Справа № 190/2230/23
Провадження №2/190/35/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Кудрявцевої Ю.В.

при секретарі Пронській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті П`ятихатки Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на частини житлового будинку загальною площею 45.2 кв.м, житловою площею 20.4 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана частина житлового будинку належала ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності. Інших спадкоємців які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 немає. У визначений законом термін він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де на підставі його заяви було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на частину житлового будинку. Де на даний час перебувають правовстановлюючі документи на частину вищевказаного житлового будинку йому не відомо. Через відсутність у нього правовстановлюючих документів на частини житлового будинку він позбавлений можливості оформити спадщину на загальних підставах. Просить визнати за ним право власності на частини житлового будинку АДРЕСА_2 з господарським будівлями та спорудами.

Ухвалою судді від 13.10.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та витребувано з П`ятихатської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; з ДП Кам`янського районного БТІ інвентарізаційну справу на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 06.12.2023 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача ВК П`ятихатиської міської ради Мікуліч С.В. в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, надала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, заперечень по позову не має.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У відповідності зі ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України вказує на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.15ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України).

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 30 травня 2008року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 року по справі №145/2047/16-ц зазначено, що суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно доч.1 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 328 ч.2, ст. 392 ЦК України).

За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна в порядку, передбаченому ст. 1217 ЦК України, тобто за заповітом або за законом.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до п. 3.3. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Судом встановлено, що у відповідності до Технічного паспорта на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - будинок будувався з 1938 по 1968 роки. (а.с.8-10).

У відповідності до абз. 20 ч. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть (видано повторно) серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.П`ятихатки Дніпропетровської області померла ОСОБА_2 . (а.с.6)

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно а саме на частини житлового будинку загальною площею 45.2 кв.м, житловою площею 20.4 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки ДПКП «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» ДОР від 29.08.2023 року за вих..№115 вбачається, що згідно архівних даних БТІ станом на 31.12.2012 року, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про спадщину від 19.06.2001 року, посвідчений П`ятихатською держнотконторою р.№1-1704, спадкова справа 100/97 (частка ), та на підставі Свідоцтва про право власності від 19.06.2001 року, посвідчено П`ятихатською держнотконторою р.№1-1702 (частка ). (а.с.11)

Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі -18.03.2022 року в П`ятихатській державній нотаріальній конторі зареєстровано спадкову справу №31/2022 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.5)

За життя ОСОБА_2 10.03.2021 року складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Романенко Т.В., зареєстрований в реєстрі за №269. (а.с.28)

Як вбачається із копії вказаного заповіту, - ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження:

-спадкоємцем всього її майна, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також всього того, що відповідно до законодавства України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь-яких винятків призначила ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Раніше складений заповіт, що був посвідчений 08.07.2008 року, державним нотаріусом П`ятихатської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новенко С.В., за реєстром №2-841, цим заповітом я скасовую. (а.с.28)

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.09.2023 року винесеної державним нотаріусом П`ятихатської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. (а.с.7)

З матеріалів спадкової справи в копіях №31/2022, що заведена після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що після її смерті з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно частки житлового будинку з господарчими будівлями який розташований в по АДРЕСА_1 звернувся ОСОБА_1 .. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.03.2021 року, заповіт від 08.07.2008 року посвідчений державним нотаріусом П`ятихатської державної нотаріальної контори зареєстрований в реєстрі №2-841 ОСОБА_2 було скасовано. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 18.03.2022 року в П`ятихатській державній нотаріальній конторі зареєстровано спадкову справу №31/2022 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . ( а.с.24-39)

Згідно оглянутої інвентаризаційної справи на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 наданої ДП «Кам`янського районного БТІ`ДОР - за життя ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.06.2001 року успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 частину житлового будинку розміщеного в АДРЕСА_1 , що належав померлому на підставі договору купівлі-продажу посвідченого П`ятихатською державною нотаріальною конторою від 12.08.1987 року. частина жилого будинку лишилась відкритою. Згідно копії свідоцтва про право власності від 19.06.2001 року ОСОБА_2 , належить право власності на частину в спільному майні набутому названим подружжям за час шлюбу. Спадкове майно складається з: жилого будинку , жилою площею 20.4 м2з господарчими будівлями літня кухня Б, лльох Д, паркан, покриття, колонка, хвіртка, вбиральня шлакоблочна Г, розміщеного в АДРЕСА_1 на земельній ділянці 523 м2.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, права та обов`язки фізичної особи, яка померла (спадкодавець), переходять до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За змістом ст.ст. 1233, 1234 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Згідно ст. 1235, 1236 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до державного нотаріуса 18.03.2022 року та 14.09.2023 року із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , як спадкоємець за заповітом.

Аналізуючи письмові докази, судом встановлено, що станом на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 заповіт, складений нею, був чинний .

За змістом ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1278 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак у нього існують перешкоди у оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 328, 331, 377, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст. 6-13, 76, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом , - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на частини житлового будинку АДРЕСА_2 з господарчими будівлями та спорудами: сарай літ.Б, гараж літ.В, вбиральня літ.Г, погріб літ.Д, споруди №1-3, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судові витрати по справі віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_2 .

Відповідач П`ятихатська міська рада Кам`янського району Дніпропетровської області, , місцезнаходження : вул.Садова,буд.104 м.П`ятихатки, Кам`янський район Дніпропетровська область , 52100.

Повний текст рішення виготовлено 01 лютого 2024 року.

Суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області Ю.В.Кудрявцева