УХВАЛА

02 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 755/19075/21

провадження № 61-1248ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Київська міська рада, комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», про виділ в натурі частки зі спільного майна в окреме домоволодіння, визнання права власності на квартиру,

встановив:

17 січня 2024 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Смалій В. М. засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року у вказаній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги додано документ про сплату судового збору у розмірі 8 460, 00 грн. Сплачена сума судового збору обґрунтована тим, що при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 4 230, 00 грн.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Відтак, сума судового збору, яку сплатила ОСОБА_1 за подання касаційної скарги, розрахована неправильно.

Згідно з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 у листопаді 2021 року звернулася до суду з позовом з такими вимогами: 1) про здійснення виділу в натурі 44/100 частки ОСОБА_1 зі спільної часткової власності у квартирі АДРЕСА_1 згідно з висновком щодо технічної можливості виділу в натурі в окрему одиницю об'єкта нерухомого майна; 2) про визнання квартири АДРЕСА_2 окремим домоволодінням; 3) про визнання за ОСОБА_1 права власності на виділене майно - квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 56, 3 кв. м, житловою площею 27, 8 кв. м, в натурі, як окреме єдине ціле (1/1).

Відповідно до частини третьої статті 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 про виділ в натурі частки з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є вимогою майнового характеру. Крім того, вимогою майнового характеру є також вимога про визнання права власності на майно.

Поряд з цим позивачем заявлено також одну вимогу немайнового характеру про визнання квартири окремим домоволодінням.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом) судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становив 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 2 270, 00 грн.

Таким чином, судовий збір за подання касаційної скарги в частині оскарження однієї вимоги немайнового характеру становить 1 816, 00 грн (2 270, 00 грн * 0, 4 * 1 * 200 %).

З огляду на наведене, заявником сплачено судовий збір за оскарження однієї вимоги немайнового характеру.

Разом з тим згідно з пунктами 2, 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Проте аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову в частині вимог майнового характеру, оскільки неможливо встановити дійсну вартість частки спірного нерухомого майна, здійснити виділ якої в натурі та визнати право власності на яку просила позивач.

Таким чином, заявнику необхідно надати суду інформацію про ціну позову в частині оскарження вимог майнового характеру (станом на дату подання позову до суду), а також самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги в цій частині, підтвердивши такий розмір належними доказами (зокрема, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості спірного нерухомого майна станом на дату подання позову до суду) та сплатити його в розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням дійсної вартості частки спірного нерухомого майна, здійснити виділ якої в натурі та визнати право власності на яку просила позивач.

Оскільки заявником до касаційної скарги додано документ про сплату судового збору, то ОСОБА_1 у разі необхідності слід доплатити судовий збір за подання касаційної скарги в частині оскарження вимог майнового характеру.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перерахований або внесений до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов'язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов