Головуючий суддя
в суді І інстанції Потапенко А.В.
Єдиний унікальний № 374/421/23
УХВАЛА

про відмову в зупиненні провадження

05 лютого 2024 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Потапенка А.В.,

за участі:

секретаря - Папенко О.О.,

позивача - ОСОБА_1 (не з`явилась),

відповідача - ОСОБА_2 (не з`явився),

розглянувши у приміщенні Ржищівського міського суду Київської області заяву ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі, подану у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ржищівського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за вказаним вище позовом.

Ухвалою суду від 05.12.2023 було відкрито провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві просила розглядати справу без її участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подавши 29.01.2024 заяву, у якій просив зупинити провадження у справі до припинення перебування у складі Збройних Сил України. До заяви долучив копію військового квитка, серії НОМЕР_1 , де зазначено, що він призваний до Збройних Сил України 03.12.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022, довідку № 132 від 18.01.2024, де зазначено, що він перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_2 з 01.11.2023.

31.01.2024 надійшло заперечення ОСОБА_1 на клопотання про зупинення провадження. Вказувала, що запинення провадження у справі порушуватиме право дитини на належне утримання.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Розглядаючи клопотання, судом враховано наступне.

Згідно з поданої копії військового квитка встановлено, що ОСОБА_2 03.12.2022 призваний по мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022. Згідно з довідкою № 132 від 18.01.2024 встановлено, що ОСОБА_2 він перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_2 з 01.11.2023.

Одним із найважливіших правових документів, які стосуються захисту прав дітей, є Конвенція про права дитини. Україна також ратифікувала цю Конвенцію, взявши на себе зобов`язання докладати всіх можливих зусиль, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18). Дитина має право на піклування своїх батьків (стаття 7).

ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року § 54). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року § 100).

Враховуючи вищенаведені приписи законодавства, з огляду на те, що предметом позову є питання утримання дитини, суд дійшов висновку, що зупинення провадження у цій справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, яке, зважаючи на обставини ведення проти України агресивної війни та запровадження воєнного стану й оголошення мобілізації, може тривати понад розумний строк розгляду цієї справи, не забезпечить дотримання найкращих інтересів дитини. Отже, клопотання відповідача про зупинення провадження у цій справі не підлягає задоволенню.

Такого ж висновку дійшов Київський апеляційний суд у справі за подібних обставин (постанова від 12.06.2023 у справі № 373/1676/22, https://reestr.court.gov.ua/Review/111536989)

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволення заяви відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі.

В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не проводилось.

Керуючись ст. 247, 251, 253, 260, 261, 353-354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про зупинення провадження,- відмовити.

Ухвала, відповідно до п.14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Потапенко