Єдиний унікальний номер: 448/470/23
Провадження № 2/448/46/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

23.01.2024 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Рушеляк Г.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ОСОБА_2 належала земельна ділянка загальною площею 0,8353 га (кадастровий номер :04:000:0282), цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мостиської міської ради Яворівського району Львівської області, що підтверджено Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Вказує, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а після її смерті належну їй спадщину фактично прийняв позивач ОСОБА_1 , який проживав зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років перед відкриттям спадщини та вважається спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом.

Зазначає, що через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про право власності на зазначену спірну земельну ділянку позивач позбавлений можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт проживання позивача ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 03.05.2001р. до 09.11.2007р., а також визнати за позивачем право власності на зазначену земельну ділянку площею 0,8353 га (кадастровий номер :04:000:0282), цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мостиської міської ради Яворівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги, згідно якого його інтереси представлятиме представник адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься клопотання адвоката Штендера М.В., в якому такий зазначає, що підтримує позовні вимоги свого довірителя, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі.

Представник відповідача - Мостиської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просить здійснювати розгляд даної цивільної справи у їх відсутності.

Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте скерував копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Крім того, такий скерував інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.05.2023р. №72315291 та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.05.2023р. №72315325.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 2) роз`яснив, що справи про спадкування розглядаються за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

З цих підстав суд вважає, що позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю та про визнання права власності на спадкове майно повинні розглядатися одночасно за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: с.Буховичі Яворівського району (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області.

До складу спадщини спадкодавця ОСОБА_2 входило наступне майно: житловий будинок, розташований в с.Буховичі Мостиського району Львівської області, а також земельна ділянка площею 0,8353 га (кадастровий номер :04:000:0282), цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мостиської міської ради Яворівського району Львівської області, що підтверджено Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-023.

Матеріалами спадкової справи за №827/08, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.05.2023р. №72315291 та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.05.2023р. №72315325 підтверджено, що спадкодавець ОСОБА_2 частину належного їй майна, а саме будинок, розташований в с.Буховичі Мостиського району Львівської області, заповіла ОСОБА_1 , позивачу по справі; 21.05.2009р. державний нотаріус Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області видав Синиці Р.І. свідоцтво про право на спадщину за заповітом на наступне майно: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; на іншу частину спадкового майна, належного спадкодавцю ОСОБА_2 , відкрилася спадщина за законом.

Як вбачається із матеріалів справи, спірна земельна ділянка не була охоплена заповітом спадкодавця ОСОБА_2 , а тому право на її успадкування отримали спадкоємці за законом.

У зв`язку з відсутністю спадкоємців першої-третьої черг спадкування за законом спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_2 , право на спадкування спірної земельної ділянки в порядку ч.2 ст.1258 ЦК України отримали спадкоємці четвертої черги спадкування за законом, зокрема позивач ОСОБА_1 .

Матеріалами справи підтверджено, а тому суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав однією сім`єю з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 03.05.2001 року до 09.11.2007р. за адресою: с.Буховичі Яворівського району Львівської області, вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки. Даний факт проживання позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю підтверджується довідкою №75, виданою 11.12.2023р. виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області.

Встановлення зазначеного факту має юридичне значення, так як дає позивачу підстави для реалізації свого права на оформлення спадщини, тому суд вважає можливим позовні вимоги в цій частині задовольнити та встановити наступний факт, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав однією сім`єю з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 03.05.2001 року до 09.11.2007р. за адресою: с.Буховичі Яворівського району (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті проживала за адресою: с.Буховичі Мостиського району. На час смерті разом з нею за вказаною адресою без реєстрації проживав позивач ОСОБА_1 .

Тобто, у відповідності до вимог ст.1268 ЦК України, ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Спадкоємців попередніх черг спадкування за законом та інших можливих спадкоємців, які б претендували на спадщину ОСОБА_2 та які б прийняли таку, крім позивача ОСОБА_1 , - судом не встановлено.

В той же час, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-023; довідкою №75, виданою 11.12.2023р. виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.05.2023р. №72315291; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.05.2023р. №72315325; копіями сторінок спадкової справи №827/08, заведеної Мостиською державною нотаріальною конторою Львівської області; копією паспорта ОСОБА_1 , позивача по справі; іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивача на спірне майно (земельну ділянку) не може бути вирішено в позасудовому порядку (нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину), тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за ним (позивачем) права власності на вищевказане майно.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_2 ; він у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняв дану спадщину; до складу спадщини спадкодавця ОСОБА_2 входить зазначена земельна ділянка; право ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку підтверджено Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-023, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за ним права власності на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивача, а тому може бути застосований судом.

Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206, ст.ст.258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав однією сім`єю з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 03.05.2001 року до 09.11.2007р. за адресою: с.Буховичі Яворівського району (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку загальною площею 0,8353 га (кадастровий номер :04:000:0282), цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мостиської міської ради Яворівського району Львівської області.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Буховичі Мостиського району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП- НОМЕР_1 .

Відповідач: Мостиська міська рада Львівської області, , місцезнаходження: 81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 6, Яворівського району Львівської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, місцезнаходження: м.Мостиська, вул.Грушевського, 22 Яворівського району Львівської області.

Повний текст судового рішення складено 02.02.2024р.

Суддя Ю.В. Кічак