Справа № 496/57/23
Провадження № 2/496/655/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Бойчук Р.Д.,

представника позивача адвоката Димовчі М.І. в режимі відеоконференції,

представника відповідача адвоката Новицької Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, шляхом стягнення вартості автомобіля та судових витрат,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, який згодом уточнила та посилається на те, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.04.2018 року. 09.07.2021 року в період шлюбу за рахунок сімейного бюджету, сформованого спільною працею і заощадженими подружжя, було придбано автомобіль марки Lexus LX 450, 2016 року випуску, номер кузова, № шасі (рами): НОМЕР_1 , об?єм двигуна: 4461, тип кузова: універсал-загальний, реєстраційний номер та серія знаку НОМЕР_2 , вартість 76800 доларів США. Рішенням Суворівського районного суду м. Одеси від 10.11.2021 року шлюб між ними розірваний. Згідно довідки з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області від 01.09.2022 року №31/15-2687, ОСОБА_2 27.07.2022 року без згоди колишньої дружини продав вказаний автомобіль гр. ОСОБА_3 , яка перебуває з ним у шлюбу.

Тому, посилаючись на ст. 60, 65, 69, 70 СК України, а також правові позиції викладені у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 р. у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2018 р. у справі № 235/9895/15-ц, від 05.04.2018 р. у справі № 404/1515/16-ц, від 05.10.2020 у справі № 537/78/19, в яких зазначається про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, просить здійснити поділ спільного майна подружжя за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 Цивільного кодексу України.

Вартість спільного майна, визначалась відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11, відповідно якого поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, шо підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Частиною 2 пункту 30 вказаної постанови Пленуму ВСУ роз`яснено судам, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Згідно правового висновку сформованого у постанові Касаційного цивільного суду у складі ВС від 05.10.2020р. у справі № 537/78/19 (провадження № 61-17347св19), у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Також в зазначеній постанові, колегія суддів КЦС дійшла обґрунтованого висновку про те, що застосування звіту про оцінку транспортного засобу узгоджується з правовою позицією викладених у постанові Верховного суду від 03.10.2018 р. у справі № 127/7029/15-ц провадження № 61-9018сво18), оскільки вартість майна, що підлягає поділу, визначається з ринкової вартості майна на час розгляду справи.

Таким, чином згідно звіту №12-003 від 03.12.2022 р. фахівця - авто товарознавця про оцінку середньої ринкової вартості автомобіля, проведеної ФОП ОСОБА_4 (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 457/2022 від 22.09.2022 р.), середня ринкова вартість автомобіля Lexus LX 450, автентичного автомобілю з ідентифікаційним номером транспортного засобу НОМЕР_1 , на дату оцінки 03.12.2022р. визначається рівною 2 786 362,77 грн. Відповідно від цієї середньої ринкової вартості ТЗ підлягає стягненню з відповідача в порядку поділу спільного майна подружжя, що становить 1 393 181,38 грн. (2 786 362,77:2= 1 393 181,38), тому позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою суду від 01.02.2023 р. відкрито загальне позовне провадження.

Не погоджуючись із позовними вимогами ОСОБА_1 , 12.04.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_2 , в якому він зазначає, щодійсно вони з ОСОБА_1 знаходились в зареєстрованому шлюбі з 20.04.2018р. по 10.11.2021р., до розлучення вони поділили все спільно нажите майно мирним шляхом, без ніяких спорів. З позовними вимогами позивачки він не згоден в повному обсязі. Так, автомобіль «Lexus», моделі «LX 450», 2016 року випуску, він придбав 04.06.2021р., а не 09.07.2021р., автомобіль знаходився в його одноосібному користуванні. Він не був куплений за рахунок сімейного бюджету, сформованого спільною працею і спільними заощадженнями подружжя. Крім того, а період знаходження в шлюбі, ОСОБА_1 ніде не працювала, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_5 і позивачка займалася її вихованням. Він є автомобільним прихильником і в своїй власності мав різні автомобілі з 2015 року, тобто задовго до їх з позивачкою шлюбу. До реєстрації шлюбу, у нього у власності були автомобілі «Nissan maxima», два «Lexsus GS 300», «Hyundai Elantra» та «Infiniti FX35», які він купував та продавав. Іноді у нього у власності було одночасно декілька автомобілів («Nissan maxima» та «Lexsus GS 300» - в 2015-2017 роках, «Hyundai Elantra» та «Lexsus GS 300» - в 2018 році). До реєстрації шлюбу з позивачкою у нього у власності був автомобіль «Infiniti FX35», який 05.10.2018р. він продав за 25 000 доларів США. Після реєстрації шлюбу він продовжував купувати та продавати автомобілі не беручи гроші з сімейного бюджету. Останнім купленим автомобілем був саме спірний автомобіль «Lexus», моделі «LX 450». Позивачці невідомо у кого, і за яку суму він купував спірний автомобіль та які у нього були недоліки. Гроші за придбаний автомобіль належали особисто йому і були отримані від продажу його власних автомобілів до одруження з позивачкою, а суму в розмірі 10 000 доларів США, що бракувала йому, він позичив у свого приятеля ОСОБА_6 . Під час їх сумісного проживання з позивачкою, він вказаний борг не зміг повернути, а повернув після продажу спірного автомобіля 01.12.2022р. 27.07.2022р. переоформив спірний автомобіль на свою дружину договором купівлі-продажу для того, щоб вона вільно могла пересуватись без нього за кордоном, так як на той час він був невиїзним у зв`язку з воєнним станом в країні.

З оцінкою автомобіля, яку додала до позову позивачка, він не згоден, оскільки вона була зроблена без огляду самого автомобіля. Спірний автомобіль був пошкоджений і в нього були проблеми з двигуном. Так, згідно звіту № 12-003 від 03.12.2022р., що долучила до позову позивачка, пробіг спірного автомобіля вираховувався як середній, взявши до уваги три схожі автомобілі 2016 року випуску, як 73 тисячі кілометрів (аркуш 3 звіту № 12-003). Окрім того, на аркуші 2 звіту № 12-003 в розділі «Дослідження» вказано: «Передбачається, що всі надані замовником (тобто ОСОБА_1 ) для оцінки данні є достовірними», а в останньому абзаці цього ж аркушу зазначено: «Передбачається, що на дату оцінки досліджуваний автомобіль знаходився в укомплектованому стані, який відповідав заявленій виробником комплектації, на ходу, а його складові кузова, зовнішні навісні деталі, скло, оптика оздоблення салону, а також лакофарбове покриття кузова не мали пошкоджень. Також передбачається, що двигун, трансмісія, ходова частина і всі системи досліджуваного автомобіля знаходилися в справному і працездатному стані».

Однак, вказані в звіті № 12-003 від 03.12.2022р. дані не відповідають дійсності, оскільки, пробіг його автомобіля складає не 73 000 км., як зазначено в звіті, а 200 781 км. також на аркуші 3 вказаного акту в розділі «3. Ідентифікація КТЗ» зазначено, що на підставі огляду та ідентифікації транспортного засобу, а також наданої заяви замовника встановлено: КТЗ має пошкодження ЛФП деяких частин кузова, кузовні частини відновлювалися ремонтом в 3-х частинах кузова з правої боковини, дверей з права та крила переднього правого, та фарбувалися, на що вказують показники вимірювача товщину шару (слоя) ЛФП, хромові накладки мають подряпини та сліди потемніння хрому, у моторному відсіку сліди підтікання олив та пального, підвищена димність та шумність двигуна при запуску, він потребує часткового ремонту, та є проблеми в ходовій частині, вона потребує ремонту, машину веде при русі в сторону та чути не характерні звуки при повороті керма.

Відповідно до акту № 27/2023 про оцінку транспортного засобу «Lexus», моделі «LX 450» від 27.03.2023р. його вартість на сьогодні складає 1 497 235,93 грн.

У зв`язку з викладеним, вважає позовні вимоги позивачки недобросовісними, незаконними і такими, що порушують його особисті права власності, просить відмовити позивачці у позові (а.с. 82-120).

Заперечуючи відзив, представник позивачки адвокат Димовчі М.І. 20.09.2023 року на електронну адресу суду надіслав відповідь на відзив в якому він пояснив, що відповідач умисно спотворює дійсні обставини справи, запевняючи суд про те, що нібито сторони поділили спільне майно до розірвання шлюбу, а спірний автомобіль нібито є його особистою власністю. Факт придбання сторонами (подружжям) спірного автомобілю 09.07.2021р. (у період шлюбу) підтверджується реєстраційною карткою ТЗ, сформованої на підставі даних Єдиного державного реєстру ТЗ, доданого до відповіді РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області на запит суду від 01.09.2022 р. №31/15-2687. Заперечення відповідача про те, що спірний автомобіль був куплений не за рахунок сімейного бюджету, оскільки позивачка ніде не працювала, а здійснювала догляд за маленькою донькою, спростовується положеннями ст. 60 СК України, якою чітко закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, то один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Також, у статті 68 СК України закріплено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України.

Крім того, доводи відповідача про те, що позивачці нібито ніколи не було відомо у кого і за яку суму відповідач купив спірний автомобіль, також є надуманими і спростовуються наявним у позивачки оголошення про продаж спірного автомобіля розміщеного на сайті, через який, за спільним вольові рішенням, сторони (подружжя) купили автомобіль. Наданий відповідачем акт від 27.03.2023 р. не може вважатися доказом в розумінні ст. 79 ЦЖ України, на підставі якого можливо встановити дійсні обставини справи, оскільки за своїм статусом такий документ не може вважатися оціночним висновком спеціаліста. Варто відмітити, до продажу, спірний автомобіль не був пошкоджений і проблем з двигуном не існувало взагалі, автомобіль знаходився в ідеальному технічному стані і не потребував додатковій вкладень. Сторони спільно користувалися автомобілем. Відповідач намагається штучно занизити ринкову вартість автомобіля тим самим зменшивши суму позову. Застосування саме звіту про оцінку транспортного засобу узгоджується з правовою позицією викладеній у постанові Верховного суду від 03.10.2018 р. у справі № 127/7029/15-ц, оскільки вартість майна, шо піддягає поділу, визначається з дійсної ринкової вартості майна на час розгляду справи. Відповідно до останнього правового висновку викладеного у постанові КЦС ВС від 30.03.2023р. у справі № 481/635/20 «у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи». Таким чином, спростовуються доводи відповідача про необхідність дослідження саме спірного автомобіля. Відповідач у своїх запереченнях стверджує, що спірний автомобіль, який був придбаний під шлюбу, він переоформив, шляхом продажу, своїй новій дружині гр. ОСОБА_3 , тому виходить, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля був фіктивним і такий спосіб він вивів автомобіль із під спільної власності подружжя. На підставі вищевикладеного, вважає, що доводи заперечень є безпідставними, а позову обґрунтованими, які підлягають задоволенню в повному обсязі (а.с. 153).

06.12.2023 року в системі «Електронний суд» від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив позивача в якому вона пояснила, що з позивачкою ОСОБА_1 відповідач знаходився в зареєстрованому шлюбі з 20.04.2018 року по 10.11.2021р., шлюб був розірваний, і дійсно в період шлюбу відповідачем був придбаний спірний автомобіль «Lexus», моделі «LX 450» 2016 року випуску. Автомобіль відповідач придбав за свої особисті кошти, які були у нього від продажу автомобіля, який був придбаний відповідачем до шлюбу з позивачкою| «Infiniti FX35», тобто це є майно, придбане відповідачем згідно ст. 57 Сімейного кодексу України. Спірний автомобіль знаходився в одноосібному користуванні відповідача та не був куплений за рахунок сімейного бюджету, сформованого спільною працею і спільними заощадженнями подружжя, як вказує в позовній заяві позивачка та наполягає на цьому її представник в відповіді на відзив. Згідно звіту №12-003 фахівця-автотоварознавця про оцінку середньої ринкової вартості автомобіля «Lexus», моделі «LX 450» від 03.12.2022 року, який був складений на підставі заяви ОСОБА_1 , для проведення дослідження не було оглянуто фактично спірний автомобіль, а лише використовувалося копія реєстраційної картки ТЗ та цифрові фото, акт про оцінку транспортного засобу «Lexus» моделі «LX 450» за №27/2023 від 27.03.2023р., який був складений за замовленням відповідача є достовірним доказом, відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України, на підставі якого можливо встановити дійсну ринкову вартість спірного автомобіля на період слухання справи в суді, оскільки при складенні акту був оглянутий безпосередньо автомобіль Lexus» «LX 450» з урахуванням пошкоджень та технічного стану автомобіля. Різниця між встановленою вартістю транспортного засобу Lexus», «LX 450» становить більш ніж на 1 289 127,00 гривень. При цьому, акт оцінки транспортного засобу Lexus» «LX 450», який був складений за заявою позивачки був здійснений без огляду транспортного засобу, що взагалі ставить під сумнів результати такої оцінки.

Про загальний та технічний стан спірного автомобіля позивачка не могла знати, так як ніколи ним не користувалась. Підтримувати подружні відносини та разом з позивачкою проживати вони перестали з кінця липня 2021 року. З їх сумісної переписки з позивачкою від 05.08.2021 року вбачається, що вона хоче брати уроки водіння автомобіля, та просила у нього дізнатись номер телефону викладача. З цієї ж переписки видно, що разом відповідач з позивачкою вже не проживає. В зв`язку з вказаним, вважає, що доводи позивачки в позовній заяві про розділ спірного майна подружжя та у відповіді на відзив до позову її представника не мають доказів про те, що спірний автомобіль Lexus», «LX 450», є сумісною власністю подружжя і ніяким чином не спростовують його докази того, що спірне авто є його особистою власністю, придбаною за кошти ще до нашого шлюбу, а тому не підлягає розділу між позивачкою та відповідачем.

Представник позивача адвоката Димовчі М.І. в режимі відеоконференції в судовому засіданні на задоволені позовних вимог наполягав та пояснив, що в шлюбі сторонами було придбано автомобіль вартістю 76 тис. доларів США. шлюб між подружжям розірвано, 27.07.2022 року відповідач продав спільне авто своїй новій дружині, майно придбано у шлюбі є спільним, його відчуження можливо за письмової згоди однієї із сторін. Стороною позивачки було надано суду звіт 03.12.2022 року про середню вартість автомобіля, що є спільною власністю і його ціна складає 2 786 362,77 грн., таким чином половина цієї суми підлягає стягненню з відповідача. Якщо один з подружжя проти волі іншого продав майно, то вартість встановлюється на підставі дослідження аналогічних автомобілів. Адвокат критично ставиться до того, що лише відповідач працював та придбав авто, а дружина не працювала та знаходилась дома, оскільки законом передбачено, що майно є спільним, в тому числі, коли одна із сторін здійснює догляд за дитиною. Вартість автомобіля, правильно встановлено на підставі дослідження цін на подібні автомобілі, а якщо є сумніви об`єктивності технічного дослідження експерта, сторона відповідача мала право заяви клопотання на стадії підготовчого провадження про повторну експертизу транспортного засобу.

Представник відповідача адвокат Новицька Н.В. в судовому засіданні позов не визнала та просила в позові відмовити. Пояснила, що при визначені вартості авто стороною відповідача, його було оглянуто експертом, та різниця між оцінкою автомобіля склала 1 289 127 грн. Така різниця виникла на підставі того, що автомобіль має технічні вади. Крім того, авто відповідач придбав внаслідок продажу свого колишнього авто марки «Infiniti FX35» за кошти 25 000 доларів США, в тому числі він брав в борг у свого друга 10 000 доларів США.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, вислухавши пояснення представників сторін по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Матеріалами справи встановлено, що 20.04.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було зареєстровано Суворівським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області шлюб, про що складено актовий запис №302, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 , який було розірвано рішенням Суворівського районного суду м. Одеси від 10.11.2021 р. Судове рішення набрало законної сили 13.12.2021р. (а.с. 7, 8). Від шлюбу була народжена дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно відповіді з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області від 11.04.2023 року №31/15-22286, автомобіль Lexus», «LX 450» 2016 року випуску, кузов № НОМЕР_1 був зареєстрований за ОСОБА_2 24.06.2021 року та 27.07.2022 року був зареєстрований на нову дружину відповідача - ОСОБА_3 на підставі договору продажу вартістю 49 000 грн. (а.с.132-142).

Таким чином, автомобіль марки Lexus», «LX 450» придбано у період шлюбу.

Згідно звіту №12-003 фахівця автотоварознавця про оцінку середньої ринкової вартості автомобіля Lexus LX 450, складеного 03.12.2022 року, середня ринкова вартість автомобіля Lexus LX 450, автентичного автомобіля з ідентифікаційним номером транспортного засобу НОМЕР_1 визначається рівною 2 786 362,77 грн. (а.с.11-13).

Згідно відповіді з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області від 01.09.2022 року №31/15-2687, відповідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів

автомобіль Lexus», «LX 450» 2016 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , на підставі договору купівлі продажу укладеного у ТСЦ №5142 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області, 27.07.2022 р. було зареєстровано за гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9-10).

22.02.2022 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 (а.с.65). Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 (а.с.66).

Актом №27/2023 про оцінку транспортного засобу Lexus LX 450 держномер НОМЕР_6 , складеного 27.03.2023 р. оцінювачем ОСОБА_10 , ринкова вартість автомобіля Lexus LX 450 держномер НОМЕР_6 складає: 1 497 235,93 грн. (а.с.90-95).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).

Відповідно до положень статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 ЦК України).

Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц, провадження № 14-325цс18.

Отже, на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведення.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Стаття 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

20.04.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб.

Згідно відповіді з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області від 11.04.2023 року №31/15-22286, спірний автомобіль Lexus», «LX 450» 2016 року випуску, кузов № НОМЕР_1 був зареєстрований за ОСОБА_2 24.06.2021 року, а отже, сторони майже три роки перебували в шлюбі.

Крім того, суд критично ставиться до твердження сторони відповідача, що автомобіль не був куплений за рахунок сімейного бюджету, сформованого спільною працею і спільними заощадженнями подружжя, оскільки сторони на момент покупки авто, вже три роки були подружжям, та з огляду на положення ст. 60 СК України, це свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Твердження сторони відповідача про те, що в період знаходження в шлюбі, ОСОБА_1 не працювала, та з моменту народження дитини (10.06.2020р.), вона займалась лише її вихованням, суд не бере до уваги, оскільки таке твердження суперечить статті 60 СК України, відповідно якої, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу)

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що він є автомобільним прихильником і в своїй власності мав різні автомобілі з 2015 року, тобто задовго до їх з позивачкою шлюбу, та до реєстрації шлюбу, у нього у власності були автомобілі «Nissan maxima», два «Lexsus GS 300», «Hyundai Elantra» та «Infiniti FX35», які він купував та продавав, внаслідок чого накопив кошти, а також відповідно розписки узяв у борг 10 000 доларів США та придбав автомобіль Lexus», «LX 450» 2016 року випуску, кузов № НОМЕР_1 .

З наданої відповідачем виписки з ТСЦ 5142 РСЦ МВС в Одеській області, вбачається що ОСОБА_2 впродовж довгого періоду часу (05.03.2015 р. 24.06.2021 р.) здійснює перереєстрацію транспортних засобів, однак доказів на підтвердження отримання коштів за вказані дії, ОСОБА_2 суду не надав (а.с. 86).

Надану відповідачем розписку від 04.10.2018 р. про взяття ним 25 000 доларів США від ОСОБА_11 , за автомобіль «Infiniti FX35» суд також не приймає до уваги, оскільки вона складена особисто ОСОБА_2 . Крім того, суд звертає увагу, що з моменту отримання зазначених коштів у сумі 25 000 доларів США до моменту придбання спірного автомобілю Lexus», «LX 450» 09.07.2021 року пройшло 3 роки та суду не надано доказів що саме ці кошти не були витрачені раніше і саме вони були сплачені в рахунок вартості Lexus», «LX 450» (а.с. 87).

На підтвердження факту отримання відповідачем в борг 10 000 доларів США суду не надано жодного доказу.

Таким чином, враховуючи: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мету придбання майна, суд вважає, підтвердженим правовий статус спільної власності подружжя.

Суд також звертає увагу, що відповідач та його представник ніяким чином не спростовують купівлю спірного автомобілю Lexus», «LX 450» за 76800 доларів США, що підтверджується наявним в матеріалах справи оголошенням(а.с.15) а тільки обмежуються спростуванням вартості автомобілю на час оцінки за їх ініціативою. Отже з огляду на зазначене, вбачається, що навіть за наявності у відповідача 35 000 доларів США, для придбання спірного автомобілю були потрібні ще кошти в сумі 43600 доларів США.

Що стосується вартості автомобіля Lexus», «LX 450» 2016 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , про компенсації якої просить позивачка, то згідно наданого позивачкою звіту №12-003 фахівця автотоварознавця про оцінку середньої ринкової вартості автомобіля Lexus LX 450, складеного 03.12.2022 року, середня ринкова вартість автомобіля Lexus LX 450, автентичного автомобіля з ідентифікаційним номером транспортного засобу НОМЕР_1 визначається рівною 2 786 362,77 грн.

Актом №27/2023 про оцінку транспортного засобу Lexus LX 450 держномер НОМЕР_6 , складеного 27.03.2023 р. оцінювачем ОСОБА_10 , ринкова вартість автомобіля Lexus LX 450 держномер НОМЕР_6 склала 1 497 235,93 грн. (а.с.90-95).

Як встановлено судом, автомобіль було придбано у шлюбі, та відчужено без згоди дружини ОСОБА_1 , 26.07.2022 р. ОСОБА_3 за договірною ціною, яка вочевидь менше ринкової.

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15- ц (провадження № 61-9018сво18)

Таким чином, позивачка не мала іншого способу встановити вартість спірного авто, як звернутись до фахівця з метою встановлення середньої ринкової вартості авто, без безпосереднього його огляду, для подальшого звернення до суду.

Відповідно до пункту 16 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Таким чином, експерт визначив ринкову вартість автомобіля відповідно до Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

Тоді як, акт №27/2023 про оцінку транспортного засобу Lexus LX 450 держномер НОМЕР_6 , складений 27.03.2023 р. оцінювачем ОСОБА_10 , вже після відчуження транспортного засобу, а отже не погоджується з висновком постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18).

Крім того, вказаним актом ,також встановлено середню ринкову вартість 2 438 495 грн., та з урахуванням виявлених оцінювачем, ушкоджень, технічних несправностей та недоліків кузова, які виявила оцінювач, яка не є спеціалістом з ремонту транспортних засобів, зменшила вартість до 1 497 235,93 грн. (а.с. 94-95) Слід також зазначити, що огляд транспортного засобу за ініціативою відповідача проходив 25.03.2023 року, тобто через 2 роки після його покупки родиною Гукових. А за критерієм справедливості має братись до уваги стан автомобілю станом на момент відчуження. Оскільки погіршення якісних показників автомобілю відбулось завдяки нехтування відповідачем права сумісної власності позивачки.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. № 11).

Зі змісту п. п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до висновків, зроблених у постанові Верховного Суду від 25.05.2020 р. по справі № 347/955/16 судом зроблено висновок, що під час розгляду судом справ про поділ майна подружжя, суд має виходити з інтересів кожного з подружжя, отже у разі поділу неподільної речі як автомобіль, суд зобов`язаних прислухатись до кожного учасника справи, і у разі якщо один із колишнього подружжя користується зазначеним автомобілем, інший з подружжя має право на отримання справедливої компенсації.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що вже є сформована судова практика, зокрема викладена у постанові Верховного Суду у справі № 158/2229/16-ц від 30.01.2019 р. де зазначено: «Норми ч. 3 ст. 65 СК України передбачають надання згоди іншого з подружжя на відчуження цінної речі у письмовому вигляді, тому наявність такої згоди може бути доведено лише письмовими доказами.»

Також зазначеною постановою Верховного Суду було зазначено: «У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. За змістом наведених норм, факт використання коштів отриманих від продажу спільного майна в інтересах сім`ї повинен доводити той із подружжя, хто відчужив таке майно без згоди на це іншого подружжя.»

У разі відчуження спільного сумісного майна, наприклад машини, без згоди одного з подружжя той з них, що таку згоду не надавав, має право на стягнення з відчужувача (іншого з подружжя) грошової компенсації (постанова Верховного Суду від 05 жовтня 2020 року у справі № 537/78/19).

Враховуючи те, що відповідачем не було надано доказів стосовно використання отриманих від відчуження коштів в інтересах сім`ї ( ОСОБА_1 та їх спільної дитини) або вчинення правочину за згодою позивачки, враховуючи, що спірний автомобіль Lexus», «LX 450» був придбаний подружжям у період шлюбу, а тому, є їх спільною сумісною власністю, та частки сторін є рівними, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу між сторонами судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До матеріалів позову додано звіт №12-003 від 03.12.2022 р. фахівця - авто товарознавця про оцінку середньої ринкової вартості автомобіля, проведеної ФОП ОСОБА_4 .

Згідно рахунку № 12-003 від 06.05.2022 року за послуги з оцінки середньої вартості колісного транспортного засобу ОСОБА_1 повинна була сплатити 3 960 грн., та відповідно квитанції АТ КБ «Приват банк» № 0,0,,1 від 03.12.2022 р. ОСОБА_1 здійснила вказану оплату (а.с. 19а-19).

За подання до суду вказаного позову, відповідно квитанції № 17 від 22.12.2022 р. сплачено судовий збір у сумі 7 443,00 грн. (а.с. 1), та відповідно квитанції № 31-244к доплачено 609,00 грн. (а.с. 44), а всього 8 052,00 грн.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати з проведення авто-товарознавчої експертизи в розмірі 3 960,00 грн. та судовий збір в розмірі 8 052,00 грн., що в сумі складає: 12 012,00 грн.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, ст. ст. 60, 69-71 СК України, ст. ст. 4, 76, 80, 81, 89, 141, 200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 ) про розподіл майна подружжя, шляхом стягнення вартості автомобіля та понесених судових витрат - задовольнити.

В порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 393 181, 38 грн. (один мільйон триста дев`яносто три тисячі сто вісімдесят одна) грн. 38 коп., що становить 1/2 вартості автомобіля марки: Lexus LX 450, 2016 року випуску, номер кузова, № шасі (рами): НОМЕР_1 , об?єм двигуна: 4461.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати з проведення авто-товарознавчої експертизи в розмірі 3 960,00 грн. та судовий збір в розмірі 8 052,00 грн., що в сумі складає: 12 012,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29 березня 2024 року.

Суддя В.М. Буран