Справа № 344/2199/24
Провадження № 2-о/344/111/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Антоняка Т.М.,

секретаря Мрічко Н.І.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася із заявою про видачу обмежувального припису ОСОБА_1 , яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав та покладенням на нього наступних обов`язків, а саме: заборонити ОСОБА_1 перебувати в місці, де проживає заявниця, за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 місяців; заборонити ОСОБА_1 наближатися на відстань менше 300 м до її місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 місяців; заборонити ОСОБА_1 вести із заявницею листування, телефонні переговори або контактувати зі мною через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців; заборонити ОСОБА_1 особисто або через третіх осіб розшукувати заявницю, якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців.

В обґрунтування заяви заявниця вказала, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 систематично вчиняє щодо неї фізичне і психологічне домашнє насильство, ображає словесно, погрожує їй фізичною розправою, що становить небезпеку для її життя і здоров`я. Регулярне перебування заінтересованої особи у стані алкогольного сп`яніння, вживання нецензурної лексики, стусани та штовхання - все це типова поведінка кривдника. ОСОБА_1 постійно перебуває у стані фізичного збудження, що негативно відбивається на відношенні до неї як у фізичному значенні, так і психологічному. Останній раз у стані агресії увірвався до квартири, де вони проживають з сином та повідрізав шнури у всій техніці, яка знаходилася у квартирі. Їй довелось тривалий час відновлювати техніку, що принесло в її побутове життя чималий дискомфорт та фінансові проблеми. Житлове приміщення, у якому вона проживає, 1/2 квартири на праві власності належить її матері, тобто ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 та фактичне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , але продовжує приходити до неї та вчиняти домашнє насильство. Останнім часом заінтересована особа постійно перебуває у стані алкогольного сп`яніння, його поведінка абсолютно неконтрольована. Зважаючи на це, вона переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства щодо неї, а також настання тяжких наслідків для здоров`я є дуже високою і тому звертається до суду із заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи вжиті поліцією та судом до кривдника виявились неефективними та не захистили її від насильства. Заінтересована особа вчиняє насильство щодо мене протягом тривалого часу, погрожує розправою та впевнений у своїй безкарності. Його агресія щоразу посилюється. На підставі встановлених у рамках розгляду даної справи видача обмежувального припису повинна забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист її від домашнього насильства, буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства, а інтереси жертви домашнього насильства у цій конкретній ситуації переважають над інтересами кривдника, який упродовж дії припису буде позбавлений права на спілкування з нею.

Заявниця у судовому засіданні не прибула. У прохальній частині заяви просить розгляд справи здійснювати без її участі.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судовому засіданні вказав, що перебував у стані емоційного збудження. Ця емоційність мала місце через зловживання заявницею алкоголю.

Суд, заслухавши пояснення заінтересованої особи, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

22.01.2024 року відносно ОСОБА_1 складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 408697, згідно якого вбачається, що 15.01.2024 близько 17.00 год. за адресою: АДРЕСА_4 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лексикою, шарпав за одяг. У зв`язку із чим ОСОБА_3 заборонено в будь який спосіб контактувати з ОСОБА_2 на строк 10 діб до 18 год. 30 хв. 22.01.2024 по 18 год. 30 хв. 01.02.2024.

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитини (діти).

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; - психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; -фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з ч. 2 та ч.3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2020 року у справі №754/11171/19 зробив висновок, що тимчасове обмеження права власності кривдника, зокрема тимчасове обмеження у користуванні житловим приміщенням, з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

З досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_1 вчиняє психологічне насильство щодо ОСОБА_2 , що підтверджено відповідними доказами та встановлено у судовому засіданні.

Суд дійшов висновку про те, що наразі існує вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 відносно заявниці ОСОБА_2 і такі ризики є реальними.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що заявник обґрунтовано звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису.

На підставі досліджених доказів, зокрема термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 408697 від 21.01.2024, підтверджується факт застосування психологічного та фізичного насильства та вбачається, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, і такі ризики є реальними.

Тож, у відповідності до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оцінюючи сам вид насильства, ризики, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання наслідків його вчинення та встановленими судом обставинами про те, що вчиненню домашнього насильства сприяють словесні конфлікти, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви та необхідність покладення на заінтересовану особу обов`язку заборони перебувати у місці, де проживає заявниця, а саме за адресою: АДРЕСА_1 строком на шість місяців.

Щодо встановлення ОСОБА_1 таких обмежувальних заходів, як наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання заявниці за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 місяців; вести із заявницею листування, телефонні переговори або контактувати зі мною через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців; заборонити особисто або через третіх осіб розшукувати заявницю, якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців, суд приходить до висновку, що у даному випадку заявником не доведено необхідності встановлення таких обмежень, оскільки такі обмеження носитимуть непропорційний та надмірний характер для заінтересованої особи.

В силу ч. 3ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 350-1, 350-6 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким визначити тимчасові обмеження його прав та покласти на нього наступний обов`язок:

заборонити ОСОБА_1 перебувати у місці, де проживає ОСОБА_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 строком на шість місяців.

В решті вимог заяви відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 09.02.2024 року.