Справа № 343/2203/20
Провадження № 22-ц/4808/165/24
Головуючий у 1 інстанції Тураш В. А.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю представника особи, яка подала апеляційну скаргу, позивачки ОСОБА_1 адвоката Онофришина Н.В., відповідача приватного нотаріуса Долинського нотаріального округу Барабаш Р.С. та її представника адвоката Шиян Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Долинського нотаріального округу Барабаш Руслани Степанівни про визнання незаконною відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити нотаріальну дію, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Турашем В.А. 17 жовтня 2023 року в м. Долина Івано-Франківської області, повний текст якого складено 27 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року ОСОБА_1 подано позов до приватного нотаріуса Долинського нотаріального округу Барабаш Руслани Степанівни про визнання незаконною відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити нотаріальну дію.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18 вересня 2017 року з електронних торгів, які проводились Державним підприємством «СЕТАМ», нею придбано 1/2 частки домоволодіння та земельну ділянку площею 0,1680 га з кадастровим номером :01:002:0093, що знаходяться по АДРЕСА_1 . За вказане нерухоме майно нею проведено повний розрахунок, а саме 312 124,00 грн.

В подальшому звернулась до приватного нотаріуса Долинського районного округу Барабаш Р.С. із заявою про видачу свідоцтва про придбання з електронних торгів зазначеного нерухомого майна. Проте, у видачі свідоцтва їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно, яке було придбано нею на електронних торгах.

Вважає безпідставним твердження відповідача про те, що реалізація спірного нерухомого майна порушує права іпотекодавців. Законність електронних торгів, на яких нею придбано спірне майно, була предметом судового розгляду.

Так, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 18.07.2018 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20.12.2019 року, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.04.2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Івано-Франківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, Державного підприємства «Сетам», третя особа ОСОБА_1 , про визнання електронних торгів з продажу 1/2 частки домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 , реалізованої згідно протоколу проведення електронних торгів від 18.09.2017 року недійсними.

Ці обставини свідчать про те, що вона правомірно, у встановлений чинним законодавством спосіб, придбала з електронних торгів нерухомість, а тому у відповідача не було законних підстав відмовляти їй у видачі свідоцтва про придбання майна з електронних торгів.

Просила визнати незаконною відмову приватного нотаріуса Долинського нотаріального округу Барабаш Руслани Степанівни №190/01-16 від 20 жовтня 2020 року у видачі їй свідоцтва про придбання майна з електронних торгів. Зобов`язати приватного нотаріуса Долинського нотаріального округу Барабаш Р.С. видати їй свідоцтво про придбання майна з електронних торгів 1/2 частки домоволодіння, а саме житлового будинку загальною площею 106,4 кв.м., господарських будівель і споруд, а також земельної ділянки площею 0,1680 га з кадастровим номером :01:002:0093, що знаходяться по АДРЕСА_1 (а.с.1-7, том 1).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2023 року у задоволені позову відмовлено (а.с.35-41, том 2).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилається на його незаконність та необґрунтованість.

Вказує, що системний аналіз правових норм та усталеної судової практики вказує, що висновок відповідача про необхідність звернення до суду за визнанням права власності на нерухоме майно, придбане нею з електронних торгів, є безпідставним, а відмова у видачі їй свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів - незаконною.

Також вважає безпідставним твердження відповідача про те, що реалізація 1/2 частки житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки в цілому площею 0,1680 га по АДРЕСА_1 порушує права іпотекодавців.

Перелік підстав, за наявності яких нотаріус має відмовити у вчиненні нотаріальної дії, встановлено статтею 49 Закону України «Про нотаріат». Зазначає, що в оскаржуваній відмові нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії не наведено жодної із підстав, викладених в ст. 49 Закону України «Про нотаріат», що свідчить про незаконність відмови у видачі їй свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів.

Окрім цього, нотаріус не наділений повноваженнями перевіряти на відповідність вимогам законодавства результати електронних торгів, проведених уповноваженими державними підприємствами та органами влади. В той же час, як вбачається із змісту листа від 20.10.2020 року, приватний нотаріус Долинського районного округу Барабаш Р.С. відмовила їй у видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів через те, що, на її думку, реалізація спірного майна порушує права іпотекодавців.

Зазначає, що за змістом глави 12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус, який вчиняє нотаріальну дію з видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, не встановлює дійсні наміри кожної зі сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину, а тільки перевіряє факт набуття права власності на нерухоме майно саме цим набувачем та підтвердження цього права внаслідок проведення прилюдних торгів.

Такі висновки повністю узгоджуються зі правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 21.11.2021 у справі №925/1351/19 та від 06.07.2022 у справі №914/2618/16.

Просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову (а.с.46-53, том 2).

Приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С. подала відзив на апеляційну скаргу. Вважає твердження апелянта, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними, а рішення суду законним. Вказує, що судом правильно встановлено, що під час проведення ДП «Сетам» електронних торгів 18.09.2017 року було відчужено частку спірного домоволодіння, яка належала ОСОБА_2 та цілу земельну ділянку площею 0,1678 га, надану для будівництва та обслуговування вказаного будинковолодіння. Власником другої частини домоволодіння є ОСОБА_3 . Це є одне домоволодіння, договір про поділ між власниками не укладався. Оскільки ОСОБА_3 , як власник частки нерухомого майна, має право власності (користування) земельною ділянкою, на якій знаходиться належна йому частка цього майна, то продаж даної земельної ділянки в цілому порушує його права як власника частини домоволодіння. Крім того, вказані обставини порушують права ОСОБА_1 (покупця земельної ділянки), так як позбавляють її права вільно користуватися, володіти та розпоряджатися придбаним майном, а тому нею листом від 20.10.2020 року правомірно відмовлено у видачі свідоцтва про придбання майна з електронних торгів, оскільки видачею такого свідоцтва буде порушено принцип безспірності вчинення нотаріальних дій. Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21.03.2023 року в справі №343/373/22, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 19.06.2023 року, визнано недійсними електронні торги арештованого майна, проведені Державним підприємством «Сетам» 18.09.2017 року щодо реалізації частки спірного будинковолодіння і земельної ділянки. Також вважає правильним висновок суду про неможливість зобов`язання нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належить до його компетенції. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду без змін.

Вислухавши пояснення представника особи, яка подала апеляційну скаргу, позивачки ОСОБА_1 адвоката Онофришина Н.В., відповідача приватного нотаріуса Долинського нотаріального округу Барабаш Р.С. та її представника адвоката Шиян Л.І., суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її частково обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

В силу ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Гнатюком В.Я., при примусовому виконанні виконавчого листа №2-21370/2010, виданого Івано-Франківським міським судом 01.09.2011р. про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ВАТ «ВіЕйБі Банк» 385925 грн 28 коп заборгованості складено 29.10.2017р. акт про реалізацію предмета іпотеки - 1/2 частки домоволодіння, а саме: житлового будинку, загальною площею 106,4 кв.м, що містить господарські будівлі та споруди та земельну ділянку (кадастровий номер :01:002:0093) площею 0,1680 га, що по АДРЕСА_1 , належало ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 2937, посвідченого 19.06.2004р. приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С..

Електронні торги проводились 18.09.2017 року ДП «Сетам».

Переможець аукціону ОСОБА_1 здійснла розрахунок за придбане майно шляхом внесення коштів на поточний рахунок організатора аукціону Державного підприємства «Сетам» в сумі 15606,20 грн та внесення коштів на депозитний рахунок Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби на суму 296517,80 грн. Загальна сума реалізації - 312124,00грн. Розрахунок за придбане майно здійснено в повному обсязі.

Цей акт у відповідності до ст.61 ЗУ «Про виконавче провадження» є підставою для видачі покупцеві ОСОБА_1 нотаріального свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів (а.с.32, т.1)

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів від 18.09.2017 № 285847 ДП «Сетам», переможцем визнано ОСОБА_1 . Майно придбано за ціною 312124,00 грн. (а.с.28-30, т.1)

За результатами проведених електронних торгів 14.11.2017 року головним державним виконавцем Івано-Франківського МВ ДВС Гнатюком В.Я. складено акт про проведені електронні торги арештованого майна (а.с.31, т.1).

Постановою про звільнення майна з-під арешту від 29.10.2017 року головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Гнатюком В.Я., при примусовому виконанні виконавчого листа №2-21370/2010 виданого Івано-Франківським міським судом 18.08.2011 року, звільнено з-під арешту 1/2 частки домоволодіння, а саме: житловий будинок, загальною площею 106,4 кв.м, що містить господарські будівлі та споруди та земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0093 площею 0,1680 га, що по АДРЕСА_1 , що належало боржнику (а.с.33, т.1)

ОСОБА_1 у лютому 2020 року звернулася до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Барабаш Р.С. із заявою про вчинення нотаріальних дій та проведення державної реєстрації права власності (а.с. 27 т.1).

Як встановлено з листа приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Барабаш Р.С. № 190/01-16 від 20 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 роз`яснено, що згідно акту про проведення електронних торгів арештованого майна (предмету іпотеки) від 14.11.2017 року, протоколу № 285847 проведення електронних торгів від 18.09.2017, реалізовувалась 1/2 частка житлового будинку, загальною площею 106,4 кв.м., господарські будівлі та споруди і земельна ділянка площею 0,1680 га, за адресою: АДРЕСА_1 , що є грубим порушенням чинного законодавства і породжує спір.

Згідно договору іпотеки, укладеного нею від 17.05.2007 року, предметом іпотеки є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в рівних частках кожному, земельна ділянка площею 0,1680 га, за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 в цілому.

29.10.2017р. головним державним виконавцем Гнатюком В.Я. винесена постанова про звільнення майна з-під арешту ВП № НОМЕР_1, а саме: 1/2 частки житлового будинку, загальною площею 106,4 кв.м., господарські будівлі та споруда та земельна ділянка площею 0,1680 га, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , а накладена заборона на майно в цілому за реєстровим № 4974726. Це є одне домоволодіння, договір про поділ між власниками, не укладався.

Реалізація 1/2 частки житлового будинку, загальною площею 106,4 кв.м., господарських будівель і споруд та земельної ділянки в цілому площею 0,1680 га, за адресою: АДРЕСА_1 , порушує права іпотекодавців. Видача свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів порушує вимоги ч.1 ст. 5 Закону України «Про нотаріат» (а.с.26, т.1).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з положень ст..ст. 5,7,46,49,50 Закону України «Про нотаріат», ст.. 125 ЗК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про іпотеку», дійшов висновку, що у суду відсутні повноваження для зобов`язання нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції.

Такий висновок суду першої інстанції хоча і вірний, однак він не спрямований на ефективне вирішення дійсного спору між сторонами. Суд не визначився із характером правовідносин, не врахувавши мету подання цього позову.

Так, правовідносини, які виникають у зв`язку із вчиненням нотаріальних дій або відмовою в їх вчиненні, регулюються Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, Законами України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», «Про іпотеку», «Про виконавче провадження» та іншими законодавчими та нормативно-правовими актами.

Нотаріальні дії вчиняються нотаріусами, посадовими особами органів місцевого самоврядування та консульськими установами України. Види нотаріальних дій та повноваження щодо їх вчинення визначаються положеннями ст.ст. 34, 37, 38 Закону України «Про нотаріат».

Згідно ст. 3, 5 Закону України «Про нотаріат», нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну діяльність , зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Реалізація арештованого майна регулюється Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/15 від 29.09.2016 (далі Порядок).

Відповідно до п. п. 4, 8 Порядку після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди за організацію та проведення електронного аукціону) на підставі протоколу про проведення електронного аукціону та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронного аукціону (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведений електронний аукціон. Акт про проведений електронний аукціон є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронного аукціону, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведений електронний аукціон.

Також, згідно з ч. 6 ст. 47 Закону України «Про іпотеку» на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання майна з електронного аукціону.

Підставою для вчинення нотаріальної дії з видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів є звернення до нотаріуса набувача нерухомого майна чи його повіреної особи та подання ним документів, які безспірно встановлюють факт набуття права власності на нерухоме майно внаслідок проведення аукціону.

Вчинення посвідчувальних написів та видача свідоцтв здійснюються нотаріусом за формами відповідно до Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 № 3253/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 23.12.2010 за № 1318/18613.

Відповідно до ч. ч.1-3 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до вимог п. 31 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству; не надано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; в інших випадках, передбачених Законом.

Відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі №473/1878/19 зазначено, що: «тлумачення статті 50 Закону України «Про нотаріат» свідчить, що слід розмежовувати оскарження: 1) нотаріальної дії, 2) відмови у вчиненні нотаріальної дії; 3) нотаріального акта.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 161/9939/17 Верховний Суд зазначив, що суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта.

Тобто суд не може зобов`язувати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції.

Предметом спору в даній справі є визнання незаконною відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про придбання з електронних торгів нерухомого майна та зобов`язання вчинити нотаріальну дію.

Зі змісту позовних вимог та матеріалів справи встановлено, що фактично існує спір про визнання права власності на майно, придбане з електронних торгів.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Таким чином, може відбуватися оскарження нотаріальної дії або відмова у її вчиненні. Аналогічні за змістом приписи закріплені у пунктах 1 і 2 глави 14 Розділу І Порядку № 296/5.

Тлумачення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» свідчить, що при задоволенні позову про оспорення бездіяльності нотаріуса щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти нотаріальні дії, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат» і належать до його компетенції (до такого по суті висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 17 березня 2021 року у справі № 761/36415/18 (провадження № 61-15155св20)).

Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права має бути ефективним, тобто призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Закріплене у статті 50 Закону України «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії (або відмови у її вчиненні) може бути реалізоване у тому випадку, якщо звернення з такою вимогою може призвести до відновлення порушеного права або інтересу безвідносно до дослідження правомірності дій інших осіб. Втім, нотаріальна дія з видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (або відмови у її вчиненні) є одномоментною та не має самостійного значення, оскільки завершується виданням свідоцтва (або відмовою у видачі такого). Тому оскарження нотаріальної дії з його видачі (або відмови у видачі) не дозволить ефективно захистити та відновити права позивача.

Порушене чи оспорюване право або інтерес зазвичай мають бути ефективно захищені. Відсутність юридичної можливості використати для захисту права чи інтересу позивача вимогу визнати незаконною нотаріальну дію (або відмову у її вчиненні) з видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів за наявності іншого ефективного способу захисту є легітимним обмеженням, покликаним забезпечити юридичну визначеність у застосуванні норм права. Таке обмеження не шкодить суті права на доступ до суду та є пропорційним означеній меті, оскільки вона досягається гарантуванням позивачеві як переможцеві торгів звернутися з позовом про визнання за ним права власності на продане майно.

Оскільки саме по собі визнання протиправною бездіяльності нотаріуса, вираженої у відмові видати свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів в цілому не забезпечує поновлення права позивачки на визнання права власності на придбане майно, тому що не тягне за собою будь-яких юридично значимих для неї наслідків, тому обраний ОСОБА_1 спосіб захисту її права на нерухоме майно ефективним визнати не можна.

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу, його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій/бездіяльності нотаріуса, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії (відмови у її вчиненні) і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій справі, оскільки предметом позову є спір про право як підстава для відмови ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями.

Оскільки цей позов поданий з метою визнання за позивачкою права власності на придбане майно, то належними відповідачами по справі мають бути власники майна, яким воно належало до його реалізації на торгах, тобто ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У апеляційного суду відсутні повноваження залучати відповідача по справі. При цьому обов`язок визначати належного відповідача у спорі покладений виключно на позивача. Аналогічно обрання способу захисту є правом позивача. А у разі незалучення належного відповідача, тобто особи, яка має відповідати за позовом, як і обрання неефективного способу захисту порушеного права є підставою для відмови у задоволенні позову.

З огляду на викладене судова колегія констатує, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення. Водночас, в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем не залучені усі особи, які мають відповідати за позовом, а також обрано неефективний спосіб захисту порушеного права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Долинського нотаріального округу Барабаш Руслани Степанівни про визнання незаконною відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити нотаріальну дію відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В.Василишин

В.Д.Фединяк

Повний текст постанови складено 02 лютого 2024 року.