Провадження № 2/127/5014/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В.

при секретарі Бойчук Я.П.,

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вінниці, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 .

Після ОСОБА_4 смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на частину земельної ділянки загальною площею 0,1 га розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер - :01:013:0063.

Вказана земельна ділянка належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 а також відповідачам ОСОБА_2 , який є сином позивача та ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.07.2014 р.

Позивач є єдиним спадкомцем майна померлої ОСОБА_4 , на підставі заповіту від 11.12.2006 року.

13.09.2022 року позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини до Першої вінницької державної нотаріальної контори, однак Постановою від 31.05.2023 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не визначена частка спадкодавця у спільному сумісному майні.

У зв`язку із викладеним позивач звернувся з даним позовом до суду в якому просить визнати, що частка померлої ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:013:0063 становила 1/3 частину, також визнати за позивачем право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,1 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:013:0063, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 21.12.2023 року в справі відкрито загальне позовне провадження, надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 29.01.2023 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі за обставин, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечили проти їх задоволення.

З`ясувавши позиції сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Правовідносини зі спадкування регулюються правилами ЦК України, а саме його нормами, які містяться у Книзі 6 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 11.07.2022 року.

Заповітом від 11.12.2006 року, ОСОБА_4 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, усвідомлюючи значення своїх дій, діючи добровільно та попередньо ознайомлена з вимогами чинного законодавства щодо недійсності правочинів, на випадок своєї смерті, заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право - своїй дочці- ОСОБА_1 .

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.07.2014 року ОСОБА_4 , а також відповідачам ОСОБА_2 , який є сином позивача та ОСОБА_3 , належить земельна ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер - :01:013:0063, загальною площею 0,1 га розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Витягу з Рішення 25 сесії 8 скликання Вінницької міської ради від 30.09.2022 р. № 1231 провулок Талаліхіна було перейменовано на АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу №НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, вбачається, що земельна ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер - :01:013:0063, загальною площею 0,1 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оцінена в розмірі 1 149 9700,15 грн.

Після смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: на частину земельної ділянки, загальною площею 0,1 га., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер - :01:013:0063.

Як вбачається із спадкової справи №712/2022, заведеної 13.09.2022 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_4 на нерухоме майно, а саме: на частину земельної ділянки, загальною площею 0,1 га., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер - :01:013:0063.

Позивач на підставі ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги за законом, інших спадкоємців такої ж чи попередньої (першої) черги за законом чи спадкоємців за заповітом, які б у встановлений законом шестимісячний строк подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини, чи які проживали зі спадкодавцем станом на день її смерті, згідно матеріалів спадкової справи - не встановлено.

В силу вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом з матеріалів спадкової справи № 712/2022, заведеної щодо майна померлої ОСОБА_4 , позивач у справі, у встановлений законом шестимісячний строк, 13.09.2022 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

13.09.2022 року позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини до Першої Вінницької державної нотаріальної контори, однак Постановою від 31.05.2023 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не визначена частка спадкодавця у спільному сумісному майні.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом; якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

За ст.86 Земельного Кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст.89 Земельного Кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: співвласників житлового будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом.

Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Враховуючи відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, ОСОБА_1 , як спадкоємець учасника спільної сумісної власності правомірно звернулась з позовом до суду про визначення частки майна в праві спільної сумісної власності.

За змістом ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Отже, враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно виписки із акту огляду МСЕК № 079942 від 28.03.2005 року, позивач ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю 1 та ІІ групи, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Враховуючи визнання позову відповідачами до початку розгляду справи, відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з кожного відповідача - на користь держави в розмірі 50 відсотків судового збору, тобто в розмірі 1 226,71 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, щодо решти 50 відсотків судового збору, то за вимогами ч.1ст.142 ЦПК України, враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що з відповідачів слід стягнути на користь держави по 1 226,71 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 357, 368, 372, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 86, 89, 120 ЗК України, ст.ст. 7, 10, 76-82, 89, 141, 142, 206, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визначити, що частка померлої ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:013:0063 становить 1/3 частину.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,1 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:013:0063, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1 226,71 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 226,71 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 05.02.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя: