Провадження № 2/201/1097/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Покопцевої Є.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (третя особа Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) про зняття арешту з майна та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2023р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (третя особа Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) про зняття арешту з майна та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 02.11.2023р. позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№28).

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що 12.10.2018р. на підставі договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором набула право вимоги за кредитним договором № 07/07-ФЛ-3 від 07.03.2007р. та договором іпотеки, укладеними між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 . Внаслідок невиконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором, позивачка звернула стягнення на предмет іпотеки, шляхом реєстрації за собою права власності на нерухоме майно. Одночасно позивачка дізналася, що на належне їй нерухоме майно накладений арешт ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та постановою державного виконавця. Оскільки позивачка не є учасником цивільної справи, в межах якої накладений арешт, та не є стороною виконавчого провадження, вона позбавлена можливості скасувати арешт, в інший спосіб, а тому просила зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності, накладений на підставі: ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2010р. у цивільній справі № 2-6590/10 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми, застосований як захід забезпечення позову; постанови № 18124939 від 18.03.2010р., виданої ДВС Жовтневого РУЮ, скасувавши державну реєстрацію обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Також просила скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте на підставі постанови про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 18124939 від 18.03.2010р., виданої ДВС Жовтневого РУЮ, яким було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

В наданій до суду 17.01.2024р. заяві позивачка просила проводити розгляд справи за її відсутності (а.с.№52).

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання по справі 07.12.2023р. та 25.01.2024р. повторно не з`явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судових повісток поштовим відправленням, листом рекомендованим з повідомленням, смс-повідомленням та розміщенням оголошення в мережі Інтернет на сайті «Судова влада України» на сторінці Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, про що в матеріалах справи є відповідні докази (а.с.№31, 35-36, 42-43, 45-48, 49, 51). До суду повернулися конверти, направлені поштовим відправленням з позначками « адресат відсутній за вказаною адресою» та « за закінченням терміну зберігання», про причини неявки відповідач суд не повідомив.

Відповідачка ОСОБА_3 25.01.2024р. подала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги не підтримує, просила провести розгляд справи за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с.№53).

Представник третьої особи Соборного ВДВС у місті Дніпрі ПМУМЮ (м. Одеса) в судові засідання по справі 07.12.2023р. та 25.01.2024р. не з`являвся, про дату та час слухання справи був повідомлений шляхом надіслання судових повісток поштовим відправленням, листом рекомендованим з повідомленням, та шляхом надіслання судової повістки до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» (а.с.№32, 34, 50), про причини неявки суд не сповістив.

За таких обставин, суд у відповідності до положень ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянув справу в судовому засіданні 25.01.2024р. за відсутності усіх сторін (їх представників), а також за відсутності представника третьої особи та без фіксування процесу технічними засобами.

Оскільки відповідачкою ОСОБА_3 надані до суду заперечення проти позову, суд вважає, що відсутня сукупність підстав для ухвалення заочного рішення, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази за правилами ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно), а згідно п. 8 визначено, якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна.

Судом встановлено, що 07.03.2007р. між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» правонаступником якого є АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 07/07-ФЛ/03 (а.с.№16).

На забезпечення виконання кредитного договору 07.03.2007р. був укладений договір іпотеки № 07/07/01/03 (а.с.№16).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 11.10.2023р. вбачається наявність запису про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, здійснену 07.03.2007р. (а.с.№22-23).

20.10.2018р. між ТОВ «Фінансова компанія «Фінмарк» та ОСОБА_1 був укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 707/09-18-К, за умовами якого відбулося відступлення право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, укладеними 07.03.2007р. між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 (а.с.№14-16, 18-20).

У Державному реєстрі речових прав наявні записи: № 28253641, вчинений на підставі рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського МНО м. Києва Малого О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43368097 від 05.10.2018р., де зазначено підставою внесення запису договір відступлення права вимоги від 24.04.2007р., виданий приватним нотаріусом Морозовою С.В., іпотекодавцем та іпотекодержателем відповідно вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; № 28232578, вчинений на підставі рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського МНО м. Києва Малого О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43345320 від 04.10.2018р., де зазначено підставою внесення запису договір іпотеки від 07.03.2007р., виданий приватним нотаріусом ДМНО Перфіловою О.А., особою, майно якої обтяжується вказаний ОСОБА_2 , та особою в інтересах якої встановлено обтяження зазначене ТОВ «ФК «ФІНМАРК» (а.с.№23).

Інформація з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек про реєстрацію в 2007 році іпотеки та обтяження на користь ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» правонаступником якого є АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в наданій позивачкою Інформації від 11.10.2023р. відсутня (а.с.№ 23 зворотна сторона).

Також в Державному реєстрі речових прав наявний запис про обтяження № 39958511, внесений на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса ДМНО Вакуленко С.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55974859 від 28.12.2020р. щодо заборони на нерухоме майно ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «ФІНМАРК» (а.с.№ 23).

20.03.2010р. приватним нотаріусом ДМНО Вакуленко С.О. було внесено запис про обтяження № 39958682 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження В-24 № 18124936, виданої 18.03.2010р. Жовтневим відділом ДВС Дніпропетровського МУЮ, щодо арешту нерухомого майна ОСОБА_2 (а.с.№ 22 зворотна сторона).Дата рішення про державну реєстрацію 28.12.2020р., індексний номер 55974859 (а.с.№22).

Звертаючись до суду із позовом про зняття арешту, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2010р. по цивільній справі № 2-6590/10 та арешту, накладеного постановою про відкриття виконавчого провадження № 18124936 від 18.03.2010р., позивачка посилається на те, що вона реалізувала право звернення стягнення на предмет іпотеки та перереєструвала за собою право власності на нерухоме майно та подальше обтяження позбавляє її можливості розпоряджатися своїм майном та обмежує право власності.

Верховний Суд у постанові від 10.04.2018р. у справі № 910/4772/17 зазначив, що у разі, коли належно зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, інших, ніж іпотекодержатель, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому немає підстав для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, є лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки.

З наданих позивачкою доказів вбачається, що право вимоги у неї, як у іпотекодержателя, виникло 20.10.2018р. на підставі договору про відступлення (купівлю-продаж) прави вимоги № 707/09-18-К, про що в 2018 році внесені відомості до відповідних реєстрів.

Надані позивачкою докази не містять інформації, що ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» правонаступником якого є АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в 2007р. зареєстрував відомості про іпотеку в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та в Державному реєстрі іпотек (а.с.№23 зворотна сторона).

Крім того, відомості про реєстрацію договору іпотеки від 07.03.2007р. № 07/07/01/03 внесені лише 04.10.2018р. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43345320 попереднім іпотекодержателем ТОВ «ФК «ФІНМАРК» (а.с.№ 23 зворотна сторона), тобто вже після постановлення Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ухвали від 15.02.2010р. про забезпечення позову у цивільній справі № 2-6590/10.

Також, доказів того, що накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_2 постановою про відкриття виконавчого провадження В-24 № 18124936, виданою 18.03.2010р. Жовтневим ВДВС ДМУЮ, відбулося саме на підставі ухвали судді Черновського Г.В. від 15.02.2010р., суду також не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачкою не доведено належними, допустимим та достатніми доказами, у розумінні ст.ст. 77-78, 80 ЦПК України, що зареєстрована іпотека виникла раніше накладеного державним виконавцем арешту на нерухоме майно у виконавчому провадження № 18124936, а також, що це виконавче провадження було відкрито саме на підставі ухвали судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Черновського Г.В. від 15.02.2010р. про забезпечення позову по цивільній справі № 2-6590/10.

Підводячи висновок викладеному, суд дійшов висновку, що слід відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (третя особа Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) про зняття арешту з майна та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачкою судові витрати відносяться на її рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 391 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», постановою Пленуму ВССУ№ 5 від 03.06.2016р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», постановою Верховного Суду від 10.04.2018р. у справі № 910/4772/17, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 16, 19, 76-81, 89, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (третя особа Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) про зняття арешту з майна та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.