Справа № 946/7752/23
Провадження № 2/946/1172/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила встановити факт спільного проживання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з ОСОБА_8 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . А також, просила встановити факт спільного проживання ОСОБА_7 разом із спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, а саме на 29.05.1991 року за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що право власності на спадкове майно не зареєстроване у встановленому законом порядку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою уточненні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточнені позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 належала 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору забудови від 23.03.1959 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 31.10.1990 року, виданого Ізмаїльським міським відділом РАЦСу, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_8 , згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно.

Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №12683997 від 25.01.2008 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_8 відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_8 є:

- дружина ОСОБА_6 , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 13.05.1956 року, виданого Шевченківськимй сільським відділом РАЦСу Кілійського району Одеської області;

- син ОСОБА_7 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 21.07.1958 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу Одеської області.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_8 , що підтверджено довідкою наданої комунальним підприємством Ізмаїльської міської ради «Житсервіс» від 11.12.2023 року за № 109, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 29.05.1991 року, виданого Ізмаїльським міським відділом РАЦСу, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті ОСОБА_6 , згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 3/4 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з яких 1/2 частина належала їй згідно договору забудови від 23.03.1959 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області, а 1/4 частина, вона фактично прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_8 , але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 12684382 від 25.01.2008 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_6 відсутня.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 , який прийняв спадщину є її син ОСОБА_7 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 21.07.1958 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу Одеської області.

Як було з`ясовано судом, ОСОБА_7 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , що підтверджено довідкою наданою комунальним підприємством Ізмаїльської міської ради «Житсервіс» від 11.12.2023 року за № 110, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 27.07.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після смерті ОСОБА_7 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 з якого частину він фактично прийняв після смерті батька ОСОБА_8 , але юридично не встиг оформити свої спадкових прав та 3/4 частини з якого він фактично прийняв після смерті матері ОСОБА_6 , але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 74666969 від 09.11.2023 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_7 відсутня.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_7 є:

- дружина ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 21.01.1982 року, виданого Ізмаїльським міським відділом РАЦСу;

- син ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 23.07.1991 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу;

- донька ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 від 19.04.1985 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_9 від 05.12.2019 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, згідно якого ОСОБА_9 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_10 »;

- донька ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_10 від 17.05.1989 року виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу;

- донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_11 від 26.02.1982 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_12 від 19.10.2002 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, згідно якого після реєстрації шлюб ОСОБА_11 змінила прізвище на « ОСОБА_12 ».

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Так, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 будучи спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_7 відмовились від прийняття спадщини на користь позивача по справі ОСОБА_1 .

В свою чергу, позивач ОСОБА_1 у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 20.09.2006 року за № 2-3150, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майнота право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_13 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 05.11.2002 року, РНОКПП НОМЕР_14 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_15 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 17.04.2001 року, РНОКПП НОМЕР_16 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_17 , виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області від 21.10.2008 року, РНОКПП НОМЕР_18 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (паспорт серії НОМЕР_19 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 29.11.2005 року, РНОКПП НОМЕР_20 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 (паспортний документ № НОМЕР_21 , орган, що видав № 5119 від 20.01.2020 року, РНОКПП НОМЕР_22 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з ОСОБА_8 на час відкриття спадщини, а саме на 30.10.1990 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_7 разом із спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, а саме на 29.05.1991 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 лютого 2024 року.

Суддя: О.О.Бурнусус