ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1454/24 Справа № 175/440/23 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2023 року у справі № 175/440/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення збитків, (суддя першої інстанції Бойко О.М.), -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення збитків та моральної шкоди задоволені частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 збитки у розмірі 23746,00 грн.

Стягнуто ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі по 1000,00 грн. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пропорційно до задоволених позовних вимог судові витрати у розмірі по 1073,60 грн. з кожного.

06 жовтня 2023 року позивачка ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Хандога В.В. подала до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області заяву про розподіл судових витрат у цивільній справі № 175/440/23 на підставі ч.8 ст. 141 ЦПК України, в якій просила вирішити питання розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідачів зазначені витрати у розмірі 20000 грн., посилаючись на те, що між позивачем та адвокатом Хандогою В.В. укладено Договір про надання правової допомоги № 12/ф/22 від 18 липня 2022 року., відповідно до умов якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу з консультацій правового характеру, складання та подання в інтересах ОСОБА_2 заяви про вчинення кримінального правопорушення у зв`язку із пошкодженням невідомими особами належного їй легкового автомобіля «Хонда Аккорд», д.н. НОМЕР_1 , складання та подання слідчому судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області скарги на бездіяльність слідчого, представлення та захист інтересів клієнта під час досудового розслідування кримінального провадження, адвокатський супровід та захист інтересів клієнта у досудовому розслідуванні обставин пошкодження належного клієнту легкового автомобіля марки «Хонда Аккорд», д.н. НОМЕР_1 , складання та подання від імені клієнта цивільного позову у кримінальному провадженні, а у разі закриття кримінального провадження без винесення вироку - складання і подання до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська в порядку цивільного судочинства позовної заяви про стягнення збитків з особи, винної у спричиненні шкоди клієнту пошкодженням автомобіля, представлення інтересів клієнта в судах першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи про стягнення збитків.

Сторонами погоджений розмір гонорару за надання вищепереліченої правової допомоги становить 20000,00 грн.

Додатковим рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2023 року заяву ОСОБА_2 про розподіл судових витрат у цивільній справі №175/440/23, провадження № 2/175/81/23 - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати по справі, витрачені на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Не погодившись з додатковим рішенням суду відповідач ОСОБА_1 подав до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати в частині повного задоволення заяви позивача та ухвалити нове рішення про часткове задоволення заяви позивача про розподіл судових рішень, обґрунтовуючи це тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції задоволено 100% витрат на правничу допомогу. Разом з цим, основним рішенням у справі від 04 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, де загальна сума задоволених позовних вимог ОСОБА_2 становить 25746,00 грн.

Разом з цим ОСОБА_2 у позовній заяві просила стягнути з відповідачів збитки у розмірі 31958,70 грн. та моральну шкоду у розмірі 20000 грн., тобто загальний розмір позовних вимог становив 51985,70 грн.

Таким чином, судом першої інстанції задоволено позовні вимоги на 49,55%, а, в силу ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, стягуються, зокрема, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому такі судові витрати у цій справі будуть дорівнювати 49,55% у розмірі 9910,00 грн.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року справу було витребувано з суду першої інстанції.

07 грудня 2023 року матеріали цивільної справи надійшли до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2023 року апелянту поновлено строк на оскарження судового рішення, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та зупинено дію додаткового рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2023 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року призначено апеляційну скаргу ОСОБА_1 до розгляду на 31 січня 2024 року о 13.20 год..

19 січня 2024 року позивачка ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Хандога В.В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що посилання відповідача на те, що він дізнався про додаткове рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень, про яке раніше йому відомо не було, що позбавило його можливості не тільки надати свої заперечення проти заяви про розподіл судових витрат, а й можливості вчасно оскаржити це додаткове рішення, не відповідає дійсності, оскільки позивачем до заяви про розподіл судових витрат долучались поштові чеки та накладні з описами вкладення про направлення відповідачеві копії заяви з додатками. Тобто відповідач був у передбачений законом порядок повідомлений про подання позивачем цієї заяви та мав можливість надати свої заперечення до суду першої інстанції, однак таким своїм правом не скористався.

При цьому позивач вважає, що нею надані всі належні докази понесення нею витрат на отримання правничої допомоги у розмірі 20000,00 грн., що і обгрунтовано судом першої інстанції було задоволено.

На підставі викладеного просить залишити без задоволенні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 31 січня 2024 року відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 140 - 141).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 31 січня 2024 року позивачка ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 143).

Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Переверзева І.В., представника позивачки ОСОБА_2 - адвоката Хандогу В.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається із пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До заяви про розподіл судових витрат адвокатом Хандога В.В. надано: договір про надання правової допомоги від 18.07.2022 року № 12/ф/22, додаткову угоду № 1 до Договору № 12/ф/22 від 18.07.2022 року, попередній розрахунок суми винагороди (гонорару) адвоката за надану правову допомогу на суму 20000,00 грн., рахунок № 15 від 18.07.2022 року на суму 20000,00 грн., платіжну інструкцію № 365900312 від 12.09.2022 року на суму 10000,00 грн., платіжну інструкцію № 451175093 від 25.05.2023 року на суму 10000,00 грн., Акт приймання - передачі наданої правової допомоги на суму 20000,00 грн. (а.с. 114 - 120).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції мав задовольнити заяву позивачки про розподіл судових витрат частково, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 9910,00 грн., є безпідставними, оскільки частиною 9 статті 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається із постанови Відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Національної поліції України про закриття кримінального провадження від 20.10.2022 року, в ході досудового розслідування було встановлено, що гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3 пошкодили автомобіль «Honda accord» д.н.з. НОМЕР_1 . Надалі була призначена транспортно - товарознавча експертиза та отримано висновок судового експерта - автотоварознавця № 9277 від 13.10.2022 року, згідно якого сума майнового збитку внаслідок пошкодження автомобілю «Honda accord» д.н.з. НОМЕР_1 складає 23746,60 грн. (а.с. 22).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

З приводу наведеного приймається до уваги те, що суд не має права втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас, в силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських вимог, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Позивачка понесла витрати на правничу допомогу у розмірі 20000,00 гривень, що підтверджується матеріалами справи.

Суд першої інстанції, дотримуючись засад цивільного законодвства, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, правильно стягнув з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В.Халаджи

Повний текст судового рішення складений 05 лютого 2024 року

Суддя: О.Д.Канурна