Справа № 452/2825/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" січня 2024 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Пташинського І.А.

з участю секретаря судового засідання Терлецької І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Самборі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

встановив :

В липні 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Дик С.І. звернулася до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, в якому просила:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0389 площею 1,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 від 23.03.2002 року, в порядку спадкування за законом після її смерті;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0390 площею 0,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 від 23.03.2002 року, в порядку спадкування за законом після її смерті.

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Підгайчики Самбірського району Львівської області померла мати позивача, ОСОБА_4 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Самбірського району Самбірського МРУЮ 18.01.2005 року складено актовий запис № 1 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

На день смерті, згідно довідки № 309 від 04.05.2023 року, виданої Підгайчиківським старостинським округом виконавчого комітету Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області відомо, що ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з чоловіком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочкою ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , онукою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_4 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛБ № 033786 від 23.03.2002 року належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ОПГ площею 1,70 га на території Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області.

Будучи дочкою померлої ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 від 26.05.1970 року та її свідоцтвом про укладення шлюбу серії

НОМЕР_3 від 20.07.1990 року, і маючи право на спадкування за законом, позивач звернулася до Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області за місцем відкриття спадщини з приводу оформлення своїх спадкових прав.

Проте, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, зазначивши при цьому у листі № 597/02-14 від 05.04.2023 року, що не може видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,70 га., цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: Львівська область, Самбірський район, Підгайчиківська сільська рада, яка належала гр. ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ненадані правовстановлюючі документи на вищезгадане майно. Іншими спадкоємцями згідно матеріалів спадкової справи

№ 112/2005 заведеної після смерті гр. ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . За захистом свого права як спадкоємця гр. ОСОБА_4 , рекомендовано звернутись за захистом своїх прав до суду.

Позивачу невідомо, в кого перебуває оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно і чи не є він на даний час втраченим, проте відсутність оригіналу державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 від 23.03.2002 року саме у позивача стала підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадкове майно нотаріусом.

Згідно витягу із книги реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку, наданого відділом № 4 управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Львівській області 23.03.2002 року, за ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Самбірської РДА № 120 від 18.03.2002 року було зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,70 га, з них 1,56 га ріллі та 0,14 га кормових угідь.

Відповідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 017 від 31.01.2017 року, земельній ділянці площею 1,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 від 23.03.2002 року був присвоєний кадастровий номер :03:000:0389, земельній ділянці площею 0,14 га присвоєний кадастровий номер :03:000:0390 (витяг з ДЗК № НВ-017).

Оскільки, право позивачки на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 не може бути оформлено у нотаріальній конторі, і тим самим не визнається державними органами, то за захистом порушеного права на майно вона звертається до суду.

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02.08.2023 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

23.10.2023 року позивачем (відповідачем за первісним позовом) ОСОБА_3 з аналогічних підстав було подано до суду зустрічну позовну заяву до відповідача № 1 (за первісним позовом) ОСОБА_2 , відповідача № 2 (позивача за первісним позовом) ОСОБА_1 , в якій просила:

- визнати за нею право власності на 1/4 частку земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0389 площею 1,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 від 23.03.2002 року, в порядку спадкування за законом після її смерті;

- визнати за нею право власності на 1/4 частку земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0390 площею 0,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 від 23.03.2002 року, в порядку спадкування за законом після її смерті.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23.10.2023 року зазначену зустрічну позовну заяву було прийнято, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.01.2024 року у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач за первісним позовом (відповідач № 2 за зустрічним позовом) ОСОБА_1 та її представник - адвокат Дик С.І. в судове засідання не з`явилися, подали суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, просили первісні позовні вимоги задовольнити, не заперечують проти зустрічного позову.

Відповідач № 2 за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, в зустрічній позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи без її участі. Крім того, 30 жовтня 2023 року представником відповідача № 2 за зустрічним позовом (позивача за первісним позовом) ОСОБА_1 - адвокатом Дик С.І. подано до суду відзив на зустрічну позовну заяву із якого відомо, що вона визнає, що обставини, якими обґрунтовано позов, відповідають дійсності, не заперечує, щодо визнання за ОСОБА_3 права власності на

1/4 частини вищезгаданих земельних ділянок.

Відповідач № 1 за первісним та зустрічним позовом ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, хоча, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, була своєчасно та належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням, причини неявки суду не повідомила, відзив на первісний та зустрічний позови на адресу суду не надала.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та їх представників на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши докази у справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання(ч.1 ст. 15 ЦК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч.1 та ч.2 ст. 5 ЦПК України).

Отже зміст положень зазначених норм цивільного та цивільного процесуального права свідчить про те, що підставою для судового захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Судом встановлено, із свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Чайковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області, від 26.05.1970 року, вбачається, що ОСОБА_7 народилася, ІНФОРМАЦІЯ_8 , її батьком записаний ОСОБА_5 , матір`ю ОСОБА_4 .

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_5 , виданого 28 липня

1990 року Чайковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка с. Підгайчики Самбірського району Львівської області, та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженець с. Підгайчики Самбірського району Львівської області, зареєстрували шлюб 28.07.1970 року, про що складено актовий запис № 17, та після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_9 ».

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого повторно Чайковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області, від 02.03.1991 року вбачається, що ОСОБА_3 народилася, ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьком записаний ОСОБА_5 , матір`ю ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого повторно Чайковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області від 09.10.1992 року, ОСОБА_10 народилася, ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьком записаний ОСОБА_11 , матір`ю ОСОБА_4 .

Із копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_8 , виданого 15 вересня 2001 року Підгайчиківською сільською радою Самбірського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с. Підгайчики Самбірського району Львівської області, та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , зареєстрували шлюб 15.09.2001 року, про що складено актовий запис № 9, та після реєстрації шлюбу дружина змінила дівоче прізвище « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 ».

Таким чином, із наявних у справі доказів вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є дітьми ОСОБА_4 , яка, згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Самбірського району Самбірського МРУЮ Львівської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 66 років, про що складено актовий запис № 1.

Із копії свідоцтво про смерть серії НОМЕР_9 виданого виконавчим комітетом Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 71 рік, про що складено актовий запис № 8.

Довідкою Підгайчиківського старостинського округу виконавчого комітету Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області № 309 від 04.05.2023 року підтверджується, що ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована за адресом: АДРЕСА_1 , з чоловіком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онукою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛБ

№ 033786 від 23.03.2002 року, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ОПГ площею 1,70 га на території Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області на праві приватної власності належала ОСОБА_4 .

Відповідно до витягу з книги реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку, наданого відділом № 4 управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Львівській області 23.03.2002 року, за ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Самбірської РДА № 120 від 18.03.2002 року було зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,70 га, з них 1,56 га ріллі та 0,14 га кормових угідь.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 017 від 31.01.2017 року вбачається, що земельній ділянці площею 1,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 від 23.03.2002 року був присвоєний кадастровий номер :03:000:0389, земельній ділянці площею 0,14 га присвоєний кадастровий номер :03:000:0390 (витяг з ДЗК № НВ-017).

Як встановлено ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого?статтею 1270?цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності із ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Із матеріалів Спадкової справи № 112/2005 слідує, що після смерті ОСОБА_4 спадщину за законом прийняли ОСОБА_5 (чоловік), доньки - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , однак Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ОПГ площею 1,70 га на території Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області, яка належала на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_4 , було видано по частині цієї земельної ділянки лише ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , а ОСОБА_3 та ОСОБА_1 свого права на частку у вказаному спадковому майні документально не оформили.

Із листів Самбірського державного нотаріуса №549/02-14 від 11.07.2017 та №5971/02-14 від 05.04.2023 відомо, що державним нотаріусом відмовлено ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ОПГ, що розташована на території Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області та належала смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ними не надані правовстановлюючі документи на вищезгадане майно.

Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що кожен із чотирьох спадкоємців мав право на оформлення права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/4 частку (кожному) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ОПГ площею 1,70 га на території Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області, яка належала на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_4 , однак, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку, позивачі за первісним та зустрічним позовами зробити цього не змогли і така можливість у них у позасудовому порядку відсутня, а тому позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами є підставними, гуртуються на законі, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, у зв`язку з чим їх слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.10,12,13,81,83,141,258,263,265,268,354-356 ЦПК України, суд,-

вирішив :

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на :

-(одну четверту) частку земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0389 площею 1,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області, та належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 від 23.03.2002 року;

- (одну четверту) частку земельної ділянки з кадастровим номером:03:000:0390 площею 0,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 від 23.03.2002 року.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_11 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на :

-(одну четверту) частку земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0389 площею 1,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області, та належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 від 23.03.2002 року;

-(одну четверту) частку земельної ділянки з кадастровим номером:03:000:0390 площею 0,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 033786 від 23.03.2002 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя