Житомирський апеляційний суд
Справа №274/1465/23 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія 36 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Житомирі цивільну справу № 274/1465/23 за позовом Комунального підприємства «Бердичівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 адвоката Гуменюка Олександра Володимировича на заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 травня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Вдовиченко Т.М. у м. Бердичеві,

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року Комунальне підприємство «Бердичівтеплоенерго» (далі Підприємство, Позивач) звернулось до суду із даним позовом, в якому просило стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії, а саме:

- за період з 01.05.2010 по 31.08.2015 у розмірі 12 888,69 грн з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- за період з 01.09.2015 по 31.03.2017 у розмірі 11 413,09 грн, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- за період з 01.04.2017 по 30.06.2018 у розмірі 11 325,13 грн з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- за період з 01.07.2018 по 01.02.2023 у розмірі 48 866,47 грн з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

В обґрунтування позову Підприємство зазначало, що відповідачі є споживачами послуг теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно договору про надання житлово-комунальних послуг, який було укладено з відповідачами шляхом опублікування 23 травня 2008 року у спецвипуску газети «Земля Бердичівська» публічного договору «Про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води» між сторонами встановлені фактичні договірні відносини щодо надання житлово-комунальних послуг з теплової енергії. Відповідачі у період з 01.05.2010 по 01.02.2023 неналежно виконували свої зобов`язання за договором, а саме несвоєчасно сплачували спожиті комунальні послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 84 493,38 грн.

Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 травня 2023 року позов задоволено повністю та вирішено питання судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі, представник ОСОБА_4 адвокат Гуменюк О.В. зазначає, що обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, тобто споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15. Також, Верховний Суд в постанові від 26.09.2018 по справі №750/12850/16-ц зробив наступний висновок: Відсутність укладеного договору не звільняє Відповідачів від обов`язку оплачувати надані їм послуги. Поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення.

Як вбачається із позовної заяви позивач просить стягнути заборгованість із сплати комунальних послуг за період з 01.07.2018 по 01.02.2023, при цьому із позовною заявою до суду звернувся 07.03.2023. Вказані обставини визначають можливість застосування строків позовної давності. У зв`язку із цим, в разі підставності та доведеності позовних вимог, просить суд застосувати у даній справі строки позовної давності.

Виходячи з наведеного, просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 15.11.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та справу призначено до розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Бердичівтеплоенерго», посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу адвоката Гуменюка О.В. залишити без задоволення, а рішення - без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України ( ч.1 ст. 368 ЦПК України).

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 268, ст. 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав відповідачу строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №323556628 від 21.02.2023 та довідки КП "Бердичівське МБТІ" Житомирської обласної ради від 27.11.2018 №470, право власності на квартиру АДРЕСА_2 не зареєстровано (а.с.16,18).

23 травня 2008 року шляхом опублікування у спецвипуску газети «Земля Бердичівська» публічного договору «Про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води» між КП «Бердичівтеплоенерго» та відповідачами існують фактичні договірні відносини по наданню послуг з постачання теплової енергії на підставі відкритого особового рахунку НОМЕР_1 (а.с.10-15).

Як вбачається із розрахунку заборгованості в період з 01.05.2010 по 01.02.2023 відповідачі не сплачували кошти за надані житлово - комунальні послуги, в у зв`язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 84 493,38 грн, а саме:

-за період з 01.05.2010 по 31.08.2015 у розмірі 12 888, 69 грн у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

-за період з 01.09.2015 по 31.03.2017 у розмірі 11 413, 09 грн у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- за період з 01.04.2017 по 30.06.2018 у розмірі 11 325, 13 грн у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

-за період з 01.07.2018 по 01.02.2023 у розмірі 48 866,47 грн у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 7-9).

Коло відповідачів, період і сума заборгованості за надані житлово-комунальні послуги визначені із врахуванням того, що відповідальність по вказаним борговим зобов`язанням, яка встановлена ст.64 ЖК України, для відповідачів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 настала з моменту їх повноліття.

«За змістом пунктів 10, 11 Правил користування житловими приміщеннями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг.

У разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення,

яким користується власник, співвласник, наймач (орендар). Власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків несуть відповідальність згідно із законом.

За приписами п.п.1,5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України)

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на наведені норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову КП «Бердичівтеплоенерго» у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують та не свідчать про порушення норм матеріального і процесуального права.

Так, наявність між сторонами, в тому числі і ОСОБА_4 , фактичних договірних відносин з приводу надання послуги з постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_2 , наймачами якої є відповідачі, підтверджується відкриттям особового рахунку № НОМЕР_1 , оформленого на ОСОБА_1 .

Доводи скаржника щодо пропуску позовної давності відносно позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості зі сплати за комунальні послуги за період з 01.07.2018 по 01.02.2023, є неприйнятними.

З огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, на набрання чинності Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину - 02 квітня 2020 року, на пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, на постанову Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651, якою карантин скасовано з 30 червня 2023 року, а також на встановлені судом обставини, а саме, дату звернення КП «Бердичівтеплоенерго» із даною заявою до суду 07 березня 2023 року та період нарахування останнім заборгованості, що становить з 01 липня 2018 року по 01 лютого 2023 року, трирічний строк позовної давності щодо вимог до ОСОБА_4 у даній справі не пропущено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Посилання щодо незаконності рішення місцевого суду, наведені в апеляційній скарзі не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які ґрунтовно, повно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди апелянта з висновками щодо їх оцінки.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими, а рішення суду є законним та ґрунтується на встановлених обставинах справи.

Відтак, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката Гуменюка Олександра Володимировича залишити без задоволення, а заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 травня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді