Справа № 477/1463/23
Провадження № 2-о/477/3/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді Полішко В.В., з секретарем Крошніною А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2023 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зобов`язати Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видане нове Свідоцтво про народження.

В обґрунтування заявлених вимог вказала, що вона з листопада 2007 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , проживали однією сім`єю. Шлюб в органах РАЦС не був зареєстрований. За час спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_3 . В свідоцтві про народження дитини відомості про батька були зазначені зі її слів, відповідно до вимог статті 135 СК України.

ОСОБА_2 загинув. Згідно з висновком експертного дослідження №ЕД-19/115-23/7849-БД від 15 червня 2023 року особа/труп №3951, ймовірно ОСОБА_2 , кісткові рештки якої надано на дослідження (об`єкт №1.1) перебуває в прямій біологічній спорідненості з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт №1.1). Ймовірність даної події складає 99,688 %

Єдиними спадкоємцем після його смерті є син ОСОБА_3 .

Встановлення факту батьківства ОСОБА_2 необхідно для захисту майнових та немайнових законних інтересів дитини, зокрема для оформлення спадщини, отримання пенсії по втраті годувальника, реалізації прав на соціальний захист як члена сім`ї військовослужбовця.

У зв`язку з зазначеним заявниця не може реалізувати права своєї дитини, тому змушена звернутися до суду з вказаною заявою.

Заінтересована особа не скористалися правом на подання відзиву.

Заявник в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Заінтересована особа - Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) представника до суду не направив, в матеріалах справи міститься лист начальника відділу з проханням розглядати справу за відсутністю їх представника.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось

Вивчивши письмові докази у справі, розглядаючи заяву в межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом частини 1 статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до вимог статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до статті 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Стаття 130 СК України, регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття). Таким чином, заява може бути подана певним колом осіб, зазвичай встановлення факту батьківства проводитися в порядку окремого провадження, а не позовного, проте, якщо встановлення факту батьківства зачіпає інтереси спадкоємців померлого, справа має бути розглянута в порядку позовного провадження.

Таким чином закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Як вбачається з роз`яснень у абзаці 1 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що- у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на роз`яснення пункту 9 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Тобто, у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття.

В пункті 13 вищевказаної Постанови Пленум Верховного Суду України зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог статей 77, 78 ЦПК України.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та заінтересованих осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

При цьому також слід звернути увагу, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Як вбачається з досліджених доказів ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , актовий запис про народження складений Михайло-Ларинською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 10 січня 2008 року № 2. В свідоцтві про народження дитини, серії НОМЕР_1 , в графі «батько» зазначений - ОСОБА_4 , а в графі «мати» - ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відомості про батька записані за заявою матері згідно з частиною 1 статті 135 СК України, згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України від 10 липня 2014 року № 0 (а.с. 8-9)

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06 червня 2023 року, серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

При цьому ім`я та по батькові батька дитини, зазначені у свідоцтві, співпадають з ім`ям та по батькові померлого ОСОБА_2 .

Заявник як на доказ батьківства померлого ОСОБА_2 щодо сина ОСОБА_3 посилається на висновок молекулярно-генетичного дослідження №ЕД-19/115-23/7849-БД від 15 червня 2023 року яким встановлено, що особа/труп №3951, ймовірно ОСОБА_2 , кісткові рештки якої надано на дослідження (об`єкт №1.1) перебуває в прямій біологічній спорідненості з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт №1.1). Ймовірність даної події складає 99,688 % .

З відповіді завідувача Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області Моторного М. на запит вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 заводилася приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинською К.Т. (а.с. 34).

Оглянувши копію спадкової справи заведеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинською К.Т. 24 червня 2003 року, № 91/2023 встановлено, що з заявою про прийняття спадщини звернувся лише ОСОБА_3 (а.с. 53-62).

За такого, оцінюючи досліджені в ході судового розгляду докази в сукупності, суд вважає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставин, які спростовують заяву ОСОБА_1 , в процесі судового розгляду справи не встановлено.

Згідно зі статтею 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до пункту 2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Таким чином, вимоги щодо зобов`язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 319, 354-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 2 від 10 січня 2008 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного Михайло-Ларинською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, зазначивши у ньому в графі «батько» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пересадівка Жовтневого району Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 ;

заінтересована особа Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), адреса: пров. Кур`єрській, 7, м. Миколаїв, .

Суддя В.В.Полішко