Справа № 639/3192/20
Провадження №6/639/27/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року Жовтневий районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Яременко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові представника Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області про зміну способу виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2021 року та виправлення описки у виконавчому листі у цивільній справі № 639/3192/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Головного управління національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України про компенсацію моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2024 року представник Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про про зміну способу виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2021 року та виправлення описки у виконавчому листі у цивільній справі № 639/3192/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Головного управління національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України про компенсацію моральної шкоди, в якій просила суд змінити спосіб виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.10.2021 по справі № 639/3192/20, шляхом обрання належним способом виконання рішення суду, а саме: стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. та виправити помилку у виконавчому листі, виданому Жовтневим районним судом м. Харкова 12.01.2024 по справі № 639/3192/20, де замість помилкового зазначеного боржника «Державна казначейська служба України», , 01601 м. Київ, вул. Бастіонна,6 зазначити «Державний бюджет України».

В обґрунтування заяви посилається на те, що до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області надійшла заява стягувача ОСОБА_1 від 15.01.2024 та виконавчий лист, виданий Жовтневим районним судом м. Харкова 12.01.2024 по справі № 639/3192/20, про стягнення з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. За розглядом поданих документів, згідно «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників», встановлено, що виконавчий лист по справі № 639/3192/20 містить помилку у найменуванні боржника, а саме замість «Державний бюджет України» помилкового зазначеного «Державна казначейська служба України», , 01601 м. Київ, вул. Бастіонна,6., а отже застосований спосіб захисту і поновлення прав позивача у рішенні суду по справі № 639/3192/20 робить неможливим його виконання у встановлений Порядком спосіб.

На підставі вищевикладеного, представник Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області і звернувся до суду з заявою про про зміну способу виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2021 року та виправлення описки у виконавчому листі у цивільній справі № 639/3192/20.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала проти зміни способу виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2021 року, однак заперечувала щодо виправлення описки у виконавчому листі у цивільній справі № 639/3192/20, оскільки вважає, що боржником за даним виконавчим листом повинна бути юридична особа.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду заяви повідомлялися, що відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України не перешкоджає розгляду даної заяви.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

В судовому засіданні було встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа №639/3192/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Головного управління національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України про компенсацію моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Головного управління національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України про компенсацію моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (т. 7 а.с. 118-141).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 14 червня 2023 року апеляційні скарги Харківської обласної прокуратури та Головного управління національної поліції в Харківській області залишено без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 21 жовтня 2021 року залишено без змін (т. 7 а.с.223-233).

Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2023 року поновлено заступнику керівнику Харківської обласної прокуратури строк на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 21 жовтня 2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 14 червня 2023 року.

Відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 21 жовтня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Головного управління національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України про компенсацію моральної шкоди.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2021 року набрало законної сили.

12 січня 2024 року позивач ОСОБА_1 отримала виконавчий лист по справі №639/3192/20 (т. 7 а.с. 243).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищає право кожного на ефективний доступ до суду, що включає в себе у тому числі і право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено обов`язок держави забезпечити виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

22 січня 2024 року до суду звернувся представник Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області про зміну способу виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2021 року та виправлення описки у виконавчому листі у цивільній справі № 639/3192/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Головного управління національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України про компенсацію моральної шкоди.

Так, згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст. 16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Згідно зі ст. 2 ЦК України, учасником спірних правовідносин у справі про відшкодування шкоди за рахунок держави на підставі ст. 1176 ЦК України є держава Україна.

Судом встановлено, що 15 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області з заявою про прийняття до виконання виконавчого листа (т.8, а.с. 5).

Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, передбачений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок).

Відповідно до змісту пункту 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Таким чином, виконавчий лист, боржником за яким є державний орган, підлягає виконанню органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а не органами державної виконавчої служби.

Відповідно до пункту 35 Порядку № 845 Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації), зокрема, шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду; шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

У судових рішеннях стягнення шкоди (збитків) за рахунок держави (державного бюджету України) має відповідати приписам статті 56 Конституції України, статей 1173-1176 Цивільного кодексу України, а також інших правових норм, що передбачають випадки такого відшкодування.

У постановах Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 199/6713/14-ц, від 02.06.2021 у справі № 215/3408/18, від 08.08.2021 у справі № 751/7182/19, від 11.08.2021 у справі № 352/2255/19, від 18.08.2021 у справах № 200/8310/18 і № 591/6891/18, від 10.11.2021 у справі № 346/5428/17, від 13.07.2022 у справі № 757/24363/20, від 25.01.2023 у справі № 753/22826/19, від 18.10.2023 у справі № 705/4489/20, від 25.10.2023 у справі № 291/383/19 сформульовано та підтверджено висновки, згідно з якими не допускається стягнення з Казначейства моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Положення про єдиний казначейський рахунок, що затверджено наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 № 122, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.07.2002 за № 594/6882 (далі - Положення) регламентує функціонування єдиного казначейського рахунку - основного рахунку держави для проведення фінансових операцій та ефективного управління коштами державного та місцевих бюджетів через систему електронних платежів Національного банку України.

Відповідно до Положення, єдиний казначейський рахунок (далі - ЄКР) - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України (далі - СЕП).

ЄКР консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Це сукупність відкритих в органах Казначейства рахунків, а саме: бюджетні рахунки для зарахування надходжень бюджетів, передбачених законодавством; бюджетні рахунки для операцій клієнтів з бюджетними коштами; рахунки для обліку операцій з фінансування бюджетів та інші бюджетні рахунки; рахунки фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; рахунки інших клієнтів за операціями, що не належать до операцій з виконання бюджетів, але відповідно до вимог законодавства обслуговуються органами Державного казначейства України.

Тобто списання коштів здійснюється з відповідних рахунків, відкритих для певної мети і лише після встановлення у законі про Державний бюджет України відповідних бюджетних призначень.

В постановах Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 по справі № 199/6713/14- ц, від 11.08.2021 по справі № 352/2255/19, від 18.08.2021 но справі № 591/6891/18, 3 від 18.08.2021 по справі № 200/8310/18, від 08.09.2021 по справі № 751/7182/19 викладено наступну позицію Верховного Суду: «Суди першої та апеляційної інстанцій не звернули уваги та дійшли помилкового висновку про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди безпосередньо з Казначейства шляхом їх списання з єдиного казначейського рахунку. За таких обставин резолютивна частина рішення підлягає зміні в частині стягнення коштів не з Казначейства, а з Державного бюджету України».

В силу приписів статті 19 Конституції України у системному зв`язку з нормами пункту 9 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження» Казначейство є лише органом виконання окремих категорій судових рішень.

Так, зміна способу та порядку виконання рішення суду це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст. 16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому, у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

Запропонована у заяві зміна способу виконання рішення суду не обмежує права та можливості стягувача на отримання коштів за виконавчим листом по справі №639/3192/20, а навпаки спрямована на забезпечення належного виконання вищевказаного судового рішення, а отже заява про зміну про зміну способу виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2021 року підлягає задоволенню.

Крім того, представник заявника просив виправити описку у виконавчому листі, виданому Жовтневим районним судом м. Харкова 12.01.2024 по справі № 639/3192/20, де замість помилкового зазначеного боржника «Державна казначейська служба України», , 01601 м. Київ, вул. Бастіонна,6 зазначити «Державний бюджет України».

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Так, Державний бюджет України це план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади України, органами місцевого самоврядування України протягом бюджетного періоду.

Отже, характерною особливістю виконання рішень судів, за якими боржниками є Державний бюджет України, є визначення боржником по даним рішенням суду відповідного органу державної влади, який згідно положень Бюджетного кодексу України є розпорядником тих бюджетних коштів, стягнення яких передбачено судовим рішенням.

Представником заявника будь-якого обґрунтування щодо необхідності виправлення описки у виконавчому листі, виданому Жовтневим районним судом м. Харкова 12.01.2024 по справі № 639/3192/20 суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав, що будуть перешкоджати виконанню рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2021 року, у зв`язку з чим суд вважає, що заява в частині виправлення описки у виконавчому листі у цивільній справі № 639/3192/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Головного управління національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України про компенсацію моральної шкоди не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 432, 435 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву представника Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області про зміну способу виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2021 року та виправлення описки у виконавчому листі у цивільній справі № 639/3192/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Головного управління національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України про компенсацію моральної шкоди задовольнити частково.

Змінити спосіб виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2021 року по цивільній справі № 639/3192/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Головного управління національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України про компенсацію моральної шкоди, із «Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок)» на «Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок)»

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 02.02.2024

Суддя В.В. Труханович