П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року м. Київ

Справа №357/7704/23

Провадження 22-ц/824/4058/2024

Резолютивна частина постанови оголошена 24 січня 2024 року

Повний текст постанови складено 30 січня 2024 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Мандрики О.П.

сторони: скаржник: ОСОБА_1

заінтересовані особи : державний виконавець Білоцерківського відділу

Державної виконавчої служби у Білоцерківському

районі Київської області Центрального

міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипенко Тетяна Володимирівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Пилипенко Тетяни Володимирівни на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київського області від 11 липня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипенко Тетяна Володимирівна; Головне управління Державної податкової служби у Київській області, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаною заявою, в якій просить суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду його за межі України, встановлене ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2023 року по справі № 357/7704/23.

Заява обґрунтована тим, що 27 червня 2023 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області задоволено подання державного виконавця Пилипенко Тетяни Володимирівни та тимчасово обмежено заявника у праві виїзду за кордон до виконання зобов`язань за рішенням Київського окружного адміністративного суду в справі № 320/7241/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДПС у Київській області податкового боргу. Однак, при постановленні ухвали судом не враховано, що ОСОБА_1 не ухиляється від виконання зобов`язань за рішенням суду, а максимально співпрацював з державним виконавцем, надавав відомості та пояснення, з`являвся за викликами. Вказує, що сама по собі наявність невиконаних зобов`язань не може вважатись ухиленням, поки не буде доведено протилежне, при цьому тягар доказування щодо ухилення покладається на державного виконавця. Крім того, заявник є багатодітним батьком, має трьох неповнолітніх дітей, в тому числі сина, який є особою з інвалідністю, тому здійснював перетин кордону саме з метою лікування дитини, тому таке обмеження призведе до негативних наслідків для його здоров`я.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київського області від 11 липня 2023 року задоволено за заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипенко Тетяна Володимирівна; Головне управління Державної податкової служби у Київській області, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, державний виконавець Білоцерківського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Пилипенко Т.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, встановлене ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2023 року.

Зазначає, що станом на 24 липня 2023 року до відділу від боржника не надходило документів про те, що дитина потребує лікування за межами України.

На депозитний рахунок кошти в межах виконавчого провадження не надходили.

Відомості стосовно самостійного виконання рішення суду боржником - відсутні.

Враховуючи викладене та те, що рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення, просить задовольнити апеляційну скаргу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Державний виконавець Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипенко Тетяна Володимирівна; Головне управління Державної податкової служби у Київській області в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що боржник, який хоч і не вчиняє свідомих дій, направлених на виконання зобов`язання за рішенням суду, однак з`являється на виклики державного виконавця, подає всі необхідні відомості та довідки, при цьому заборона у тимчасовому виїзді за межі України порушує його права на вільний перетин кордону для періодичної реабілітації та лікування хворої дитини, враховуючи в тому числі введення в країні воєнного стану, а також наявність в нього ще двох дітей. Крім того, у даній справі судом не встановлено, що боржник, здійснюючи короткострокові виїзди за межі України, тим самим ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків за рішенням суду, а тому дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 частини 2 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Судові гарантії законності виконавчого провадження та захисту прав його учасників полягають у тому, що до юрисдикції суду віднесено вирішення низки питань, які мають значення для виконання рішень суду та інших юрисдикційних органів, зокрема, таким є питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до частин 1, 3 статті 441 ЦПК України суд може застосувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Разом із цим, суд також наділений повноваженнями вирішити питання щодо скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника (частина 5 статі 441 ЦПК України).

При цьому слід зауважити, що стаття 441 ЦПК України не визначає умов (підстав), за наявності яких суд скасовує тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, суттєвою обставиною у даному випадку має бути саме обґрунтованість (вмотивованість) заяви боржника.

Встановлено, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2023 року задоволено подання державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипенко Т.В. та тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до виконання зобов`язань за рішенням суду, що виконується у виконавчому провадженні № 65077953 на підставі виконавчого листа № 320/7241/19, виданого 21.12.2020 Київським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДПС у Київській області податкового боргу в розмірі 10 581 729,70 грн.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що боржник ОСОБА_1 обізнаний про наявність щодо нього відкритого виконавчого провадження, державний виконавець вчиняла дії щодо примусового виконання виконавчого документа, однак борг не сплачено.

Звертаючись із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 обґрунтовував її тим, що 27 червня 2023 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області задоволено подання державного виконавця Пилипенко Т.В. и та тимчасово обмежено заявника у праві виїзду за кордон до виконання зобов`язань за рішенням Київського окружного адміністративного суду в справі № 320/7241/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДПС у Київській області податкового боргу. Однак, при постановленні ухвали судом не враховано, що ОСОБА_1 не ухиляється від виконання зобов`язань за рішенням суду, а максимально співпрацював з державним виконавцем, надавав відомості та пояснення, з`являвся за викликами. Вказує, що сама по собі наявність невиконаних зобов`язань не може вважатись ухиленням, поки не буде доведено протилежне, при цьому тягар доказування щодо ухилення покладається на державного виконавця. Крім того, заявник є багатодітним батьком, має неповнолітніх дітей, в тому числі сина, який є особою з інвалідністю, тому здійснював перетин кордону саме з метою лікування дитини, тому таке обмеження призведе до негативних наслідків для його здоров`я.

В матеріалах справи міститься копія закордонного паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 12.07.2017, який містить численні відмітки про перетинання державного кордону, зокрема 23.07.2021 (виїзд), 04.08.2021 (в`їзд), 24.08.2022 (виїзд), 02.09.2022 (в`їзд).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 23.11.2010, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 має діагноз порушення обміну аланіну, метионіну, затримка психологічного розвитку, гіпергомоцистеїнемія, непереносимість казеїна, сполучнотканинна дисплазія, ФРБТ, що підтверджується випискою КЗ БМР "МЦПМСД №2" № 673 від 17.07.2017.

Згідно з клінічним заключним діагнозом ТМО «Психіатрія» від 19.09.2017 року, хлопчику встановлено діагноз психоорганічний синдром з сенсо-моторною аламією, органічний інтелектуально-конгнітивна недостатність, ознаки аутизму на фоні ознак епілептизації мозку.

ОСОБА_2 у зв`язку з захворюванням дитини - ОСОБА_1 , перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Білоцерківської міської ради та відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну допомогу особам з інвалідністю» отримує державну соціальну допомогу з 07.11.2017 по 10.11.2028, що підтверджується довідкою № 758/10 від 28.07.2022 року.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_4 від 09.11.2017 ОСОБА_1 призначено державну соціальну допомогу на дитину-інваліда, посвідчення матері ОСОБА_2 і батька ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 від 03.09.2018, що дає право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей.

В матеріалах справи містяться медичні довідки італійського медичного закладу в місті Брешії, що спеціалізується на дитячій нейропсихіатрії від 13.03.2015, 09.05.2021, 13.05.2022 та 21.04.2023 про обстеження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що боржник, здійснюючи короткострокові виїзди за межі України, тим самим не ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків за рішенням суду.

Крім того, при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції вірно зазначив, що враховуючи принцип справедливого балансу між правами людини та публічним інтересом, суд приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини боржника, що потребує лікування та вважає за необхідне скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за кордон, а тому дійшов правильного висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, який є законним та відповідає фактичним обставинами справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Пилипенко Тетяни Володимирівни,- залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київського області від 11 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна