Справа № 570/5695/23
Номер провадження 2-о/570/33/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Гречки О.В.

заявниці ОСОБА_1

її представника - адвоката Курила Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Клеванська селищна рада Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, -

в с т а н о в и в:

Заявниця зазначає, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 . Через розбіжності у прізвищах заявниця не може оформити спадкові права. За наведеного вона звернулася до суду і просить суд встановити факт, що ОСОБА_4 був її сином.

12.12.2023 року надійшла заява представника ОСОБА_2 адвоката Меніка В. про залучення до справи у якості заінтересованої особи ОСОБА_2 , оскільки рішення у справі може вплинути на її права.

Ухвалою суду ОСОБА_2 була залучена до справи.

До справи були долучені письмові докази.

ОСОБА_5 була подана заява про відвід головуючого. Ухвалою суду у задоволенні заяви про відвід було відмовлено.

До суду було подане клопотання про залишення заяви без розгляду через наявність спору про право. З цього приводу була постановлена ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 пояснила суду, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 , у шлюбі народився син ОСОБА_4 . Вони проживали на території Російської Федерації. У подальшому шлюб був розірваний, і вона з сином переїхала проживати в смт. Оржів Рівненського району Рівненської області. Надалі заявниця уклала шлюб з ОСОБА_7 , отримала прізвище « ОСОБА_8 », але прізвище сина вона не змінювала. У школі син значився за прізвищем « ОСОБА_8 », односельці також знали його за прізвищем « ОСОБА_8 ». Уже перед випуском сина зі школи заявниця повідомила, що його прізвище « ОСОБА_9 ». Через наявні нині розбіжності у прізвищах вона не може оформити спадкові права, тому звернулася до суду.

Представник заявниці підтримав заяву та додав, що після початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну ОСОБА_3 добровільно став до лав захисників України та 16.09.2022 року в районі населеного пункту Тернові Поди Миколаївської області зник безвісти.У подальшому тіло ОСОБА_3 було впізнане, після чого було видане свідоцтво про смерть. Заявниця звернулася до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, проте при дослідженні документів нотаріусом було встановлено розбіжності між теперішнім прізвищем заявниці (« ОСОБА_8 ») та прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження як матері сина (« ОСОБА_9 »), тому нотаріальні дії не були вчинені. У зв`язку з втратою документів про укладення першого шлюбу з ОСОБА_6 а також про розірвання шлюбу з ОСОБА_6 , з урахуванням того факту, що ці події відбувалися понад 50 років тому на території сучасної Російської Федерації, заявниця не може відновити документи про цей шлюб. У неї не залишається іншого способу захистити свої права, окрім як звернення до суду. За наведеного просить суд задоволити заяву.

Представник Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області у судове засідання не з`явився та подав заяву про розгляд справи без їх участі. Додали, що не заперечують того факту, що ОСОБА_4 був сином заявниці.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила суду, що вона у свій час познайомилася з ОСОБА_10 та зі слів знала, що заявниця ОСОБА_1 є його матір`ю. На запитання про те, чи вона оспорює зазначений заявницею факт, чи є у неї докази на спростування доводів заявниці відповіла, що ні. У неї є спір щодо встановлення факту проживання зі спадкодавцем з метою оформлення своїх спадкових прав.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Щодо заяви ОСОБА_2 про відкладення останнього судового засідання, оскільки вона бажає особисто приймати участь у справі, але не може з`явитися до суду через захворювання.

Суд зауважує, що ОСОБА_5 була залучена до справи за заявою її представника.

У наступне, після подання заяви, судове засідання ні ОСОБА_5 , ні її представник не з`явилися. До суду була подана заява про відкладення розгляду справи.

28.12.2023 року ОСОБА_5 приймала участь у судовому засіданні, надала свої пояснення у справі. Також у справі приймав участь її представник, який також надавав пояснення, до справи були подані письмові докази на підтвердження своєї правової позиції. Від них не надходили інші заяви чи клопотання (про витребування доказів, про допит свідків, тощо).

На розгляд справи 12.01.2024 року не з`явилася ОСОБА_5 з поважної причини, але у неї є представник, який міг би прибути до суду. До того ж ОСОБА_5 чи її представник мали б обґрунтувати, чому суд не може продовжувати розглядати справи без особистої присутності ОСОБА_5 , яка вже надавала суду пояснення; які є перешкоди суду не розглядати справу через неявку ОСОБА_5 , яким чином продовження розгляду справи без особистої участі ОСОБА_5 вплине на її права чи інтереси.

Суд не може надавати привілеї чи переваги одній із сторін чи одному з учасників процесу, при цьому порушуючи права іншої сторони чи учасника процесу.

Суд зважає на завдання та принципи цивільного процесу та вважає за недоцільне відкладати розгляд справи.

Тим паче, що на запитання при розгляді справи про те, чи ОСОБА_5 оспорює зазначений заявницею факт, чи є у неї докази на спростування доводів заявниці, ОСОБА_5 відповіла що ні.

Відкладення розгляду справи є правом (а не обов`язком) суду тоді, коли справу можливо вирішити по суті й без участі учасників процесу, які не з`явилися, зважаючи, що при цьому їх права не будуть порушені; і що у справі є достатньо доказів для вирішення справи по суті.

У даному випадку права ОСОБА_5 через продовження розгляду справи не будуть порушені. Учасники процесу надали суду свої пояснення, надали суду письмові докази, які вони вважали за потрібне для підтвердження чи заперечення певних фактів.

Тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи.

Щодо написання назви країни «Російська Федерація» у тексті рішення суду з великої букви.

Національна комісія зі стандартів державної мови, взявши до уваги звернення в соціальних мережах Віцепрем`єр-міністра-Міністра з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України Ірини Верещук про написання назви країни-агресора з малої букви, на засіданні від 15.09.2023 (протокол № 83) обговорила це питання і з урахуванням офіційних листів від Інституту української мови НАН України (вх. № 1396/23 від 14.09.2023), Інституту мовознавства імені О. О. Потебні НАН України (вх № 1404/23 від 15.09.2023) повідомляє, що написання назв «російська федерація», «росія», «москва», «московія», «московське царство», «російська імперія»», «державна дума рф» тощо з малої букви можна не кваліфікувати як відхилення від норм української мови в текстах неофіційного характеру (https://mova.gov.ua/news/napysannia-nazv-rosiiska-federatsiia).

Оскільки рішення суду є текстом офіційного характеру, то суд не може не врахувати відповідні роз`яснення Національної комісії зі стандартів державної мови щодо написання назви країни «Російська Федерація» у офіційному документі з великої букви.

Обставини, встановлені при розгляді справи.

Заявниця зазначає, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 , вони проживали на території Російської Федерації. У подальшому шлюб був розірваний, але документи про це не збереглися.

Після повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України заявниця позбавлена можливості отримати відповідні документи від установ Російської Федерації. Загальновідомим фактом є те, що між Україною та РФ припинене поштове сполучення.

Заявниця зазначає, що вона та її колишній чоловік є батьками ОСОБА_3 .

У свідоцтві про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю зазначена (російською мовою) « ОСОБА_11 ».

Заявниця документально підтвердила, що певний період часу мала прізвище « ОСОБА_9 », яке зазначене у свідоцтві про народження сина ОСОБА_3 .

Зокрема, згідно архівної довідки КП «Трудовий архів Рівненської міської ради» № 1849/04-02 від 14.10.2022 року зазначено, що відповідно до наказу від 05.02.1974 року № 25 по ОржівськомуДОКу ОСОБА_12 була прийнята на роботу робочою на клеїльний прес в цех № 2 з 07.02.1974 року.

У подальшому, відповідно до наказу від 13 січня 1976 року № 6 по Оржівському деревообробному комбінаті, ОСОБА_1 , пресовщиця фанерного цеху була звільнена з роботи за власним бажанням з 14 січня 1976 року.

В матеріалах справи наявна Особова картка заявниці, яка заповнюється при прийнятті на роботу, і у нійміститься запис (російською мовою) « ОСОБА_11 », У подальшому прізвище « ОСОБА_13 » було закреслене і записане прізвище « ОСОБА_8 », також у картці зазначено про те, що вона має сина 1969 року народження.

У Страховому свідоцтві по змішаному страхуванню життя серії НОМЕР_1 зазначено, що страхувальник ОСОБА_3 має право одержати страхову суму після закінчення строку страхування, а у випадку його смерті страхова сума має бути виплачена ОСОБА_1 .

У справі наявний витяг з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження № 0000520 від 28.09.2022 року за заявою ОСОБА_1 щодо зникнення сина ОСОБА_3 .

Сповіщення сім`ї Рівненським РТЦК та СП від 09.10.2023 року видане на ім`я заявниці про те, що на війні загинув її син ОСОБА_3 .

Згідно копії постанови про встановлення особи трупа від 04.10.2023 року (кримінальне провадження № 0000327, внесене до ЄДРДР 30.12.2022 року), у справі була проведена експертиза. Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір безвісно зниклого військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває у прямій біологічній спорідненості із тілом невідомого військового, біологічний зразок якого було надано для дослідження експертам, із вірогідністю 99,746%.

При розгляді справи були допитані свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які надали суду пояснення про те, що знали ОСОБА_17 за прізвищем « ОСОБА_8 » та знали про те, що заявниця є його матір`ю. Для них виявилося несподіванкою, що насправді у ОСОБА_17 було прізвище « ОСОБА_9 ». Під час навчання ОСОБА_17 у школі заявниця відвідувала всі шкільні заходи, з нею спілкувалися, та всі знали що вона матір ОСОБА_17 .

При розгляді справи заінтересована особа ОСОБА_2 пояснила, що у неї немає спростувань того, що заявниця не є матір`ю ОСОБА_3 .

Законодавство, яке підлягає застосуванню.

Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про становлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно пункту 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У заявниці виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) є матір`ю ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), з метою оформлення спадкових прав, тому така справа може розглядатися в порядку окремого провадження.

Необхідність встановлення факту родинних відносин для отримання спадщини саме по собі не свідчить про наявність спору.

Представник заявниці зазначив, що у даній справі є спір про право, а тому заява має бути залишена без розгляду. Суд не погодився з цими доводами, про що була постановлена ухвала окремо від судового рішення, у якій наведені відповідні мотиви.

Висновки суду.

Заявниця надала суду докази того, що вона є матір`ю ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У суді були заслухані свідки, які підтвердили доводи заявниці.

Заявниця надала суду копію постанови про встановлення особи трупа від 04.10.2023 року (кримінальне провадження № 0000327, внесене до ЄДРДР 30.12.2022 року). Так, у справі була проведена експертиза. Згідно висновку експерта Миколаївського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/115-23/13040-БД від 22.09.2023 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір безвісно зниклого військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває у прямій біологічній спорідненості із тілом невідомого військового, біологічний зразок якого було надано для дослідження експертам, із вірогідністю 99,746%. Тобто, невідомий загиблий військовослужбовець ЗСУ за № НОМЕР_2 , біологічний зразок якого було надано на дослідження, є біологічним сином ОСОБА_1 та відповідно являється військовослужбовцем ЗСУ ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ВС у справі № 676/1200/20 (постанова від 06.04.2021 року) наголосив на тому,що для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема, призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

ЄСПЛ притримується позиції, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства».

Суд вважає за можливе застосувати зазначені позиції у даній справі, оскільки заявниця просить суд встановити факт родинних відносин, і з метою підтвердження кровної спорідненості між заявницею та ОСОБА_10 була призначена та проведена відповідна експертиза.

При розгляді справи не було встановлено, що існують інші спадкоємці, які оспорюють доводи ОСОБА_1 про те, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також не було встановлено, що наявні заперечення від інших осіб проти доводів ОСОБА_1 про те, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд не може надавати оцінку послідуючим крокам чи діям заявниці у зв`язку з оформленням нею спадкових прав, чи реалізації інших прав, і у такий спосіб припустити, що у справі наявний спір про право, адже існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним.

Відмова нотаріуса у видачі заявниці свідоцтва про прийняття спадщини пов`язана суто з неможливістю встановлення факту родинних відносин між заявницею та спадкодавцем з відповідних державних реєстрів.

Отже, заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Задоволення цієї заяви не впливає на права ОСОБА_2 , не обмежує її у правах на спадкування, адже обставини щодо того, чи проживала ОСОБА_5 з ОСОБА_10 , за якою адресою, який період часу, тощо, не входять до предмету розгляду справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 315, 319 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Клеванська селищна рада Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин - задоволити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Рудне Вітебської області, Білорусія, РНОКПП НОМЕР_3 ) є матір`ю ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Тернові Поди Миколаївського району Миколаївської області, свідоцтво про смерть серія НОМЕР_4 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявниця: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Рудне Вітебської області, Білорусія, РНОКПП НОМЕР_3 , проживає по АДРЕСА_1 ).

Заінтересована особа: Клеванська селищна рада Рівненського району Рівненської області (вул. І. Франка, 20, смт. Клевань Рівненського району Рівненської області).

Заінтересована особа: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканка АДРЕСА_2 ).

Суддя: Красовський О.О.

Повне рішення суду складено 17 січня 2024 року.