ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року

м. Черкаси

Справа № 712/9372/23
Провадження № 22-ц/821/300/24
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,

секретаря Мунтян К. С.,

учасники справи:

позивач заступник керівника Черкаської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Черкаської міської ради,

відповідачі: ОСОБА_1 , Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу заступника керівника Черкаської окружної прокуратури Троцька Євгенія Володимировича на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2023 року у справі за позовом заступника керівника Черкаської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду шляхом скасування її державної реєстрації, у складі головуючої судді Борейко О. М.,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року заступник керівника Черкаської окружної прокуратури Троцько Є. В. звернувся до суду із вказаною заявою.

Заяву мотивував тим, що у проваджені Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває цивільна справа № 712/9372/23 за позовом заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду шляхом скасування її державної реєстрації.

Зазначав, що пред`явлення даного позову спрямоване на відновлення порушеного права територіальних громад м. Черкаси та с. Свидівок на належне розпорядження землями комунальної форми власності, інститут якого закріплений Державою на конституційному та законодавчому рівні, в частині гарантування заборони незаконної забудови земель водного фонду (прибережна захисна смуга) та можливості її використання представникам всієї територіальної громади, що беззаперечно становить державний інтерес.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 05 серпня 2019 року, ТОВ «Черкаський міський земельно-кадастровий центр» ДП «Міський земельно-кадастровий центр» виготовлено технічну документацію з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за кадастровим номером :01:029:0082, площею 0,0615 га, громадянці ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

Земельну ділянку за кадастровим номером :01:029:0082, площею 0,0615 га, сформовано 11 жовтня 2019 року та відомості до Національної кадастрової системи України внесено на підставі технічної документації, розробленої ТОВ «Черкаський міський земельно-кадастровий центр» ДП «Міський земельно-кадастровий центр».

Водночас, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0082, площею 0,0615 га, підлягає скасуванню, оскільки розроблення землевпорядної документації здійснено з порушенням вимог ч. ч. 1, 2 ст. 20, ч. 5, ст. 79-1, ч. ч. 6, 7 ст. 118, ст. 123 Земельного кодексу України, ст. 50 Закону України «Про землеустрій», ч. 1 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Речові права на земельну ділянку за кадастровим номером :01:029:0082, площею 0,0615 га ні за ким не зареєстровані, що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.11.2023.

Проте, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 11.10.2019 та поземельної книги на земельну ділянку за кадастровим номером :01:029:0082 площею 0,0615 га, остання пройшла процедуру державної реєстрації в Національній кадастровій системі України саме за ініціативи ОСОБА_1 .

На думку позивача, існують реальні загрози вчинення ОСОБА_1 дій щодо зміни індивідуальних характеристик спірної земельної ділянки (її площі, кадастрового номеру, конфігурації тощо), шляхом подачі відповідної заяви та землевпорядної документації на розгляд державного реєстратора ДЗК, що в свою чергу вплине на цілісність чи фактичне припинення існування об`єкту щодо якого триває спір.

Як наслідок, з огляду на наявні ризики внесення змін чи припинення державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :01:029:0082 та предмету спору у даних правовідносинах, за необхідне є вжиття заходів забезпечення такого позову, в порядок та спосіб передбачений ст. 150 ЦПК України.

З огляду на відсутність виниклих речових прав на спірну земельну ділянку, належним заходом забезпечення позову у даному випадку буде саме заборона вчиняти дії, у тому числі щодо її державної реєстрації в Державному земельному кадастрі, оскільки відсутність зареєстрованого речового права не перешкоджає особі, за заявою якої зареєстрована спірна земельна ділянка вчинити активні дії, покликані на зміну такої реєстрації.

Вказував, що з метою унеможливлення виникненню в подальшому негативних наслідків, відновлення положення, яке існувало до виникнення спірних правовідносин, запобігання можливим змінам у державній реєстрації спірної земельної ділянки, необхідно вжити заходів до забезпечення позову.

На підставі викладеного заступник керівника окружної прокуратури просив суд застосувати заходи забезпечення у справі № 712/9372/23, шляхом заборони вчиняти будь-які дії, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини та дії Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, її територіальними органами, зокрема Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області щодо державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :01:029:0082 площею 0,0615 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви заступника керівника Черкаської окружної прокуратури про забезпечення позову у даній справі.

Ухвала суду мотивована тим, що в обґрунтування існування реальної загрози зміни індивідуальних характеристик спірної земельної ділянки (в тому числі площі, кадастрового номеру, конфігурації тощо), прокурор в своїй заяві зазначає єдину підставу, а саме: видачу Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-019 від 11 жовтня 2019 року на підставі заяви (запиту) ОСОБА_1 від 27 вересня 2019 року.

Суд дійшов висновку, що доказів вчинення або існування реальної загрози вчинення відповідачем ОСОБА_1 або іншими особами протягом чотирьох років (в період з дати видачі Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-019 від 11 жовтня 2019 року і до моменту розгляду заяви про забезпечення позову) дій з метою зміни індивідуальних характеристик спірної земельної ділянки суду прокурор не надав.

Не погоджуючись із ухвалою суду, заступник керівника Черкаської окружної прокуратури Троцько Є. В., вважаючи ухвалу суду незаконною, постановленою судом з порушенням норм процесуального права, без з`ясування всіх обставин, які мають значення для справи, оскаржив її в апеляційному порядку та просив суд скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 грудня 2023 року та винести нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у випадку застосування заходів забезпечення позову у даній справі, не відбудеться жодних обмежень прав відповідача ОСОБА_1 за ініціативи якої було проведено державну реєстрацію земельної ділянки в державному земельному кадастрі України.

Зазначає, що наміри ОСОБА_1 щодо набуття речових прав на обмежено обороноздатну земельну ділянку, що є предметом позовних вимог підтверджується фактом розробки нею технічної документації із землеустрою, тоді як факт перебування земельної ділянки в межах прибережної захисної смуги Кременчуцького водосховища р. Дніпро, виключає можливість набуття на неї права власності, що є очевидним.

У цьому спорі, з огляду на характер правовідносин, не вбачається невідповідності заходу втручання держави у право власності відповідача критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ.

Вважає, що добросовісність відповідача перебуває під обґрунтованим сумнівом, тоді як за відсутності заходів забезпечення позову, можливість вжиття нею заходів спрямованих на уникнення виконання рішення суду є беззаперечною, вчиняти інші правочини та дії Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, її територіальними органами, зокрема Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області щодо державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :01:029:0082 площею 0,0615 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо, зокрема, відмови в забезпеченні позову.

Згідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника скаржника прокурора Лєнкової Н. Д., дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України ухвала є різновидом судового рішення.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (ч. 2 ст. 258 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду, яка у відповідності до ст. 258 ЦПК України є видом судових рішень, не відповідає приведеним вимогам закону.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретнім заходом до забезпечення позову і можливім предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу (постанова Верховного Суду від 08.07.2021 у справі № 400/5954/20).

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17, від 25 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18, від 10.12.2019 № 153ІЗ-19.

Отже, суди при вирішенні питання щодо забезпечення позову мають здійснювати належну оцінку доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованими; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначив, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

На важливість дотримання судами вимоги щодо мотивованості (обґрунтованості) рішень йдеться також у ряді інших рішень ЄСПЛ (наприклад, «Богатова проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України» та ін.).

Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалася стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цих заходів призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подібні правові висновки сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19), а також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постановах від 13 грудня 2021 року у справі № 367/3765/20 (провадження № 61-549св21) та від 12 січня 2022 року у справі № 568/525/21 (провадження № 61-14463св21), від 19 травня 2022 року у справі № 619/2293/21 (провадження № 61-15440св21).

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 12 і ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції керувався тим, що відповідач вже тривалий час, а саме з 11.10.2019, не вчиняла жодних дій для здійснення зміни індивідуальних характеристик спірної земельної ділянки, а тому вказані доводи є припущенням позивача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову та вказуючи об`єктивні обставини та (або) припущення щодо обставин, що мають реальну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, позивач зазначив, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:029:0082, знаходиться в межах прибережної захисної смуги Кременчуцького водосховища р. Дніпро і відповідно до вимог Водного кодексу України відносяться до земель водного фонду.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 05 серпня 2019 року, ТОВ «Черкаський міський земельно-кадастровий центр» ДП «Міський земельно-кадастровий центр» виготовлено технічну документацію з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за кадастровим номером :01:029:0082, площею 0,0615 га, громадянці ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 11.10.2019 та поземельної книги на земельну ділянку за кадастровим номером 110136700:01:029:0082, площею 0,0615 га, остання пройшла процедуру державної реєстрації в Національній кадастровій системі України за ініціативи ОСОБА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15 листопада 2023 року, речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0082, площею 0,0615 га, ні за ким не зареєстровані.

Прокурор наполягає на тому, що існують реальні ризики вчинення ОСОБА_1 дій щодо зміни індивідуальних характеристик спірної земельної ділянки (її площі, кадастрового номеру, конфігурації тощо), шляхом подачі відповідної заяви та землевпорядної документації на розгляд державного реєстратора ДЗК, що в свою чергу вплине на цілісність чи фактичне припинення існування об`єкту щодо якого триває спір.

Колегія суддів, перевіривши доводи заявника, врахувавши співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, доходить висновку, що існує реальна загроза того, що під час вирішення спору земельна ділянка може зазнати змін її індивідуальних характеристик, що у свою чергу може потягнути за собою зміну предмета спору чи ініціювання нового спору. Викладені обставини, виходячи з положень ст. 151 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення.

У постановах Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18, від 19 травня 2022 року у справі № 619/2293/21 (провадження № 61-15440св21) зазначено, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Колегія суддів вважає наявними підстави для забезпечення позову шляхом встановлення певних обмежень щодо спірної земельної ділянки, яка сформована за зверненням ОСОБА_1 , оскільки такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та стосуються суті спору у справі, предметом позову в якій є усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження земельною ділянкою водного фонду шляхом скасування державної реєстрації (запису) з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Застосування такого заходу забезпечення позову, на переконання колегії суддів, не призведе до порушень прав відповідача, оскільки за останнім речові права на земельну ділянку не зареєстровані.

З вищевикладеного вбачається, що між сторонами дійсно існує спір, зокрема щодо законності реєстрації спірної земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка відноситься до земель водного фонду, а відсутність забезпечення позову може призвести до зміни характеристик земельної ділянки, її кадастрового номеру і як наслідок до ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду.

Тому, виходячи із загальних принципів розумності і справедливості, недотримання судом першої інстанції процесуального законодавства, апеляційний суд вбачає підстави для скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Черкаської окружної прокуратури Троцька Євгенія Володимировича задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

Застосувати заходи забезпечення у справі № 712/9372/23 за позовом заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду шляхом скасування її державної реєстрації, шляхом заборони вчиняти будь-які дії, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини та дії Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, її територіальними органами, зокрема Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області щодо державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :01:029:0082 площею 0,0615 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді:

В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко