ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 761/13085/14-ц

провадження № 61-18757 св 23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-Банк», державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко Олександр Сергійович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду

від 18 грудня 2023 року у складі колегії суддів: Лапчевської О. Ф., Березовенко Р. В., Мостової Г. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-Банк» (далі - ПАТ «КБ «Актив-Банк»), державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко О. С.

Заява мотивована тим, що у державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренка О. С. з 07 листопада

2014 року, тобто більше восьми років, перебуває на виконанні виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання рішення апеляційного суду

м. Києва від 28 жовтня 2014 року у справі № 761/13085/14-ц за його позовом

до ПАТ «КБ «Актив-Банк» про стягнення з ПАТ «КБ «Актив-Банк» на його користь вкладу у розмірі 19 400 доларів США, що еквівалентно 251 247,46 грн, процентів

за користування вкладом у розмірі 786,41 доларів США, що еквівалентно

10 184,72 грн, та три відсотки річних за порушення виконання грошового зобов`язання у розмірі 2 656,88 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року

у справі № 761/11193/15-ц його скаргу задоволено, визнано протиправними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Куш В. В. від 18 лютого

2015 року щодо закінчення без виконання виконавчого провадження № НОМЕР_1. Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції

у місті Києві Куш В. В. про закінчення виконавчого провадження від 18 лютого

2015 року № НОМЕР_1.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року

у справі № 761/13085/14-ц його скаргу задоволено, визнано протиправною

з 27 червня 2016 року бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва головного територіального управління юстиції у місті Києві Бондаренка О. С. щодо відновлення виконавчого провадження № НОМЕР_1 та вчинення усіх необхідних та передбачених законом виконавчих та інших дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду у справі № 761/13085/14-ц. Зобов`язано Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва головного територіального управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження № НОМЕР_1 та вчинити усі необхідні та передбачені законом виконавчі та інші дії у виконавчому провадженні, спрямовані на примусове виконання рішення суду

у справі № 761/13085/14-ц.

Постановою державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренка О. С. від 14 лютого 2020 року виконавче провадження № НОМЕР_1 відновлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року

у справі № 761/13085/14-ц, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року, відмовлено у задоволенні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в інтересах ПАТ «КБ «Актив-Банк»

на бездіяльність державного виконавця щодо залишення виконавчого провадження № НОМЕР_1 без виконання на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року

у справі № 761/13085/14-ц його скаргу задоволено. Визнано протиправною бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренка О. С. щодо вчинення усіх необхідних та передбачених законом виконавчих та інших дій у виконавчому провадженні

№ НОМЕР_1, спрямованих на примусове виконання рішення суду у справі

№ 761/13085/14-ц.

Боржником за вказаним судовим рішенням та відповідним виконавчим документом є ПАТ «КБ «Актив-Банк».

Разом з тим, 21 грудня 2019 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 3287 «Про затвердження ліквідаційного балансу та звіту про завершення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк», яким затверджено ліквідаційний баланс та звіт про завершення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк». 26 березня 2020 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 681 «Про деякі питання ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк», яким в уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» відкликано повноваження ліквідатора.

Отже, з моменту набрання чинності вказаними рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ліквідатора неплатоспроможного банку ПАТ «КБ «Актив-Банк» у повному обсязі перейшли до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і правонаступником всіх уповноважених осіб Фонду в ПАТ «КБ «Актив-Банк» є безпосередньо Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Таким чином, належним боржником є саме ПАТ «КБ «Актив-Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З врахуванням викладеного ОСОБА_1 просив суд замінити боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання рішення суду у справі

№ 761/13085/14-ц з: ПАТ «КБ «Актив-Банк» на ПАТ «КБ «Актив-Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року у складі судді Сіромашенко Н. В. заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з виконання рішення апеляційного суду м. Києва від 28 жовтня

2014 року у справі № 761/13085/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «Актив-Банк» з: ПАТ «КБ «Актив-Банк» на ПАТ «КБ «Актив-Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на час ухвалення рішення суду у справі № 761/13085/14-ц ПАТ КБ «Актив-Банк» не перебувало

у стані ліквідації. У подальшому, у зв`язку з відкликанням банківської ліцензії та початком ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк» у силу положень частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з 24 грудня

2014 року перейшло під управління уповноважених осіб, призначених Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Дієздатність ПАТ «КБ «Актив-Банк» у частині обов`язку виконання остаточного рішення суду перейшла до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як безпосереднього ліквідатора банку, й як суб`єкта, який несе відповідальність за дії та бездіяльність уповноважених осіб Фонду під час дії тимчасової адміністрації і ліквідаційної процедури в цьому банку та під час тривалого невиконання остаточного рішення суду у справі № 761/13085/14-ц. Виконання остаточного рішення суду у справі № 761/13085/14-ц унеможливлене саме діями (бездіяльністю) уповноважених осіб Фонду, які протягом тривалого часу (більше восьми років) перешкоджали його виконанню.

Таким чином, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є правонаступником всіх уповноважених осіб Фонду, яким було делеговано визначені законом повноваження з управління неплатоспроможним банком під час дії тимчасової адміністрації та ліквідації цього банку, у тому числі повноваження з виконання рішення суду у справі № 761/13085/14-ц.

Судом першої інстанції враховано заперечення представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про те, що Фонд не є правонаступником неплатоспроможного банку, проте Фонд є правонаступником уповноважених осіб Фонду в цьому банку. Тому правонаступником вибувшого у зв`язку з ліквідацією боржника - ПАТ «КБ «Актив-Банк» слід визначити не Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, а ПАТ «КБ «Актив-Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

При цьому, районний суд відхилив доводи Фонду про пріоритет Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» перед іншими законами, оскільки жодні норми закону не можуть мати пріоритет перед конституційними нормами прямої дії та найвищої юридичної сили щодо обов`язковості судових рішень та щодо обов`язку держави забезпечити їх виконання, і не можуть суперечити принципу верховенства права, меті й завданню цивільного судочинства, які спрямовані на захист порушеного права та на виконання остаточного судового рішення.

Право стягувача на реальне виконання рішення суду у цій справі підлягає судовому захисту на підставі норм прямої дії статті 129-1Конституції України шляхом заміни сторони боржника у виконавчому провадженні.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2023 року апеляційну скаргу ПАТ «КБ «Актив-Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня

2023 року скасовано. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадженнявідмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що Законом України «Про банки і банківську діяльність» не передбачено правонаступництво банку у разі його ліквідації. Норми спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не містять положень щодо визнання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб правонаступником банківської установи, у тому числі у зв`язку з проведенням ліквідації останньої.

Отже, незалежно від того, проведена ліквідація банку чи ні, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є правонаступником банку відповідно до положень закону, оскільки здійснював лише владні повноваження щодо введення тимчасової адміністрації (ліквідації) банку у порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Апеляційний суд дійшов висновку про те, що з огляду на вказані обставини, відсутні правові підстави для правонаступництва Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати й залишити у силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2024 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 761/13085/14-ц з Шевченківського районного суду м. Києва.

У січні 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що апеляційну скаргу подано в інтересах саме Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не в інтересах ПАТ «КБ «Актив-Банк», оскільки заміна сторони боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1

з ПАТ «КБ «Актив-Банк»на ПАТ «КБ «Актив-Банк»в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не порушує права та інтереси ПАТ «КБ «Актив-Банк»,

а стосується виключно Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Апеляційний суд, вказуючи про те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

не є правонаступником ПАТ «КБ «Актив-Банк», не врахував, що заміна сторони боржника у виконавчому провадженні відбулась не безпосередньо на Фонд,

а на банк в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тобто рішення суду має виконуватися від імені банку саме Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатором неплатоспроможного банку.

Суд апеляційної інстанції не звернув увагу на принцип обов`язковості судового рішення та обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення, який зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин справи, враховувати, чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі і судом) виконанню остаточного судового рішення, чи навпаки, перешкоджає такому виконанню. Оцінка обставин справи, доводів учасників справи та висновки, зроблені на підставі такої оцінки, не можуть бути на користь обставин, які спрямовані на перешкоджання виконанню судового рішення.

Посилався на відповідні рішення Європейського суду з прав людини та постанову Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі № 703/2554/20 (провадження

№ 61-11109 св 22) щодо заміни боржника у виконавчому провадженні.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувана постанова апеляційного суду ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Судом установлено, що рішенням апеляційного суду м. Києва від 28 жовтня

2014 року у справі № 761/13085/14-ц апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва

від 04 вересня 2014 року, та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1

до ПАТ «КБ «Актив-Банк» задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «КБ «Актив-Банк» на користь ОСОБА_1 вклад у розмірі 19 400 доларів США, що еквівалентно 251 247,46 грн, проценти за користування вкладом у розмірі 786,41 доларів США, що еквівалентно 10 184,72 грн, та три відсотки річних за порушення виконання грошового зобов`язання у розмірі 2 656,88 грн.

Виконавчий лист про примусове виконання вказаного рішення суду видано

04 листопада 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва

№ 761/13085/14-ц та пред`явлено до відповідного органу державної виконавчої служби.

Постановою державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 07 листопада 2014 року за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 23 грудня 2014 року № 838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію

ПАТ «КБ «Актив-Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 грудня 2014 року № 158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації

ПАТ КБ «Актив-Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк».

Постановою державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 18 лютого 2015 року виконавче провадження

№ НОМЕР_1 закінчено без виконання у зв`язку з початком процедури ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року

у справі № 761/11193/15-ц скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії державного виконавця щодо самовільної зміни суми стягнення за виконавчим листом Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року № 761/13085/14-ц.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року

у справі № 761/11193/15-ц скаргу ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії державного виконавця щодо закінчення без виконання виконавчого провадження № НОМЕР_1 за виконавчим листом Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року у справі № 761/13085/14-ц. Постанову державного виконавця від 18 лютого 2015 року про закінчення без виконання виконавчого провадження № НОМЕР_1 за виконавчим листом від 04 листопада 2014 року № 761/13085/14-ц визнано протиправною та скасовано.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року

у справі № 761/13085/14-ц задоволено подання державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Бондаренка О. С. про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Видано дублікат виконавчого листа у справі № 761/13085/14-ц та поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Дублікат виконавчого листа видано судом 22 березня 2018 року та надіслано до органу державної виконавчої служби 26 березня 2018 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

від 21 грудня 2019 року № 3287 затверджено ліквідаційний баланс та звіт про завершення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

від 26 березня 2020 року № 681 в уповноваженої особи Фонду на ліквідацію

ПАТ «КБ «Актив-Банк» відкликано повноваження ліквідатора; з моменту набрання чинності цим рішенням ліквідація ПАТ «КБ «Актив-Банк» здійснюється безпосередньо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року у справі № 761/13085/14-ц скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця задоволено. Визнано протиправною з 27 червня 2016 року бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві Бондаренка О. С. щодо відновлення виконавчого провадження № НОМЕР_1 та вчинення усіх необхідних і передбачених законом виконавчих та інших дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду у справі № 761/13085/14-ц. Зобов`язано Подільський районний відділ державної виконавчої служби

міста Києва головного територіального управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження № НОМЕР_1 та вчинити усі необхідні і передбачені законом виконавчі та інші дії у виконавчому провадженні, направлені на примусове виконання рішення суду у справі № 761/13085/14-ц.

Постановою державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренка О. С. від 14 лютого 2020 року виконавче провадження № НОМЕР_1 відновлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року у справі № 761/13085/14-ц, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року, відмовлено у задоволенні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в інтересах ПАТ «КБ «Актив-Банк» на бездіяльність державного виконавця щодо незакінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 без виконання на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року

у справі № 761/13085/14-ц скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця задоволено. Визнано протиправною бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренка О. С. щодо вчинення усіх необхідних та передбачених законом виконавчих та інших дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, спрямованих на примусове виконання рішення суду у справі № 761/13085/14-ц.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2023 року

у справі № 761/13085/14-ц скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренка О. С. вчинити усі необхідні та передбачені законом виконавчі дії у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 761/13085/14-ц.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд

і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси

у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон

або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012 у справі

за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю

«ДІД Конс» щодо офіційного тлумачення положень пункту 15 частини першої

статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у взаємозв`язку з положеннями частини першої статті 41, частини п`ятої статті 124, пункту 9

частини третьої статті 129 Конституції України, статті 115 ГПК України, пунктів 1.3, 1.4 статті 1, частини другої статті 2, абзацу шостого пункту 3.7 статті 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» (справа про стягнення заборгованості з підприємств паливно-енергетичного комплексу)).

Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією цивільного процесу,

то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах

та у порядку, визначених ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»

у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до положень статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

За змістом цієї норми права суд при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження має пересвідчитися, що особа, яка звертається із такою заявою, відноситься до переліку осіб, визначених частиною другою статті 442 ЦПК України, та, що до заяви додано документи, які підтверджують правонаступництво сторони виконавчого провадження.

У зв`язку із заміною боржника або стягувача відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, з огляду на що припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним боржником або стягувачем проводиться відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та норм ЦПК України за заявою заінтересованої особи зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього боржника або стягувача всі права та обов`язки у зобов`язанні, у тому числі, й право бути стороною виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні розуміють заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участі у виконавчому провадженні.

Згідно з частиною сьомою статті 104 ЦК України особливості припинення банку як юридичної особи встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про банки і банківську діяльність» цей Закон регулює відносини, що виникають під час заснування, реєстрації, діяльності, реорганізації та ліквідації банків.

Як зазначено у частині першій статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини.

Згідно з пунктом 16 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

У статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що ліквідація банку - процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частини першої статті 3 вказаного Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку становить основну функцію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який, на підставі статті 6 вказаного Закону,

у межах своїх функцій та повноважень здійснює заходи щодо проведення процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку, у тому числі, шляхом виконання плану врегулювання, здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно

(у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку).

На підставі пунктів 1, 2, 3 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку; приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Процедура ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк», як і виконавче провадження

№ НОМЕР_1, не завершені.

Особливості ліквідації банків встановлюються Законом України «Про банки і банківську діяльність»(згідно з частиною четвертоюстатті 110 ЦК України).

Відповідно до частини сьомої статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У частині четвертій статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що у день внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора щодо такого банку припиняються і Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надсилає Національному банку України звіт про завершення ліквідації банку.

Аналіз зазначених законодавчих норм свідчить про те, що Законом України «Про банки і банківську діяльність»не передбачено правонаступництво банку у разі його ліквідації.

Норми спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не містять положень щодо визнання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб правонаступником банківської установи, у тому числі, у зв`язку з проведенням ліквідації останньої.

Отже, незалежно від того, проведена ліквідація банку, чи ні, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є правонаступником банку відповідно до положень законодавства України, оскільки він здійснює лише владні повноваження щодо введення тимчасової адміністрації (ліквідації) банку в порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24 вересня

2020 року у справі № 334/8020/18 (провадження № 61-7616 св 20), від 20 жовтня 2020 року у справі № 334/401/14 (провадження № 61-11495 св 20), від 25 лютого 2021 року у справі № 333/4351/18 (провадження № 61-5924 св 20), від 02 червня 2022 року у справі № 908/1174/17, від 19 жовтня 2022 року у справі

№ 161/8815/13-ц (провадження № 61-5736 св 22), від 10 травня 2023 року у справі № 442/8065/21 (провадження № 61-11260 св 22). Така судова практика є незмінною і районний суд не міг її не знати.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, належним чином оцінивши докази, подані сторонами, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому провадженні, оскільки положеннями закону не передбачено правонаступництво банку у разі його ліквідації.

Таким чином, апеляційний суд дійшов вірного висновку про те, що незалежно від того, чи проведена ліквідація банку, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є правонаступником банку відповідно до положень закону, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснює лише владні повноваження щодо введення тимчасової адміністрації (ліквідації) банку у порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Посилання касаційної скарги на те, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що апеляційну скаргу подано в інтересах саме Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не в інтересах ПАТ «КБ «Актив-Банк», на увагу не заслуговують, так як апеляційну скаргу подано саме ПАТ «КБ «Актив-Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Крім того, такі обставини правильності висновку апеляційного суду щодо відмови у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні не спростовують.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд не врахував факт того, що заміна боржника відбулась не безпосередньо на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, а на банк в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на увагу не заслуговують, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснює лише владні повноваження щодо введення тимчасової адміністрації (ліквідації) банку, тому не може бути боржником у виконавчому провадженні.

Посилання касаційної скарги на відповідні рішення Європейського суду з прав людини та постанови Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі

№ 703/2554/20 (провадження № 61-11109 св 22), є помилковими, тому що у цій справі наявні інші фактичні обставини й не є релевантними до справи, яка переглядається.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник