Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2039/20
Провадження №: 2/332/175/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

ВСТАНОВИВ:

14.08.2020 року Концерн «МТМ» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Концерн "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Заводського району м.Запоріжжя в період з 01.02.2015 року по 01.04.2020 року надав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у житлове приміщення яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі належним чином не здійснювали оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим, виникла заборгованість на загальну суму 81873 грн. 94 коп. У позові позивач посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість у розмірі 81873 грн.94 коп. та понесені судові витрати по оплаті судового збору.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2020 року позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задоволено. Стягнути у солідарному порядку з відповідачів на користь Концерну «Міські теплові мережі» суму заборгованості за комунальні послуги в сумі 81873 гривні 94 копійки та понесені судові витрати в розмірі по 525 грн. 50 коп. з кожного.

Ухвалою суду від 10.08.2023 року заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2020 року по справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за комунальні послуги скасовано. Призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження повідомленням сторін.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Железняк В.К. проти позовних вимог заперечував повному обсязі, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач ОСОБА_2 не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , договору з виконавцем послуг в особі концерну „МТМ» не укладав, і не є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, тому належними відповідачам у справі є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Однак, зауважив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у період надання позивачем зокрема послуг з гарячого водопостачання перебували за кордоном, а отже, не користувалися наданою послугою, що виключає обов`язок ОСОБА_4 та ОСОБА_3 сплачувати заборгованість, яка виникла за надані послуги з гарячого водопостачання. Разом із тим, заявив клопотання про застосування строків позовної давності, через пропущений позивачем на подачу позовної заяви трирічний строк позовної давності.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили. Відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань до суду від них не надходило.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що Концерн «Міські теплові мережі» " в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району, який діє на підставі статуту надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується довідками виданими на запит суду, Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 31.08.2020 року (а.с.14 -18).

Позивач - Концерн "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Заводського району м.Запоріжжя у період з 01.02.2015 року по 01.04.2020 року надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на суму 81873 грн.94 коп., за цей період відповідачі не здійснили жодної оплати за отримані послуги, отже заборгованість становить 81873 грн.94 коп., що підтверджується розрахунком (а.с.7-8).

Доводи представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Железняка В.К. щодо того, що відповідач ОСОБА_2 не зобов`язаний сплачувати заборгованість, яка виникла за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, оскільки не є а ні споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання через відсутність укладеного між ним та виконавцем послуг в особі концерну „МТМ» , а ні є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , суд відхиляє разом із запереченнями з приводу того, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у період надання позивачем зокрема послуг з гарячого водопостачання перебували за кордоном, а отже обов`язок по сплаті заборгованості не несуть з огляду на наступне.

На момент пред`явлення позову, позивачем було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Факт реєстрації за адресою надання послуг не оспорюється представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Железняком В.К. та підтверджується довідками виданими на запит суду, Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 31.08.2020 року.

Згідно копії реєстраційного посвідчення виданого ОП Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації від 28.04.2000 року ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на праві приватної власності по 1/3 частині кожному на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2000 року належить квартира АДРЕСА_2 (а.с.62).

Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу Української РСР.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які перебували у проміжок часу з 01.02.2015 року по 01.04.2020 року (період надання послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання ) від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялися, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, не надано.

Нарахування за надані послуги з централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) здійснюються у відповідності до п. 21 Правил, де зазначено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання:

- з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Пунктом 29 Правил „Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води передбачено - споживач має право на зменшення розміру плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Рішенням Запорізької міської ради №142 від 24.03.2017р. „Про порядок зменшення розміру плати за комунальні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї затверджено, що у разі відсутності споживача та не відключення від послуг централізованого постачання холодної та/або гарячої води, централізованого водовідведення, не опломбування запірних вентилів на вводі в квартиру та відсутності приладів обліку, здійснювати нарахування за послуги згідно зі встановленою нормою використання води з розрахунку на одного мешканця.

При несвоєчасному зверненні споживач(чів) до виконавця послуг з питання оформлення перерахунку за спожиті послуги останній уточнює та вносить зміни до особових рахунків спочатку поточного кварталу. За попередній період перерахунки не проводяться.

Доказів про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , зверталися до позивача із заявами про відсутність їх за місцем реєстрації у спірний період, матеріали справи не містять.

Разом із тим, відсутні дані щодо вчинення відповідачами дій, спрямованих на відмову від користування послугами Концерну.

Також, твердження представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Железняка В.К. з приводу того, що відповідач ОСОБА_2 не зобов`язаний сплачувати заборгованість, яка виникла за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, оскільки не є а ні споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання через відсутність укладеного між ним та виконавцем послуг в особі концерну „МТМ» спростовується наступним.

Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року „Про затверджені Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Законом України «Про житлово- комунальні послуги» передбачено, що надання послуг централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється і підставі укладеного між виконавцем та споживачем відповідного договору.

Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачеві згідно договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно п.1 ч.2 ст.7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Відповідно п.2 ч.2 ст.8 Закону Виконавець зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг.

„Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води (далі Правила) передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору.

Виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати, а Споживач в свою чергу має право одержувати безперервно і відповідної якості комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання (п.1 ч.1 ст.7, п.1 ч.2 ст.8 Закону).

Відповідно до вимог законодавства та Правил Виконавець зобов`язаний надавати послуги Споживачам безперебійно, своєчасно в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричинять шкоди його майну.

Відповідно до ч. 2 ст. 7, ст. 12 Закону України „Про житлово-комунальні послуги визначений обов`язок саме споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послу підготовлений виконавцем на основі типового договору. Обов`язком виконавця згідно норм даного Закону є підготовка для укладання договору про надання відповідних послуг.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки обов`язковість укладання договору лежить і на споживачеві, і на теплопостачальній організації.

Так, 10.11.2010 року між Концерном "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Заводського району та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с.9-11) з урахуванням якого, та вищевказаних норм закону, суд зазначає, що саме на відповідача ОСОБА_2 покладено власний обов`язок стосовно укладання договору з виконавцем послуг в особі концерну «МТМ».

Суд приймаючи до уваги те, що послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання надавались зокрема відповідачу ОСОБА_2 в межах опалювального сезону, дійшов до переконання, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та не зважаючи на відсутність письмового договору саме із відповідачем ОСОБА_2 , у нього існує зобов`язання по оплаті отриманих послуг..

Вирішуючи питання про застосування наслідків спливу позовної давності, про що заявлено представником відповідача ОСОБА_2 , суд дійшов наступних висновків.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У відповідності до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до боржника, після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно із приписами ст.ст.260,261 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленимистаттями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому норма частини першоїстатті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України«Про запобігання поширенню на території Українигострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 карантин було встановлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України.

Постановою Кабінету Міністрів України "'«Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 «з метою запобігання поширенню на України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-, з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території країни діяв карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом» та наступними постановами КМУ з цього ж питання. В подальшому Кабінет Міністрів України постановою № 1336 від 15.12.2021 продовжив дію адаптивного карантину на території України до 31 березня 2022 року продовжено внесення змін до постанови № 1236 від 9 грудня 2020 р., постановою від 09.12.2020 №1236 продовжено дію до 30.04.2023 року. Постановою від 27.04.2023 №383 продовжено дію до 30.06.2023 року. Отже Карантин в Україні безперервно встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023 року.

Отже, до вимог Концерну «МТМ», строк позовної давності до яких не сплив на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, тобто станом на березень 2020 року, не можуть бути застосовані наслідки пропуску строку позовної давності.

При цьому, оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувались позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісяця платежу.

Із розрахунку заборгованості , який міститься в матеріалах справи встановлено, що позивач - Концерн "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Заводського району м.Запоріжжя у період з 01.02.2015 року по 01.04.2020 року надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 81873 грн. 94 коп., за цей період відповідачі не здійснили жодних оплат за отримані послуги (а.с.7-8).

За захистом своїх прав та законних інтересів Концерн "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Заводського району м.Запоріжжя звернувся до суду згідно штампу на позовній заяві - 14.08.2020 року, з урахуванням встановленої ст. 257 ЦК України позовної давності у три роки та продовження строків позовної давності на період дії карантину, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- СоV-2»(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався Постановами Кабінету Міністрів України, суд з огляду на відсутність переривання строку давності по заборгованості за надані послуги за період з лютого 2015 року по лютий 2017 року вважає, що позовна давність до цих вимог спливла до введення карантину, а саме у лютому 2018 року, а тому на неї дія пункту 12 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України щодо продовження строку позовної давності не поширюється. За таких обставин, у стягненні заборгованості, яка виникла за період з лютого 2015 року по лютий 2017 року слід відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Таким чином в межі строку позовної давності з урахуванням приписів пункту 12 «Прикінцевих і перехідних положень» ЦК України вкладається період з 01.03.2017 року по 01.04.2020 року в сумі 51016 гривень 80 копійок, які підлягають стягненню з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача.

Згідно ст.. 64 ЖК УРСР, члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями , що випливають із договору.

Відповідно до ч. 3 ст.9 Закону дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, і з відповідачів на користь позивача Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Заводського району м.Запоріжжя в рівних частках пропорційно задоволеним вимогам від заявлених, в сумі 51016 грн. 80 коп., виходячи з такого розрахунку: (заявлено суму у розмірі 81873 грн. 94 коп., задоволено на суму 51016 грн. 80 коп.) 2102 грн. - сплачений при подачі позову до суду судовий збір х 51016 грн. 80 коп./ 81873 грн. 94 коп.=1309 грн. 78 коп./ 4=327 грн. 44 коп.

Керуючись ст.. ст.. 64, 67, 68 ЖК УРСР, 526 ЦК України, 141, 263-265 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН суду не відомий, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» (рахунок № НОМЕР_3 , Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» МФО 313957, , свідоцтво платника ПДВ :№ 11030127, ІПН 49) суму заборгованості за комунальні послуги за період з 01.03.2017 року по 01.04.2020 року в сумі 51016 гривень 80 копійок.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН суду не відомий, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» (рахунок № НОМЕР_4 , Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк», МФО 320478, , свідоцтво платника ПДВ :№ 11030127, ІПН 49) понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі по 327 грн. 44 коп. з кожного.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 02.02.2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В.Марченко