав можливість, але не здійснив переведення позивача на іншу роботу на тому ж підприємстві та не врахував наявність у позивача переважного права залишення на роботі. Позивач наголошує, що від отримання повідомлення про за планове звільнення лікарю - стоматологу - терапевту № 254 від 04.01.2023р. позивач відмовилася, про що було складено акт №1 від 10.01.2023р. В даному повідомленні вказано, що звільнення відбудеться 01 квітня 2023року, однак звільнення позивача не відбулося, відповідного наказу про звільнення від відповідача не надходило, тому позивач продовжила виконувати свої трудові обов`язки в звичному режимі. Повідомлення про наступне вивільнення 10.04.2023року позивач не отримувала, відповідачем всупереч вимог чинного законодавства їй не було запропоновано жодної посади. Крім того, звільнення позивача було здійснено відповідачем з грубим порушенням трудового законодавства, оскільки ним всупереч статті 42 КЗпП України не визначалась продуктивність праці працівників з метою вирішення питання про наявність в них переважного права на залишення на роботі. Отже, відповідачем не виконано вимоги статті 42 КЗпП України, що призвело до порушення трудових гарантій позивача як працівника. З підготовлених відповідачем наказів про скорочення працівників товариства неможливо встановити, яким саме критеріям не відповідав позивач, на підставі яких саме критеріїв відповідач дійшов висновку про звільнення саме позивача. Звільнення позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП України відбулось відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 13 жовтня 2022 року № 1861 «Про реорганізацію державного закладу «Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення Міністерства охорони здоров`я України». Наказом МОЗ України № 1861 було прийнято рішення реорганізувати Державний заклад «Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення Міністерства охорони здоров`я України» шляхом його приєднання до державної установи «Інститут психіатрії, судово- психіатрічної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України». Окрім того позивач за віком підпадає під пільгову категорію осіб, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, окрім того позивач є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 13.06.2012р.

Враховуючи викладене позивач наголошує, що при звільненні були порушені права позивача, а тому є всі підстави для визнання незаконним наказу від 10 квітня 2023 року №36-вк та поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря - стоматолога - терапевта.

На підставі вищезазначеного, позивач просив суд: визнати незаконним та скасувати наказ №36/вк від 10.04.2023 про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , лікаря-стоматолога-терапевта Консультативного поліклінічного відділення для дорослих у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України; зобов`язати ДЗ «Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення Міністерства охорони здоров`я України» внести до трудової книжки відомості про скасування наказу №36/вк від 10.04.2023 про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати ДЗ «Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення Міністерства охорони здоров`я України» внести запис про поновлення на роботі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , лікаря-стоматолога-терапевта; стягнути з ДЗ «Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення Міністерства охорони здоров`я України» за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 10.04.2023 по дату фактичного проведення розрахунку; стягнути з ДЗ «Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення Міністерства охорони здоров`я України» за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відшкодування моральної шкоди в сумі 40 000,00 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києві від 08.11.2023 року замінено сторону відповідача у цивільній справі №756/4048/23 з Державного закладу «Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення Міністерства охорони здоров`я України» на належного відповідача Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

30 січня 2024 року в судовому засіданні від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог відповідно до якої просив суд постановити рішення, яким визнати незаконним та скасувати Наказ № 36/вк від 10 квітня 2023 року про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , лікаря - стоматолога- терапевта Консультативного поліклінічного відділення для дорослих у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України; поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаді лікаря - стоматолога-терапевта Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» () з 10.04.2023 року, або ж на рівнозначній посаді у разі скорочення вказаної посади; стягнути з Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 60195,70 грн., (шістдесят тисяч сто дев`яносто п`ять гривень сімдесят копійок).

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти наданого позову заперечив, Наказом МОЗ № 1861 прийнято то рішення про реорганізацію відповідача. Пунктом 6 зазначеного наказу встановлено, що до голови Комісії з реорганізації закладу переходять повноваження щодо управління справами закладу на період до завершення його реорганізації. Підпунктом 12 пункту 5 Наказу голові Комісії з реорганізації закладу забезпечити у тримісячний строк з дня підписання цього наказу завершення реорганізації закладу. 14 жовтня 2023 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення державного закладу «Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення Міністерства охорони здоров`я України» та встановлений термін для пред`явлення кредиторами своїх вимог до 14 грудня 2022 року. 1 січня 2023 року було введено в дію новий штатний розпис закладу із тимчасовими посадами до 01.04.2023 року, який був затверджений головою Комісії з реорганізації. З 01.04.2023 року зазначена посада «лікаря-стоматолога-терапевта» Консультативного поліклінічного відділення для дорослих штатним розписом передбачена не була та підлягала скороченню. 26 грудня 2022 року Міністром охорони здоров`я України затверджено нову структуру державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України». До структур Інституту включено новий відокремлений структурний - Спеціалізований центр радіаційного захисту населення. Як вбачається з попередньої структури Інституту, затвердженої Міністерством МОЗ України 16 листопада 2021 року, зазначений відокремлений підрозділ відсутній. Спеціалізований центр фактично перебрав на себе частину функцій та завдання, які раніше виконував заклад, що вбачається зі змісту Положенням про Спеціалізований центр радіаційного захисту населення державної установи «Інститут і судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ затвердженого наказом Інституту від 27 грудня 2022 року № 84. 01 січня 2023 року в дію введено штатний розпис Спеціалізованого центру Інституту на 2023 рік. При цьому посада «лікаря-стоматолога-терапевта» в штатному розписі Спеціалізованого центру з 01 січня 2023року відсутня. Таким чином в закладі відбулися зміни в організації виробництва і праці, що стало підставою для вивільнення працівників в тому числі ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст. 40 КЗпП України, оскільки у відповідача була відсутня можливість переведення за її згодою на іншу роботу та відсутня перевага в залишенні на роботі.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначає, що відповідач не виконав обов`язок щодо надання пропозицій про всі наявні на підприємстві вакансії протягом двох місяців. Наполягає на тому, що згідно наданого відповідачем штатного розпису вакантні посади були наявні. Позивач вважає, що прийняття спірного наказу про його звільнення відбулося з порушенням ст.42 КЗпП України, що призвело до порушення трудових гарантій його як працівника.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено,що наказом від 01.08.2022року №142/вк Державного закладу «Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення Міністерства охорони здоров`я України», ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду лікаря - стоматолога - терапевта (а.с.23).

10 квітня 2023 року відповідачем видано наказ №36/вк про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади на підставі п.1.ст.40 КЗпП України.

Наказом МОЗ № 1861 прийнято то рішення про реорганізацію відповідача. Пунктом 6 зазначеного наказу встановлено, що до голови Комісії з реорганізації закладу переходять повноваження щодо управління справами закладу на період до завершення його реорганізації.

Підпунктом 12 пункту 5 Наказу голові Комісії з реорганізації закладу забезпечити у тримісячний строк з дня підписання цього наказу завершення реорганізації закладу.

14 жовтня 2023 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення державного закладу «Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення Міністерства охорони здоров`я України» та встановлений термін для пред`явлення кредиторами своїх вимог до 14 грудня 2022 року.

1 січня 2023 року було введено в дію новий штатний розпис закладу із тимчасовими посадами до 01.04.2023 року, який був затверджений головою Комісії з реорганізації.

З 01.04.2023 року зазначена посада «лікаря-стоматолога-терапевта» Консультативного поліклінічного відділення для дорослих штатним розписом передбачена не була та підлягала скороченню.

26 грудня 2022 року Міністром охорони здоров`я України затверджено нову структуру державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України». До структур Інституту включено новий відокремлений структурний - Спеціалізований центр радіаційного захисту населення.

Як вбачається з попередньої структури Інституту, затвердженої Міністерством МОЗ України 16 листопада 2021 року, зазначений відокремлений підрозділ відсутній. Спеціалізований центр фактично перебрав на себе частину функцій та завдання, які раніше виконував заклад, що вбачається зі змісту Положенням про Спеціалізований центр радіаційного захисту населення державної установи «Інститут і судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ затвердженого наказом Інституту від 27 грудня 2022 року № 84. 01 січня 2023 року в дію введено штатний розпис Спеціалізованого центру Інституту на 2023 рік.

Лікарю - стоматологу - терапевту ОСОБА_1 намагалися вручити повідомлення від 04.01.2023 №254 про звільнення з займаної посади на п.1 ст.40 КЗпП, яке відбудеться 01.04.2023 року (а.с.154).

Відповідно до акту від 10.01.2023року ОСОБА_1 відмовилася від ознайомлення та підписання даного повідомлення.

Відповідно до довідки Первинної профспілкової організації державного закладу « Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення Міністерства охорони здоров`я України» від 29.08.2023р. №11, вбачається, що первинна профспілкова організація Державного закладу « Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення міністерства Охорони Здоровя України» повідомило, що лікар стоматолог - терапевт Консультативно поліклінічного відділення для дорослих Терпелюк Марія Василівна в період з 01.08.2022р. по 10.04.2023року членом профспілкової організації не була.

Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно ч.2 ст.40 КЗпП звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі №800/538/17 зроблено висновок, що за приписами частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення.

За правилами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач запропонував ОСОБА_1 всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Оскільки зібрані в судовому засіданні докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом розгляду, суд дійшов висновку, що відповідач незаконно з порушенням норм трудового законодавства звільнив позивача із займаної посади.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що з метою відновлення законності та порушеного права позивача на працю належить визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України та поновити ОСОБА_1 на посаді лікаря - стоматолога-терапевта Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» з 10.04.2023 року, або ж на рівнозначній посаді у разі скорочення вказаної посади.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середній розрахунок вираховувався наступним чином: заробітна плата за два останні місяця до звільнення 4378+7661,5=12039,50грн.; визначення середньої зарплати 12039,5:43=279,98грн; визначення середньомісячного числа робочих днів 43:2=21,5грн.; визначення середнього заробітку 279,98x21,5-6019,57грн. Таким чином середній заробіток за час вимушеного прогулу 6019,57x10=60195,70гривень.

З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.04.2023 року по 30.01.2024 року в розмірі 60 195,70гривень.

Керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати Наказ № 36/вк від 10 квітня 2023 року про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , лікаря - стоматолога- терапевта Консультативного поліклінічного відділення для дорослих у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаді лікаря - стоматолога-терапевта Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» () з 10.04.2023 року, або ж на рівнозначній посаді у разі скорочення вказаної посади.

Стягнути з Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 60195,70 грн., (шістдесят тисяч сто дев`яносто п`ять гривень сімдесят копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Луценко