УХВАЛА

01 лютого2024 року

м. Київ

справа № 2-191/11

провадження № 61-1406ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на постанову Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності виконавця, визнання протиправними дій виконавця та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, в якій, з урахуванням доповнень, просила: визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О. О. у частині не зняття арешту з грошових коштів пенсії на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на її ім`я в акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк»; зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О. О. зняти арешт з грошових коштів пенсії на зазначеному банківському рахунку; визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О. О. зі списання грошових коштів пенсії у розмірі 27 414,20 грн.

Скаргу ОСОБА_1 мотивувала тим, що головним державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, які надходять в якості пенсії на рахунок, відкритий на її ім`я в АТ КБ «Приватбанк», та здійснено списання з рахунку цих коштів в порушення приписів Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 02 червня 2023 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О. О. щодо списання з банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк», грошових коштів пенсії в розмірі 27 414,20 грн у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 незаконними. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишено без задоволення. Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 02 червня 2023 року залишено без змін.

25 січня 2024 року відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїчерез систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїпросить поновити строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року (повний текст якої складено 22 грудня 2023 року і оприлюднено у Реєстрі 09 січня 2024 року), посилаючись на отримання копії постанови 08 січня 2024 року, на підтвердження чого надає картку руху документа.

Враховуючи вказані обставини, строк на касаційне оскарження на підставі частини третьої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України підлягає поновленню.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію (крім рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни рф).

Пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 була боржником у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-191/11, виданого 03 серпня 2012 року Сихівським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк», заміненого в подальшому на ТОВ «Консалт Солюшенс», заборгованості у розмірі 7 191 693,81 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О. О. від 07 вересня 2022 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках та належать боржнику ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою, виданою АТ КБ «Приватбанк», на ім`я ОСОБА_1 у АТ КБ «Приватбанк» відкритий рахунок № НОМЕР_1 , на який зараховуються кошти у вигляді пенсії, соціальних виплат.

Випискою по рахунку, наданою АТ КБ «Приватбанк» за період з 01 вересня 2022 року по 28 жовтня 2022 року, підтверджено, що на рахунок ОСОБА_1 надійшли грошові кошти у вигляді пенсії та соціальних виплат на загальну суму 27 394,88 грн.

Згідно з випискою по витратах за період з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року, яку надав АТ КБ «Приватбанк», на початок вказаного періоду на рахунку боржника були наявні кошти в сумі 27 414,20 грн, однак за наслідками проведеної 25 листопада 2022 року банківської операції по витратах («списання з карткового рахунку»), залишок після операції становив 0,00 грн.

Ураховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли достатньо обґрунтованого висновку про те, що в порушення приписів Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було звернуто стягнення на грошові кошти у розмірі 27 414,20 грн, які виплачені боржнику як пенсія і містилися на банківському рахункув АТ КБ «Приватбанк»№ НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а також державним виконавцем своєчасно не вжито всіх заходів для усунення вказаного порушення.

Зазначене узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21).

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції наведених вище норм Закону України «Про виконавче провадження» та ЦПК України при постановленні оскаржуваного судового рішення. Правильність застосування апеляційним судом вказаних вище норм не викликає розумних сумнівів.

Таким чином, за результатами оцінки доводів касаційної скарги відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та змісту оскаржуваного судового рішення колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на постанову Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на постанову Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності виконавця, визнання протиправними дій виконавця та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович