Справа № 750/1326/24
Провадження № 2-о/750/69/24
02 лютого 2024 року м. Чернігів
Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Карапута Л.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та факту, що має юридичне значення, заінтересована особа приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Мишко Марина Анатоліївна,
в с т а н о в и л а :
30.01.2024 заявник звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з заявою, у якій просив встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 05.03.1948 року по 03.01.1999 року, тобто по день смерті ОСОБА_2 та встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , який записаний в свідоцтві про народження як ОСОБА_5 .
Дана заява повинна бути залишена без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, ст. 294 ЦПК України.
Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 просить встановити факт перебування у шлюбі осіб, які на час звернення останнього з відповідною заявою до суду померли.
Спірні правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються главою 6 розділу IV ЦПК України.
Аналіз положень статті 315 ЦПК України свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку у разі, якщо цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
В своїй постанові від 03.11.2021 року Верховний Суд дійшов висновку, що встановлення юридичного факту родинних відносин між померлими особами, не має юридичного наслідку та вирішення їх прав та обов`язків. Згідно правової позиції Верховного Суду позовні вимоги не можуть заявлятися щодо померлих осіб, які не мають цивільної процесуальної правосуб`єктності.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: 1)згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2)чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3)заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4)встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Зі змісту заяви вбачається, що заявнику необхідно звертатися до суду не в порядку окремого провадження, а з позовною завою про встановлення права власності на земельну ділянку в порядку спадкування і такі вимоги розглядаються у позовному провадженні.
Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Як вбачається зі змісту заяви встановлення даних фактів заявнику необхідно для оформлення його спадкових прав після рідного дядька ОСОБА_4 . Оскільки до спадкової маси входить земельна ділянка, яка належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), не вирішено питання залучення відповідого державного органу, яким було видано сертифікат (або його правонаступник).
Разом з тим, в своїй заяві заявник зазначає про громадянина ОСОБА_6 , проте не вказує жодну інформацію про нього та його право на спадщину.
Тому заявнику необхідно уточнити зміст своїх вимог, визначити учасників справи на права та обов`язки яких може вплинути встановлення даних фактів та надати виправлену заяву у кількості відповідно до учасників справи.
Заявником не сплачено судовий збір. Як на підставу звільнення від сплати судового збору заявник посилається на п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Проте вимоги встановлення факту перебування у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та факту родинних відносин не стосуються порушення його прав як учасника бойових дій, тому заявник не звільняється від сплати судового збору.
Згідно п.п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою повинен бути сплачений 0,2 відсотки прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 грн. 60 коп. (за кожну вимогу окремо).
Тому заявнику необхідно оплатити судовий збір та надати оригінал квитанції на підтвердження його сплати.
Згідно вимог ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Тому заявнику необхідно усунути вказані недоліки та надати суду виправлену заяву у кількості відповідно до учасників справи.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України,
заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та факту, що має юридичне значення, заінтересована особа приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Мишко Марина Анатоліївна, залишити без руху.
Запропонувати заявнику в 3 денний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог даної ухвали, у вказаний строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута.
Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Карапута