суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду
Коротенка Є. В., Крата В. І.,
справа № 501/2357/19
провадження № 61-9255св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Червинської М. Є., суддів: Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Крата В. І., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 березня 2023 року залишив без змін.
При цьому колегія суддів вказала, що:
« ОСОБА_1 не є співвласником спірної квартири. У апеляційній скарзі не навів, яким саме чином визнання за позивачем права власності на цю квартиру порушує принципи добросусідства та завдає йому незручностей. Відповідних доказів на підтвердження цих обставин не надав, як і не довів, що такі дії позивача можуть призвести до негативних наслідків для всього будинку.
Сам по собі факт, що заявник є співвласником багатоквартирного будинку, у якому позивач здійснив реконструкцію квартири, без доведення факту порушення його конкретних прав внаслідок таких дій, не свідчить про те, що ухваленим у справі рішенням вирішені питання про його права чи обов`язки.
До того ж апеляційний суд установив, що сам ОСОБА_1 також здійснив добудову балкона до своєї квартири.
За викладених обставин суд апеляційної інстанції обґрунтовано вважав, що рішенням суду першої інстанції не вирішувалися питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , у зв`язку з чим правильно закрив апеляційне провадження за його апеляційною скаргою».
Не можемо погодитися із висновками колегії суддів з таких мотивів.
1. Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм, зокрема при вирішенні питання про судові витрати (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20).
1.2. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (стаття 17 ЦПК України).
1.3. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси (стаття 18 ЦПК України).
1.4. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦК України).
1.5. Аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.
2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
2.1. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено висновок, що «аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків».
3. Необхідно зазначити, що добросовісність є однією з основоположних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю й повагою до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (частина друга статті13 ЦК України).
3.1. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав (частина друга статті 382 ЦК України).
3.2. У рішенні Конституційного Суду України у справі про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків від 02 березня 2004 року № 4-рп/2004 вказано, що в аспекті конституційного звернення і конституційного подання положення частини першої статті 1, положення пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» треба розуміти так: допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.
4. У касаційній скарзі ОСОБА_1 акцентував увагу на тому, що:
ОСОБА_2 здійснив реконструкцію квартири шляхом демонтажу вікна в житловій кімнаті, улаштування на його місці дверного балконного блоку з дверима, демонтажу частини несучої огороджувальної стіни під вікном та улаштування металевої конструкції балкону консольного типу з профільних металевих труб, тобто, позивач до своєї квартири, яка знаходиться на першому поверху добудував балкон;
ОСОБА_2 не отримав згоди сусідів на перепланування квартири та добудови балкону;
у матеріалах справи є листи АТ «Одесагаз», якими зафіксоване порушення ОСОБА_2 Правил безпеки системи газопостачання, а саме: встановлено факт забудови ввідного газопроводу, який проходить по фасаду багатоквартирного житлового будинку, що унеможливлює безперешкодний доступ до газопроводу. Тому діями ОСОБА_2 були порушені права сусідів, в тому числі ОСОБА_1 , оскільки порушення в сфері містобудуванні та газопостачання можуть призвести до негативних наслідків для всього будинку.
4.1. У справі, що переглядалася:
апеляційний суд не надав оцінки обставинам, про які ОСОБА_1 зазначає в касаційній скарзі;
не перевірив чи впливає ухвалене судом першої інстанції рішення на права та обов`язки ОСОБА_1 , чи завдає шкоди, що може виражатися у несприятливих для них наслідках.
5. За таких обставин, касаційному суду належало ухвалу апеляційного суду скасувати та передати справу для апеляційного суду для продовження розгляду.
Суддя Є. В. Коротенко
Суддя В. І. Крат