Єдиний унікальний номер судової справи: 473/4005/23
Номер провадження 22-ц/812/165/24 Суддя - доповідач апеляційного суду Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Тищук Н.О., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання - Колосовою О.М.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Могилою Сергієм Миколайовичем

на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 листопада 2023 року , ухваленого під головуванням судді - Лузан Л.В., в приміщенні того ж суду по справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі - АТ «ПУМБ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2023 року АТ «ПУМБ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позов обґрунтовано тим, що 22 вересня 2021 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №601, за умовами якого Банк надав позичальнику на споживчі потреби кредит у розмірі 100 000 грн. зі строком користування протягом 36 місяців, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит до 22 вересня 2024 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,01 % річних від суми заборгованості за кредитом та щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99 %.

Крім того, 17 лютого 2022 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №901, за умовами якого Банк надав позичальнику на споживчі потреби кредит у розмірі 100 000 грн. зі строком користування протягом 36 місяців, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит до 17 лютого 2025 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,010 % річних від суми заборгованості за кредитом та щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99 % від суми кредиту.

У зв`язку з неналежним виконанням умов договорів щодо своєчасної сплати грошових коштів, станом на 18 червня 2023 року утворилася заборгованість: по кредитному договору №601 від 22 вересня 2021 року в розмірі 131 515, 55 грн, з яких заборгованість за кредитом у розмірі 85 214, 66 грн, заборгованість за процентами в розмірі 10, 35 грн., заборгованість за комісією в розмірі 46 290, 54 грн.; по кредитному договору № 901 від 17 лютого 2022 року в розмірі 148 052, 48 грн., з яких заборгованість за кредитом у розмірі 100 000 грн., заборгованість за процентами в розмірі 13, 16 грн., заборгованість за комісією в розмірі 48 039, 32 грн.

На адресу відповідача позивачем було направлено письмові вимоги (повідомлення) про виконання зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості достроково, які залишилися без виконання.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у сумі 279 568,03 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 193,53 грн.

06 вересня 2023 року від представника відповідача - адвоката Могили С.М. на електронну адресу суду надіслано відзив на позов, у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зокрема, з огляду на те, що відповідач не отримував від позивача вимоги про дострокове погашення заборгованості, а відтак вказаний позов подано передчасно, внаслідок військової агресії російської федерації проти України відповідач не мав можливості виконувати свої зобов`язання за договором, крім того, умова договорів про нарахування та сплату комісії є нікчемною, відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 листопада 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість станом на 18 червня 2023 року за кредитним договором № 601 від 22 вересня 2021 року, у розмірі 73 787, 17 грн., а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 27 486, 28 грн., заборгованість за процентами в розмірі 10, 35 грн., заборгованість за комісією в розмірі 46 290, 54 грн., а також за кредитним договором № 901 від 17 лютого 2022 року, в розмірі 75 827, 35 грн., а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 27 774, 87 грн., заборгованість за процентами в розмірі 13, 16 грн., заборгованість за комісією в розмірі 48 039, 32 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду мотивовано тим, що перевіривши умови кредитних договорів щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості, її розмір та розмір процентів за користування кредитом, які є складовими плати за користування кредитом, а також суму кредиту, суд не вбачає дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживача та не вважає вказані умови несправедливими.

Згідно наявних у справі доказів, зокрема виписок з рахунку позичальника, розрахунку заборгованості відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами, у зв`язку з чим станом на 18 червня 2023 року утворилася заборгованість. Укладені між сторонами кредитні договори не містять умови, відповідно до яких банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині, а тому, згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», в разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» порядок направлення письмової вимоги про дострокове повернення коштів.

Позивачем направлені письмові вимоги за вих. №261, № 262 від 18 червня 2023 року про дострокове погашення заборгованості за вищевказаними кредитними договорами, в яких було запропоновано відповідачу погасити існуючу заборгованість не пізніше 30 календарних днів з дня отримання відповідного повідомлення. Доказів отримання вказаних поштових відправлень позивач до суду не надав. Отже, оскільки матеріали справи не містять доказів отримання досудової вимоги відповідачем, відсутні підстави для покладення на відповідача тягаря дострокового погашення заборгованості за кредитними договорами в повному обсязі. За такого, відповідач зобов`язаний повернути прострочену заборгованість по кредиту, сплатити прострочені проценти за користування кредитом, комісію, що передбачені умовами договору, що виникли станом на 18 червня 2023 року.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, представник відповідача - адвокат Могила С.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неналежне дослідження та оцінки зібраних доказів, не встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було обґрунтовано можливість звернення позивача до суду з позовом та стягнення заборгованості достроково без направлення та отримання відповідачем письмової вимоги щодо виконання зобов`язань. Судом не було взято до уваги, що умови договорів передбачають щомісячну плату за обслуговування кредитної заборгованості та є нікчемними, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 46 290,54 грн. та 48 039,32 грн відсутні, а сплачені відповідачем кошти в якості такої сплати підлягали зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за кредитами.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання сторони не з`явилися, про місце й час розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника відповідача - адвоката Могили С.М. надійшла заява на адресу суду про неможливість прийняття участі у судовому засіданні, просив розглядати справу за його відсутності та відсутності відповідача.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що 22 вересня 2021 року ОСОБА_1 підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті договору комплексного банківського обслуговування, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені договором комплексного банківського обслуговування послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив, що дає свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах, а саме з наданням кредиту на: на загальні споживчі цілі, сплата разової комісії банку (а.с.3-4).

Відповідно до заяви № 601 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 22 вересня 2021 року банк надає позичальнику суму кредиту, яка становить 100 000 грн, у тому числі: на загальні споживчі цілі - 100 000 грн, для сплати разової комісії - 0 грн. Строк кредиту та договору страхування - 36 місяців. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2,99% річних (пункт 5 кредитного договору), розмір процентної ставки - 0,01% річних, разова комісія 0,00% + 0 грн., вказане також підтверджується Паспортом споживчого кредиту від 22 вересня 2021 року (а.с. зв.4).

Крім того, 17 лютого 2022 рокуОСОБА_1 підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті договору комплексного банківського обслуговування, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені договором комплексного банківського обслуговування послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив, що дає свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах, а саме з наданням кредиту на: на загальні споживчі цілі, сплата разової комісії банку (а.с.зв.6-7).

Відповідно до заяви № №901 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 17 лютого 2022 року банк надає позичальнику суму кредиту, яка становить 100 000 грн, у тому числі: на загальні споживчі цілі - 100 000 грн, для сплати разової комісії - 0 грн. Строк кредиту та договору страхування - 36 місяців. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2,99% річних (пункт 5 кредитного договору), розмір процентної ставки - 0,01% річних, разова комісія 0,00% + 0 грн. вказане також підтверджується Паспортом споживчого кредиту від 17 лютого 2022 року (а.с.8).

Згідно з пунктом 6 статті 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно наданих позивачем розрахунків, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договорів щодо своєчасної сплати грошових коштів, станом на 18 червня 2023 року утворилася заборгованість: по кредитному договору №601 від 22 вересня 2021 року в розмірі 131 515, 55 грн, з яких заборгованість за кредитом у розмірі 85 214, 66 грн, заборгованість за процентами в розмірі 10, 35 грн., заборгованість за комісією в розмірі 46 290, 54 грн.; по кредитному договору № 901 від 17 лютого 2022 року в розмірі 148 052, 48 грн., з яких заборгованість за кредитом у розмірі 100 000 грн., заборгованість за процентами в розмірі 13, 16 грн., заборгованість за комісією в розмірі 48 039, 32 грн. (а.с. 27-29).

За положеннями ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Укладені між сторонами кредитні договори не містять умови, відповідно до яких банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині, а тому, згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч.4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», в разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

На адресу відповідача позивачем було направлено письмові вимоги (повідомлення) вих. №261, № 262 від 18 червня 2023 року про виконання зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості достроково не пізніше 30 календарних днів з дня отримання відповідного повідомлення. Доказів отримання вказаних поштових відправлень матеріали справи не містять (а.с. зв. 22-23, 24-25).

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача простроченої заборгованості за кредитними договорами станом на 18 червня 2023 року.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнення простроченої заборгованості станом на 18 червня 2023 року не заслуговують на увагу з огляду на вказані норми та умови договорів, а крім того, під час розгляду справи відповідачеві було достеменно відомо про наявність простроченої заборгованості, проте будь-яких доказів щодо її погашення суду не надано.

Разом з тим, визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором №601 від 22 вересня 2021 року, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 27 486, 28 грн., заборгованості за процентами в розмірі 10, 35 грн., заборгованості за комісією в розмірі 46 290, 54 грн. та за кредитним договором № 901 від 17 лютого 2022 року, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 27 774, 87 грн., заборгованості за процентами в розмірі 13,16 грн., заборгованості за комісією в розмірі 48 039, 32 грн. суд виходив з наступного.

Так, стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за комісією, суд першої інстанції виходив з того, що загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. До видів платежів за кредитом віднесено витрати за обслуговування кредитної заборгованості. Відповідач після укладення кредитного договору № 601 від 22 вересня 2021 року виконував його умови та покладені на нього зобов`язання, сплачуючи кредит, проценти та комісію в відповідному розмірі, та 17 лютого 2022 року уклав з позивачем кредитний договір №901 на повністю аналогічних з попереднім договором умовах, що свідчить про свідоме визнання відповідачем умов договорів, а відтак з урахуванням положень ст. ст. 8,9,12,15 Закону України «Про споживче кредитування вказані умови не є несправедливими.

Між тим, з таким висновком суду погодитися не можливо з огляду на наступне.

Так, згідно з пунктом 6 статті 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства.

Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

Пунктами 5 спірних кредитних договорів встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, яка становить 2 990 грн. щомісячно, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Необхідність внесення плати за обслуговування кредиту передбачена й у графіку щомісячних платежів, який є частиною кредитних договорів від 22 вересня 2021 року та 17 лютого 2022 року.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, а відтак положення пунктів 5 кредитних договорів, укладених 22 вересня 2021 року та 17 лютого 2022 року між ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ» щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у терміни та у розмірах, визначених умовами кредитних договорів та у графіках щомісячних платежів, є нікчемними.

Отже доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

За такого, нарахування банком комісії за обслуговування кредитної заборгованості є неправомірними, а відтак банк не має права й вимагати її сплати від відповідача.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку за кредитним договором №601 від 22 вересня 2021 року в рахунок погашення комісії ОСОБА_1 було сплачено 14 950 грн.

Умовами договорів не встановлено черговість погашення кредитної заборгованості, а відтак за положеннями статті 534 ЦК України у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання, у другу чергу сплачуються проценти і неустойка, у третю чергу сплачуються основна сума боргу. За положеннями статі 19 Закону України «Про споживче кредитування» у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.

Таким чином, сплачена сума комісії підлягає зарахуванню в першу чергу на погашення процентів, а потім на тіло кредиту, отже заборгованість за кредитним договором 601 від 22 вересня 2021 року станом на 18 червня 2023 року, яка підлягає стягненню з відповідача становить 12 546,63 грн. (27 486,28 грн. - 14 939, 65 грн (14 950 грн - 10, 35 грн), яка складається із заборгованості тілом кредиту.

Заборгованість за кредитним договором № 901 від 17 лютого 2022 року станом на 18 червня 2023 року яка підлягає стягненню з відповідача становить 27 788,03 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 27 774,87 грн. та заборгованості по відсоткам - 13,16 грн.

За таких обставин, рішення суду на підставі п.1,2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість станом на 18 червня 2023 року за кредитним договором № 601 від 22 вересня 2021 року у розмірі 12 546,63 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту та за кредитним договором № 901 від 17 лютого 2022 року у розмірі 27 788,03 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 27 774,87 грн. та заборгованості по відсоткам - 13,16 грн.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення розподіл судових витрат.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору за подачу апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.

Однак, згідно платіжної інструкції від 30 січня 2024 року ОСОБА_1 було проведено оплату за подачу апеляційної скарги на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 листопада 2023 року.

Отже, враховуючи задоволення позову на 14, 40 % (40 334,66 грн. : 279 568,03 грн х 100 %.) з відповідача на користь позивача піддягає стягненню судовий збір за подання позову у розмірі 603. 80 грн. (4193,52 грн. х 14,40%) та враховуючи задоволення апеляційної скарги на 73,04% (40 334, 66 грн : 149614, 52 грн х 100 %) з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 2 458,76 грн. ( 3 366,32 грн. х 73,04%) судового збору.

Разом з тим, згідно ч. 10 ст. 141 ЦПК України, застосувавши взаєморозрахунок між сторонами з АТ «ПУМБ» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 854, 96 грн. ( (2 458,76 грн. 603, 80 грн.)

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Могилою Сергієм Миколайовичем - задовольнити частково.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 листопада 2023 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» () заборгованість станом на 18 червня 2023 року за кредитним договором № 601 від 22 вересня 2021 року у розмірі 12 546,63 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту та за кредитним договором № 901 від 17 лютого 2022 року у розмірі 27 788,03 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 27 774,87 грн. та заборгованості по відсоткам - 13,16 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 854, 96 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Н.О. Тищук

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 02 лютого 2024 року.