Справа № 242/1588/23
Провадження № 2-с/242/11/24
У Х В А Л А

Іменем України

05 лютого 2024 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Черков В.Г., розглянувши заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу,-

ВСТАНОВИВ:

22.12.2023 року Селидівським міським судом Донецької області було видано судовий наказ за заявою ОКП «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення солідарно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» заборгованості за надану теплову енергію за період з 01.11.2020 р. по 01.04.2022 р. в сумі 2774 (дві тисячі сімсот сімдесят чотири) грн. 74 коп., за період з 01.01.2021 р. по 01.02.2022 р. 3 % річних в сумі 33 (тридцять три) грн. 80 коп., витрати від інфляційних процесів в сумі 170 (сто сімдесят) грн. 33 коп.; за період з 01.11.2020 р. по 01.10.2022 р. заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 535 (п`ятсот тридцять п`ять) грн. 35 коп., а також судові витрати у розмірі 107 грн. 50 коп. з кожного боржника.

Боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування зазначеного судового наказу, в якій зазначив, що копію наказу він отримав 11 січня 2014 року, тому строк звернення з заявою не пропустив. З наказом не згоден, оскільки з березня 2008 року та до теперішнього часу в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі всіх погоджень та дозволів, було встановлено індивідуальне опалення. Тому, жодних послуг щодо централізованого теплопостачання стягувач боржникам не надавав та вони не є споживачами житлово-комунальних послуг. У зв`язку з чим, просить скасувати зазначений судовий наказ № 242/1588/23 від 22.12.2023 року; стягнути з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на його користь судовий збір у розмірі 151 грн. 40 коп. Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу.

Підстав для повернення заяви судом не встановлено, а тому суд вважає за необхідне скасувати судовий наказ.

П.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 р. №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачає, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення статті, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У п.9 вказаної постанови зазначається, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається наявність спору щодо заборгованості. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Оцінивши викладені заявником обставини, вивчивши матеріали справи наказного провадження, вважаю, що вимоги стягувача, з урахуванням обставин, зазначених боржником, повинні розглядатися у позовному провадженні, оскільки вони підлягають доказуванню, оскільки між стягувачем та боржником виник спір про право.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Приписами ч. 3 ст.171 ЦПК України встановлено, що суддя не пізніше двох днів після подання заяви про скасування судового наказу постановляє ухвалу про скасування наказу, якщо відсутні підстави для повернення заяви про скасування судового наказу.

За таких обставин, оскільки між сторонами виник спір, суд вважає, за необхідне скасувати вищевказаний судовий наказ.

Разом з цим, вимога заявника щодо покладення витрат по сплаті судового збору на стягувача задоволенню не підлягає, адже за приписами ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Інших положень ні ЦПК України, ні спеціальний Закон України «Про судовий збір» щодо вирішення питання про повернення заявнику сплаченого судового збору не містить.

Керуючись ст.ст.170, 171 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Судовий наказ, виданий 22.12.2023 року Селидівським міським судом Донецької області по справі № 242/1588/23 за заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надану теплову енергію - скасувати.

В решті заявлених вимог відмовити.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Г.Черков