Справа № 487/9569/23
Провадження № 2-н/487/146/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2024 року м.Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Притуляк І.О., розглянувши заяву Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за спожиті послуги централізованого опалення,

В С Т А Н О В И В:

22.12.2023 року представник ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» Школяр Д. звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за спожиті послуги централізованого опалення в розмірі 5010,16 грн. за період з 01.03.2019 по 31.10.2021..

Крім того, у заяві просив стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 268,40 грн.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбаченихст. 161 цього кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України) судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Так, представник заявника звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу 22.12.2023 року, а отже з урахуванням періоду за який просив стягнути заборгованість за спожиті послуги централізованого опалення, а саме з 01.03.2019 по 31.10.2021, з пропуском строку позовної давності, встановленої законом за частину заявленого періоду.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Положення п.5 ч. 1ст. 165 ЦПК України містять імперативну норму щодо відмови судом у видачі судового наказу, у разі пропуску заявником строку позовної давності.

Одночасно, пропуск строку позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Таким чином, приходжу до висновку, що у видачі судового наказу за заявою ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за спожиті послуги централізованого опалення, слід відмовити.

Одночасно, представнику заявника слід роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Та роз`яснити представнику заявника право на звернення до суду з тими самими вимогами у порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 163-165 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за спожиті послуги централізованого опалення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.О.Притуляк