РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря судового засідання Радченко А.Є., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Бурдинського Сергія Ігоровича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» про визнання неукладеним кредитних договорів,-

ВСТАНОВИВ:

28.11.2023 ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бурдинського С,І. звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» про визнання неукладеним кредитних договорів.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з грудня 2021 позивачу на її номер телефону почали надходити дзвінки від невідомих абонентів та повідомляти про борг, походження якого їй не було відомо. Після звернення за правовою допомогою до адвоката, позивачу стало відомо, що 25.04.2021, від її імені нібито було укладено три кредитні договори з ТОВ «Служба миттєвого кредитування»:

-Договір про надання фінансових послуг № 757 від 25.04.2021 на 4500грн.;

-Договір про надання фінансових послуг № 177 від 25.04.2021 на 5900 грн.;

-Договір про надання фінансових № 55 від 25.04.2021 на 3100 грн.;

Проте, позивач зазначених договорів не укладала, не отримувала від даного товариства ніяких коштів. Про існування вищезазначених договорів їй не було відомо.

У зв`язку із цим, 31.12.2021, ОСОБА_1 звернулась із відповідною заявою до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, у якій вказала, що просить вжити заходи до невідомої особи, яка 25.04.2021оформила онлайн кредит на її ім`я. Ця інформація була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження №0001097 за ч. 1 ст. 190 КК України.

З метою визначення того, куди було направлено кошти за трьома договорами, представником позивача було направлено адвокатські запити до ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт капітал». Згідно відповіді ТОВ «Служба миттєвого кредитування» від 19.01.2022 на адвокатський запит, позивачу стало відомо, що грошові кошти за договором № 955 від 25.04.2021 перераховувались платіжною системою «Вер Фор Пей» на наступні реквізити: номер карти НОМЕР_1 , власник картки(емітент) банк «Tascombank», категорія карти MasterCard.

Також, з відповідей на адвокатські запити вбачається, що право вимоги за кредитним договором:№ 177, передано до ТОВ «Вердикт капітал», на підставі Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, а право вимоги за кредитним договором № 757 передано ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", проте запитуваних доказів надано не було.

В подальшому, з метою отримати докази на підтвердження здійснення переказів грошових коштів за кредитними договорами від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 , а також: докази підписання усіх трьох договорів № 757, № 177 та № 955, було направлено адвокатські запити, на які було отримано відповіді, в яких зазначено, що запитувані докази були відсутні

Водночас, позивач зазначила, що в усіх договорах про надання фінансових послуг: № 757, № 177, № 955 та Заявах-Анкетах, що додаються до них, зазначено реквізити позичальника, а саме електронну адресу: « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та телефон « НОМЕР_2 », які їй не належать і ніколи не належали.

Окремо позивач зазначила, що згідно отриманої на адвокатський запит «Інформаційної довідки процедури оформлення заявки на видачу займа «955 від 25.04.2021»:

- подання заявки на отримання займа відбувалось за ІР адресою: НОМЕР_3 ;

- підтвердження отримання замовлення відбувалося шляхом відправлення одноразового ідентифікатора, СМС з кодом: «****» на телефон: НОМЕР_4 ;

- виконання замовлення (перерахування грошових коштів на банківську карту) відбувалось за номером карти: « НОМЕР_1 », банк Tascombank, категорія карти Master Card.

Разом з цим, в липні та серпні 2023 представником позивача було подано адвокатські запити до АТ«ТАСКОМБАНК» з метою отримати відомості про те, чи була ОСОБА_1 , клієнтом АТ «ТАСКОМБАНК»; дані про повний розшифрований номер клієнтської карти « НОМЕР_1 », на яку було перераховано кошти у розмірі 3100 грн. за кредитним договором № 955, а також копію квитанції про перерахування зазначених коштів. Проте, на вказані запити від АТ «ТАКОМБАНК» двічі було отримано відмову у наданні відомостей.

Враховуючи викладене, позивач просила суд визнати кредитний договір про надання фінансових послуг № 757 від 25.04.2021 на суму 4 500 грн.; кредитний договір про надання фінансових послуг № 177 від 25.04.2021 на 5900 грн.; кредитний договір про надання фінансових № 55 від 25.04.2021 на 3100 грн. укладених між нею та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» - неукладеними та покласти всі судові витрати на відповідача.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Бурдинського Сергія Ігоровича прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.

15.01.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий ТОВ «Служба миттєвого кредитування» в особі директора Новікова О.В., в якому зазначив, що відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 визнає та просив суд, провести розгляд цивільної справи у його відсутність. Разом з цим, подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, оскільки вважає, що вказаний акт не може бути належним доказом понесених витрат, адже він включає в себе надані послуги, які на момент підписання не надавались. Також, відповідач вважає, що позивачем не надано належних доказів понесених витрат на правничу допомогу, а заявлені витрати є не співмірними із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом витраченим та обсягом наданих адвокатом послуг.

Сторони, належно повідомлені про час та місце розгляду, в підготовче судове засідання не з`явилися, попередньо від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та за відсутності її представника за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Враховуючи те, що сторони, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, сторонами надано заяви про проведення розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу судом не здійснювалося, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам сторін в сукупності з наданими письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Враховуючи ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання правочину недійсним.

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Фактичні обставини, встановлені судом.

Із заяви-анкети для отримання кредиту № 955 від 25.04.2021 вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ознайомившись з кредитним договором та усіма його додатками, включаючи правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що розміщені на офіційному сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua, та погодившись з ними, просила надати їй кредит на особисті потреби у розмірі 3100,00 грн., строком на 16 днів, та зобов`язалася повернути кредит у розмірі 3100,00 грн., та сплатити проценти у розмірі 992,00 грн., а також зобов`язалася при простроченні оплати за кредитом та процентами сплатити процент за користування кредитом з розрахунку 2% за кожен день користування. Також, в заяві зазначено, що при виникненні заборгованості зобов`язується сплатити пеню у розмірі 1% від суми заборгованості починаючи з першого дня заборгованості, з урахуванням умов п. 3.3 Кредитного договору.

Також, із заяви-анкети для отримання кредиту № 177 від 25.04.2021 вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ознайомившись з кредитним договором та усіма його додатками, включаючи правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Сліжба миттєвого кредитування», що розміщені на офіційному сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua, та погодившись з ними, просила надати їй кредит на особисті потреби у розмірі 5900,00 грн., строком на 16 днів, та зобов`язалася повернути кредит у розмірі 5900,00 грн., та сплатити проценти у розмірі 1888,00 грн., а також зобов`язалася при простроченні оплати за кредитом та процентами сплатити процент за користування кредитом з розрахунку 2% за кожен день користування. Також, в заяві зазначено, що при виникненні заборгованості зобов`язується сплатити пеню у розмірі 1% від суми заборгованості починаючи з першого дня заборгованості, з урахуванням умов п. 3.3 Кредитного договору.

Водночас, із заяви-анкети для отримання кредиту № 757 від 25.04.2021 вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ознайомившись з кредитним договором та усіма його додатками, включаючи правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Сліжба миттєвого кредитування», що розміщені на офіційному сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua, та погодившись з ними, просила надати їй кредит на особисті потреби у розмірі 4500,00 грн., строком на 16 днів, та зобов`язалася повернути кредит у розмірі 4500,00 грн., та сплатити проценти у розмірі 1440,00 грн., а також зобов`язалася при простроченні оплати за кредитом та процентами сплатити процент за користування кредитом з розрахунку 2% за кожен день користування. Також, в заяві зазначено, що при виникненні заборгованості зобов`язується сплатити пеню у розмірі 1% від суми заборгованості починаючи з першого дня заборгованості, з урахуванням умов п. 3.3 Кредитного договору.

Відповідно до Витягу з ЄРДР номер кримінального провадження № 0001097 від 31.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, вбачається, що 31.12.2021 до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява ОСОБА_1 про шахрайські дії невідомої особи під час оформлення кредиту в ТОВ «Служба миттєвого кредитування».

14.01.2022 адвокат Бурдинський С.І. в інтересах ОСОБА_1 , звернувся з запитом до ТОВ «Вердикт Капітал» з метою отримання інформації про існуючі договори між ОСОБА_1 та ТОВ «Вердикт Капітал».

20.01.2022 за вих. № 2895 адвокату Бурдинському С.І. надано відповідь за підписом директора ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковського О.В., згідно з якого вбачається, що на підставі Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договорами № 757 та № 177, перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». Також зазначено, що запитувані докази у товариства відсутні.

Разом з цим, 14.01.2022 адвокат Бурдинський С.І. в інтересах ОСОБА_1 , звернувся з запитом до ТОВ «Служба миттєвого кредитування» з метою отримання інформації про існуючі договори між ОСОБА_1 та ТОВ «Служби миттєвого кредитування».

19.01.2022 за вих. № 1749 адвокату Бурдинському С.І. надано відповідь за підписом директора ТОВ «Служба миттєвого кредитування» О.В. Новікова, відповідно до якого, було повідомлено, що грошові кошти за кредитним договором № 955 від 25.04.2021 перераховувались платіжною системою «Вей Фор Пей» за реквізитами: номер карти НОМЕР_1 , власник карти (емітент) банк Tascombank, категорія карти MasterCard. Також, у товариства відсутня інформація про держателів банківських карток та рух коштів по рахунках клієнта. Також зазначено, що запитувані докази у товариства відсутні.

При зверненні до суду позивач зазначила, що будь-яких договорів з відповідачем не укладала, кредит не брала, а кредитні кошти не отримувала, всі намагання позивача отримати інформацію у відповідача щодо оформлення он-лайн договорів № 757, № 177 та № 955 від 25.04.2021 не виявилися позитивними.

За положеннями статей 626-628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. У разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Згідно з частиною 2 статті 640 ЦК України, якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) зазначено, що: «кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України). Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України)».

Відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною 2 статті 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частиною 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції

За правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За приписами частини 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування», Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

З аналізу положень п. 6, 12 ч. 1 ст. 3, ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» вбачається, що клієнт має бути ідентифікований одразу при реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній мережі за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, інших аналогів власноручних підписів і лише на етапі акцептування пропозиції про укладення договору акцепт підписується одноразовим ідентифікатором, який відповідно до п. п. 6, 12 ч. 1 ст.3Закону України «Про електронну комерцію» є алфавітно-цифровою послідовністю.

Дослідивши заяви-анкети № 757, № 177, № 955 від 25.04.2021 суд встановив, що вони не підписані позивачем, оскільки не містять ні алфавітно-цифрової послідовності, передбаченої законом для одноразового ідентифікатора, ні електронного, ні електронного цифрового підпису, ні аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) позивача.

Матеріали справи також не містять даних про те, що особа позивача була належним чином ідентифікована при його реєстрації в ІТС відповідними електронним підписом, електронним цифровим підписом чи іншим аналогом власноручного підпису.

Тобто, в матеріалах справи відсутні докази щодо укладення кредитних договорів з використанням власних персональних даних ОСОБА_1 на отримання кредитних коштів у сумі 4500,00 грн. в онлайн - режимі на підставі заяви-анкети № 757 від 25.04.2021; кредитних коштів у сумі 5900,00 грн. в онлайн - режимі на підставі заяви-анкети № 177 від 25.04.2021; кредитних коштів у сумі 3100,00 грн. в онлайн - режимі на підставі заяви-анкети № 955 від 25.04.2021.

Крім того, суд зазначає, що у статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, з яких би вбачалось існування між позивачем та відповідачем кредитних або інших зобов`язальних правовідносин, а матеріали справи не містять і доказів того, що відповідачем виконані умови кредитних договорів № 757, № 177, № 955 від 25.04.2021 та надано позивачу кошти.

За приписами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, враховуючи приписи ч. 2 ст. 207, ст. 1055 ЦК України, якими встановлені вимоги щодо обов`язкової письмової форми кредитного договору, з огляду на те, що кредитні договіри № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 від 25.04.2021 не підписані позивачем у відповідності до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а також те, що в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, як укладення договорів, так і існування між сторонами кредитних або зобов`язальних правовідносин, суд приходить до висновку, що кредитні договіри № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 від 25.04.2021 є неукладеним.

Враховуючи вищевикладене, те, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» визнає позовні вимоги, а отже вони підлягають задоволенню.

З урахуванням зазначеного, та з урахуванням заяви представника відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, суд вважає, що з огляду на складність справи, ціну позову, витрати на правову допомогу підлягають зменшенню та стягненню підлягають у розмірі 14 000,00 грн., у т.ч.: 3000,00 грн. за надання первинної консультації, збір та правовий аналіз інформації, визначення правової позиції, аналіз судової практики та надання роз`яснень щодо правових питань; 4000,00 грн. за складання адвокатських запитів; 7000,00 грн. складання позовної заяви. Суд вважає, що саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним по відношенню до складності даної справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Разом з цим, позивачем не надано належних доказів щодо витрат понесених за надані послуги, а саме: у розмірі 2000 грн. за вивчення матеріалів кримінального провадження; 3000 грн. за участь у судових засіданнях; 500 грн. за подачу клопотань та заяв; 500 грн. отримання судових рішень, позивачем не зазначено яких саме.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3220,80 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 100, 141, 200, 263-265, 268 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Бурдинського Сергія Ігоровича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» про визнання неукладеним кредитних договорів задовольнити.

Визнати неукладеним кредитний договір про надання фінансових послуг № 757 від 25.04.2021, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування».

Визнати неукладеним кредитний договір про надання фінансових послуг № 177 від 25.04.2021, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування».

Визнати неукладеним кредитний договір про надання фінансових послуг № 955 від 25.04.2021, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (місцезнаходження: 69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.39-А, офіс 25; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3220,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14000,00 грн., всього стягнути 17 220 (сімнадцять тисяч двісті двадцять) гривень 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», , місцезнаходження: 69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.39-А, офіс 25.

Дата складання повного тексту рішення: 29.01.2024 року.

Суддя: Н.І. Рибалко