ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/1020/23 Номер провадження 22-ц/814/1050/24Головуючий у 1-й інстанції Хоменко Д.Є. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

розглянув в порядку письмового провадження без виклику учасників в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2023 року (час ухвалення судового рішення та дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначені) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді-доповідача. апеляційний суд

у с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулось до суду із вказаним позовом, просило стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 421729363 від 07.02.2020 у розмірі 35 824 грн 61 коп., вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позову вказувало, що між первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 07 лютого 2020 року укладено Кредитний договір № 421729363 в електронній формі, на підставі якого позивач надав відповідачу позику у розмірі 16 080 грн строком на 14 днів зі сплатою процентів за кожен день користування кредитом. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 421729363 від 07.02.2020 року. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 421729363 від 07.02.2020 року. 04.08.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 01/04082023. Відповідно до Реєстру боржників від 04.08.2023 року ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 35 824,61 грн, з яких: 15 866,81 грн - сума заборгованості за тілом кредита, 19 957,8 грн - сума заборгованості за відсотками.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не повністю з`ясував обставини справи, а його висновки про те, що позивач не набув право вимоги до відповідача, не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються наданими позивачем доказами. Так, права вимоги були передані (відступлені) від первісного кредитора у листопаді 2020, тобто після укладення кредитного договору та виникнення заборгованості в березні 2020, які позивач набув в серпні 2023 року. Лише сам факт укладення договору факторингу між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» в 2018 році не спростовують даних обставин, оскільки договором факторингу передбачено можливість відступлення прав вимоги, які виникають в майбутньому (майбутня вимога).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав:

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що 07.02.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 уклали електронний Договір № 421729363 (а.с.24).

Згідно з пунктом 4.1. кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті товариства: www.moneyveo.ua.

Згідно правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» визначено порядок і умови надання товариством грошових коштів у кредит, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між товариством і позичальником. (а.с.19-23)

Кредитний договір № 421729363 від 07.02.2020 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № S667C9AH було направлено позичальнику 07.02.2020, о 14:15:49 год, на номер мобільного телефону, вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів , одноразовий персональний ідентифікатор було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 07.02.2020, о 14:16:22 год., після чого відповідач натиснув кнопку «Відправити/Підписати»», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій, 07.02.2020 товариством було перераховано грошові кошти 16 080 грн на банківську карту № 4149 - 51ХХ - ХХХХ - 6887, яка належить відповідачу, що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

26.05.2020 сторони уклали додаткову угоду до договору № 421729363 від 07.02.2020, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит за Договором № 421729363 від 07.02.2020 на 70 днів. Починаючи з 09.06.2020, позичальник сплачує за користування кредитом 1,4% відсотків в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою згідно даної додаткової угоди.

Відповідно до п.4.7 Кредитного договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електрону комерцію» що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором.

Виконання первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 16 080 грн відповідачу підтверджується платіжними дорученнями від 07.02.2020 (а.с.36)

28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №639180284 від 20.08.2020, що, також підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 108 від 17.11.2020. (а.с.27 зворот - 30)

Відповідно до додаткової угоди №19 до вказаного договору, згідно якої строк дії договору закінчується 31.12.2020, але у будь якому разі до моменту належного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором, та копії додаткової угоди №25 до вказаного договору, якою текст договору викладено у новій редакції.

05 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №421729363 від 07.02.2020, що також підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023.(а.с.42)

04 серпня 2023 року між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 01/04082023.(а.с.49-52)

Відповідно до Реєстру боржників від 04.08.2023 року до Договору факторингу № 01/04082023 від 04.08.2023 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 35 824,61 грн, яка складається із 15 666,81 грн заборгованості за основною сумою боргу та 19 957,80 грн заборгованості по несплаченим відсоткам (а.с.56 зворот- 57).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що договори факторингу були укладені 28.11.2018 та 05.08.2020, тоді як кредитний договір був укладений у 07.02.2020, а додаткова угода 26.05.2020, тобто після відступлення прав вимоги, що вказує на безпідставність доводів позивача.

Суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин, на які він посилався в обґрунтування позовних вимог та не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за укладеним договором, а також не обґрунтовано належним чином розмір наявної заборгованості.

Апеляційний суд, перевіряючи доводи апеляційної скарги, виходить з такого.

Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором.

На підставі п.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до змісту ст.610, ст.612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до п. 1.4. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, «Борг» - означає суми грошових коштів, належні до сплати Клієнту Боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати Клієнту за Кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані Клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.

Відповідно до п.п.5.3.3 договору факторингу № 28/1118-01від 28 листопада 2018 року фактор ТОВ «Таліон Плюс» має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Таким чином, договором передбачено право ТОВ «Таліон Плюс» відступити право вимоги за кредитними договорами.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до п.п.1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Розділом 2 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги: згідно п.4.1. право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.

Надана копія договору факторингу № 28/1118-01від 28 листопада 2018 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», до фактора, ТОВ «Таліон Плюс».

Копія договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (а.с.42).

Аналогічним чином право вимоги за кредитним договором відступлено ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь ТОВ «Юніт Капітал» (а.с.49-54).

Апеляційний суд визнає, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Отже, суд першої інстанції не встановив фактичних обставин справи, від яких залежить правильне вирішення спору, не перевірив доводів позивача і дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги з підстав недоведеності існування права вимоги у позивача за кредитним договором.

Оскільки, що в матеріалах справи міститься копія кредитного договору, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтверджено отримання відповідачем кредитних коштів, відсутні докази повернення отриманого кредиту, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом, позивачем сплачено 2 147,20 грн судового збору (а.с.6 зворот), звертаючись до суду з апеляційною скаргою, сплачено 4 026 грн судового збору (а.с.91).

Позовні вимоги задоволено на 100%.

Таким чином ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» має право на стягнення з відповідача 2 147,20 +4 026 = 6 173,2 грн судового збору.

Крім того, ТОВ «Юніт Капітал» у позовній заяві та апеляційній скарзі просило суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч.1. п.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.1,2 ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження надання правової допомоги, позивачем надано копію додаткової угоди № 19 до договору про надання правової допомоги від 01 грудня 2022 року (а.с.45), копію додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги від 01.10.2023 (а.с.90), копію акту прийому-передачі наданих послуг від 01 грудня 2022 року (а.с.55), копію рахунку на оплату правової допомоги від 08 серпня 2023 року (а.с.55 зворот), копію платіжного інструкції від 09 серпня 2023 на суму 5 000 грн (а.с.56).

Апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 12 000 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, апеляційний суд доходить висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з ОСОБА_1 на корить ТОВ «Юніт Капітал» понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанціях у розмірі 3 000 грн.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» задовольнити.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2023 року скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (Код , м.Київ, вул. Рогнідинська 4-А оф.10) заборгованість за кредитним договором №421729363 від 07 лютого 2020 року у розмірі 35 824 грн 61 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (Код , м.Київ, вул. Рогнідинська 4-А оф.10) судовий збір у розмірі 6 173,20 грн. за подачу позову та апеляційної скарги, а також 3000 грн правничої допомоги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 31 січня 2024 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов