Справа № 127/1341/24
Провадження 2/127/165/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

ОСОБА_1 просить суд: зобов`язати відповідача сплатити: моральну шкоду, керуючись Конституцією України (статті 32,56,62,152), Законом України від 6 травня 1993р. № 3188-ХІІ « Про внесення змін і доповнень до положень законодавчих актів України, що стосуються захисту честі, гідності та ділової репутації громадян і організацій», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»; Методичними рекомендаціями «Відшкодування моральної шкоди» ( лист Міністерства юстиції України від 13 травня 2004р. № 35-13/797), в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень; втрачений за цей час заробіток 2 791,70 (дві тисячі сімсот дев`яносто один) гривня 70 копійок ; завдані матеріальні збитки 175 566,30(сто сімдесят п`ять тисяч п`ятсот шістдесят шість) гривень 30коп..

Ухвалою суду від 17.01.2024 року позов залишено без руху та надано позивачу/представнику позивача 5 (п`ять) днів з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду.

Позивачем 31.01.2024 року подано заяву про усунення недоліків, а також клопотання скоротити або скасувати від сплати позивача судового збору та клопотання про витребування доказів.

Ознайомившись із заявою про усунення недоліків, суд вважає її такою, що не усуває встановленні в ухвалі від 17.01.2024 року недоліки, а є за своїм змістом та обґрунтуванням фактичним продовженням попередньої позовної заяви, яку позивачем було подано до суду 12.01.2024 року.

Крім того, позивач як у позові так і у заяві про усунення недоліків не обґрунтовує те, якими чином його незаконно було позбавлено права власності на транспортний засіб, і яке відношення до цього мають працівники головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС у Вінницькій області (філія ГСЦ МВС), тобто позивачем не вказано причинного зв`язку із завданою матеріальною та моральною шкодою і наявними винуватицями, які завдали таку шкоду.

Також, суд звертає увагу позивача не те, що у позові відсутній виклад обставин та будь-яка мотивація звернення із такими вимогами, їх належне обґрунтування та підтвердження належними та допустими доказами, що позбавляє можливості встановити будь-які обставини у справі.

Крім того, позивачем не сплачено судовий збір за вимогу про відшкодування моральної та матеріально шкоди, а також за вимогу про втрачений заробіток та не надано суду документ, що підтверджує звільнення від сплати судового збору.

Позивачем подано до суду клопотання про скорочення або скасування від сплати судового збору, яке мотивоване тим, що він є пенсіонером за віком, не працює, здійснює догляд за матір`ю інвалідом ІІ групи по зору, яка потребує постійного догляду. На підставі п.1 ч.1, ч. 2 ст. 8 Закону №3674-VІ, враховувати його майновий стан. На підтвердження викладено позивачем додано до позовної заяви: копію довідки про доходи за 2023 рік, відповідь Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області, копію пенсійного посвідчення, копію посвідчення ОСОБА_2 , копію виписного епікризу та копію звернення позивача.

Так, за змістом ч. 1, ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Зі змісту наведених норм слідує, що суд може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору у порядку, передбаченому законом. Підставою для звільнення від сплати судового збору може бути майновий стан сторони, який має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року (справа № 613/76/16-ц провадження № 61-21868св18) вказав, що вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Водночас підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища. Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.

Клопотання про зменшення розміру чи звільнення від сплати судового збору повинно бути обґрунтованим. Особа, яка його заявляє, зобов`язана навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

На підтвердження вимог свого клопотання позивачем надано копію довідки з пенсійного фонду та відповідь Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області, з яких вбачається, що розмір судового збору за звернення до суду з цим позовом не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача. Крім того, у власності позивача також перебуває два транспортні засоби та він працював у Польщі, де отримував заробітну плату.

Враховуючи, що звільнення судом від сплати судового збору на певний строк є правом, а не обов`язком суду, доводи ОСОБА_1 не знайшли своє підтвердження, тому його клопотання задоволенню не підлягає.

Таким чином, позивачем на виконання вимог ухвали суду від 17.01.2024 року про усунення недоліків позовної заяви, не було усунуто такі недоліки:

- не сплачено судовий збір за звернення до суду з цим позовом;

- не зазначено ціну позову та обґрунтований розрахунок суми, що стягується;

- позовна заява не містить зазначення доказів щодо причино-наслідкового зв`язку між станом здоров`я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача.

Відповідно до вимог ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Враховуючи викладене та те, що заявник на протязі встановленого судом строку не усунув недоліки позовної заяви, про які викладено в мотивувальній частині ухвали суду від 24.01.2024 року, суд приходить до переконання про наявність підстав, передбачених ст. 185 ЦПК України, для повернення позовної заяви заявнику.

Відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 44, 185, 258, 260-261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення такій особі ухвали суду.

Суддя: