Справа № 939/182/24
РІШЕННЯ

Іменем України

01 лютого 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді Стасенка Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Клопот О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в селищі Бородянці Бучанського району Київської області по вул. Шевченка, 3 цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до районного суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополі померла його сестра ОСОБА_2 , яка проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Отримати свідоцтво про смерть своєї сестри у відділі державної реєстрації актів цивільного стану він не може, оскільки факт смерті відбувся на території, тимчасово непідконтрольній Україні. Встановлення факту смерті ОСОБА_2 йому необхідно для отримання свідоцтва про смерть.

Просив суд встановити факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополі.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, подав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Заінтересована особа Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиціїв судове засідання свого представника не направила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином,направила лист, в якому просила проводити розгляд справи без участі їхнього представника.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Джанкой, АР Крим, Україна; з 27 вересня 2017 року зареєстрований в АДРЕСА_2 , що підтверджується копією інформації про зареєстроване місце проживання. (а. с. 4-6)

Відповідно до копії свідоцтва про народження, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . (а. с. 7)

З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 25 січня 2024 року № 1 вбачається, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Джанкой; у розділі відомості про батька значиться ОСОБА_3 , у розділі відомості про матір - ОСОБА_4 . (а. с. 8-9)

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 25 січня 2024 року № 1 вбачається, що 16 листопада 1984 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , актовий запис № 2485. (а. с. 10-11)

Згідно з копією свідоцтва про смерть, виданого 25 вересня 2023 року відділом запису актів цивільного стану Нахімовського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя (російською мовою), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополі, про що 25 вересня 2023 року складено запис про смерть № 9. (а. с. 13)

Як убачається з копії довідки про смерть № С-02491 від 25 вересня 2023 року, виданої відділом запису актів цивільного стану Нахімовського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя (російською мовою), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополі, причина смерті набряк головного мозку, діабет 2-го типу з ожирінням та комою, гіпертрофія серця гіпертензивна. (а. с. 12)

Відповідно до копії довідки про кремацію від 29 вересня 2023 року № 25406/37312416, ОСОБА_2 була кремована в крематорії міста Ростова-на-Дону 29 вересня 2023 року, о 09-й годині 30 хвилин. (а. с. 15)

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

За правилами ст. 1, 9, 17, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах проти Туреччини ("Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), a також Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ila§cu and Others v.Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН), який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою, не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд приймає рішення на підставі всіх поданих доказів, в тому числі з урахуванням документів, які видані установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, та які, як виняток, приймаються до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим і таким, що підлягає встановленню факт, що ОСОБА_2 померла в м. Севастополі ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за правилами ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану України.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення, зокрема, факту смерті особи, на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягаєнегайному виконанню.

Керуючись ст. 259, 263 - 265, 315, 316, 317, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смертіОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м. Джанкой, яка проживала в м. Севастополі і померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополі.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Головуючий-суддяГ.Стасенко