Справа № 136/1160/23
провадження № 2/136/239/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2024 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Липовець, у загальному позовному провадженні, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права на спадкове майно за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Липовецької міської ради (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати за позивачем, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) по КСП "Трудівник" Нападівської сільської ради Вінницької області в розмірі 3,65 умовних кадастрових гектарів, яка згідно сертифікату серії ВН №0245102 за №102 від 18.04.1997 належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати за позивачем, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право власності на земельну ділянку, площею 0,39 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, яка згідно державного акта серії ВН №00921 від 29.03.1995 належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати за позивачем, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , а після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) у розмірі 3,65 га бувшого КСП "Трудівник" згідно сертифіката ВН№0245102, земельна ділянка площею, 0,39 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, а також житловий будинок, що у с. Нападівка. За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 10.10.1990, зареєстрований за №18, посвідчений заступником голови Нападівської сільської ради, головою виконавчого комітету, за яким вона заповіла належний їй на праві особистої власності житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с. Нападівка, Липовецький р-н, Вінницька обл., своєму синові ОСОБА_2 . Спадщину ОСОБА_3 прийняв її син ОСОБА_2 , який протягом шести місяців з дня смерті матері фактично вступив у володіння її майном. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак за життя склав заповіт від 08.10.1999 згідно якого заповів все своє майно позивачу. Таким чином, до складу спадщини ОСОБА_2 увійшло майно, яке він успадкував від своєї матері ОСОБА_3 , а саме належний їй житловий будинок по АДРЕСА_1 , та право на земельну частку (пай), а також земельну ділянку площею, 0,39 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. Проте за життя ОСОБА_2 таку спадщину не оформив. Позивач не зміг вчасно подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини по спадкуванню за заповітом дядька ОСОБА_2 . Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 01.09.2023 у справі №136/726/23 позивачу визначено додатковий двохмісячний строк, з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви в органи нотаріату про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, позивачу не вдалося оформити спадщину ОСОБА_2 , до складу якої увійшло майно ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом, навіть після визначення йому судом додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 03.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкові справи.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, однак представник у письмовій заяві позов визнав та просив розглянути справу без нього.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, а у своїй заяві просили суд про розгляд справи за їх відсутності, позов просили задовольнити.

Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи фіксацію судового засідання.

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_3 отримала право на земельну частку (пай) у розмірі 3,65 га бувшого КСП "Трудівник" згідно сертифіката ВН№0245102. Також згідно Державного акта на право приватної власності на землю, ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею, 0,39 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. Згідно із заповітом від 10.10.1990 ОСОБА_3 заповіла належний їй на праві особистої власності житловий будинок з господарськими будівлями, що у с. Нападівка Вінницької обл. своєму синові ОСОБА_2 . Згідно рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 01.09.2023 у справі №136/726/23 вбачається, що суд встановив той факт, що згідно довідки, виданої виконкомом Липовецької міської ради №120 від 25.05.2023 ОСОБА_3 була власником житлового будинку, що по АДРЕСА_1 . Спадщину ОСОБА_3 прийняв її син ОСОБА_2 , який протягом шести місяців з дня смерті матері фактично вступив у володіння її майном, що підтверджено відомостями з довідки, виданої виконкомом Липовецької міської ради №121 від 25.05.2023. Надалі ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вирки, Всеволжського р-ну, Ленінградської обл. рф., однак за життя встиг скласти заповіт від 08.10.1999 згідно якого заповів все своє майно позивачу. Таким чином, до складу спадщини ОСОБА_2 увійшло майно, яке він успадкував від своєї матері ОСОБА_3 , а саме: житловий будинок, що по АДРЕСА_1 та право на земельну частку (пай), а також земельну ділянку площею, 0,39 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 01.09.2023 у справі №136/726/23 позивачу визначено додатковий двохмісячний строк, з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви в органи нотаріату про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У відповідь на запити суду до нотаріальної контори і нотаріального архіву вбачається, що спадкова справа на майно померлої ОСОБА_3 не виявлена. У матеріалах справи наявна копія заяви позивача від 17.11.2023 згідно якої вбачається, що він звертався до приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу Кобзар С.В. де посилаючись на вищевказане рішення суду, яке набрало законної сили, заявляв, що прийняв спадщину ОСОБА_2 . Проте, попри підтвердження поштового направлення приватному нотаріусу Кобзар С.В. такої заяви, у відповідь на запит суду від 27.12.2023 нею було повідомлено, що спадкова справа на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 нею не заводилася.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом.

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР 1963 спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Як визначено в ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За загальними приписами ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Суд встановив, що за життя ОСОБА_3 , набувши право власності на житловий будинок, що по АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею, 0,39 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, а також право на земельну частку (пай) у розмірі 3,65 га бувшого КСП "Трудівник", 10.10.1990 заповіла своєму синові ОСОБА_2 лише належний їй на праві особистої власності житловий будинок. ОСОБА_2 спадщину матері у вигляді житлового будинку, в порядку спадкування за заповітом, прийняв в силу п. 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В силу вимог ст. 537 ЦК УРСР 1963 року частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку ст.ст. 529-533 цього Кодексу. До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в заповіті не передбачено інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Суд встановив, що оскільки у своєму заповіті ОСОБА_3 не вирішила спадкову долю своїх земельних ділянок, тому в силу ст. 537 ЦК УРСР 1963 року вони успадковуються її сином ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем першої черги, за відсутності фактів прийняття спадщини його матері іншими. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, але попри те, що він не встиг оформити спадщину матері, проте за життя залишив заповіт від 08.10.1999, згідно якого заповів все своє майно позивачу.

Як визначено в ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Разом з тим, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст.1222 ЦК України).

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку не подав заяву він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, і які не оспорює відповідач, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи.

Суд встановив, що рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 01.09.2023 у справі №136/726/23 позивачу визначено додатковий двохмісячний строк, з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви в органи нотаріату про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за заповітом від 08.10.1999. До складу спадщини ОСОБА_2 увійшло майно, яке він успадкував від своєї матері ОСОБА_3 , а саме: житловий будинок, що по АДРЕСА_1 (в порядку спадкування на заповітом) та право на земельну частку (пай), а також земельну ділянку площею, 0,39 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства (в порядку спадкування за законом).

Суд встановив, що у матеріалах справи наявна копія заяви позивача від 17.11.2023 згідно якої вбачається, що він звертався до приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу Кобзар С.В. де посилаючись на вищевказане рішення суду, яке набрало законної сили, заявляв, що прийняв спадщину ОСОБА_2 , але приватний нотаріус Кобзар С.В. спадкову справу на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводила.

Суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що ним обраний.

Крім того, відповідачем визнано пред`явлені до нього позовні вимоги під час судового розгляду. Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги: визнати за позивачем, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) по КСП "Трудівник" Нападівської сільської ради Вінницької області в розмірі 3,65 умовних кадастрових гектарів, яка згідно сертифікату серії ВН №0245102 за №102 від 18.04.1997 належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за позивачем, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право власності на земельну ділянку, площею 0,39 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, яка згідно державного акта серії ВН №00921 від 29.03.1995 належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за позивачем, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ґрунтуються на нормах законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, буд. 4, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 04325957) про визнання права на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) по КСП "Трудівник" Нападівської сільської ради Вінницької області в розмірі 3,65 умовних кадастрових гектарів, яка згідно сертифікату серії ВН №0245102 за №102 від 18.04.1997 належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право власності на земельну ділянку, площею 0,39 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, яка згідно державного акта серії ВН №00921 від 29.03.1995 належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано учасниками справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду, а зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено в день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення повного рішення суду.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО