Головуючий у І інстанції Петришин Н.М.
Провадження № 22-ц/824/6827/2024 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Гуля В.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор онлайн», треті особи: ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Іваненко О.В., про визнання іпотеки припиненою та зняття обтяжень нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської областііз позовом до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», ТОВ «Фінансова компанія «Фактор онлайн», треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Іваненко О.В., про визнання іпотеки припиненою та зняття обтяжень нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 31 травня 2006 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», як кредитором, та ОСОБА_2 , як позичальником, укладено кредитний договір № 266, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 18 000 доларів США, зі сплатою 14% річних, з терміном повернення кредиту до 31 травня 2011 року.

31 травня 2006 року на забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та майновим поручителем ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) укладено іпотечний договір, за умовами якого остання передала банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю. В Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено заборону відчуження вказаного вище нерухомого майна, що накладена 31.05.2006 року за № 3279202, реєстратором: приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Іваненко О.В.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та позивача заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 72 748 грн. 54 коп. та судові витрати. Рішення суду набрало законної сили 20.11.2009 року, на його підставі видано виконавчий лист № 2-4188/2009.

У червні 2016 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіна М.А. звернулась з позовною заявою до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.03.2017 року провадження у справі за позовною заявою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної М.А. до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" заборгованості за кредитним договором № 266 від 31.05.2006 року в сумі 403 207,69 грн. - закрито.

Рішенням Апеляційного суду Київської області у справі №361/3602/16-ц від 03.08.2017 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.03.2017 року скасоване та ухвалене нове рішення, яким у позові про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено повністю у зв`язку з пропуском Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі ОСОБА_4 позовної давності.

28.03.2019 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «ФК «Фактор Онлайн» укладено Договір про відступлення прав вимоги за Іпотечним договором, посвідченим 31 травня 2006 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Іваненко О.В. за реєстровим №2743.

Згідно Постанови про закінчення виконавчого провадження № 49245740 від 26.09.2019року, винесеної Броварським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, встановлено, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4188/2009, виданого 14.09.2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області про солідарне стягнення боргу з боржника ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , у розмірі 73 596,03 грн. закінчено у зв`язку із повною сплатою боргу та витрат виконавчого провадження. На сьогоднішній день рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2009 року повністю виконане.

Позивач у позові посилалась на те, що банк скористався своїм правом на дострокове стягнення кредитної заборгованості та судом ухвалено рішення про стягнення повної суми заборгованості за кредитом. Відтак, банк втратив правона нарахування будь-яких сум за кредитним договором.

При цьому, інших судових спорів між позивачем та відповідачем ТОВ «ФК «Фактор Онлайн», як новим кредитором, не існує.

За таких обставин, оскільки позивачкою повністю виконано рішення суду і погашено всю суму заборгованості, кредитний договір припинив свою дію в зв`язку з повним його виконанням. Відтак, іпотека, яка має похідний характер від основного зобов`язання, також є припиненою, у зв`язку із чим є підстави для зняття з нерухомого майна обтяження, внесеного у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Позивачка після належного виконання нею рішення суду зверталась до відповідача із заявою про видачу довідки щодо відсутності заборгованості за кредитним договором та зняття обтяжень з іпотечної квартири АДРЕСА_1 та надання документів, необхідних для припинення обтяження іпотечного майна, проте відповіді на свою заяву не отримала.

Посилаючись на вказані обставини, позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки №2743 від 31.05.2006 року, укладеним між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Іваненко О.В. і зареєстрований в реєстрі за №2743, та припинити обтяження іпотекою належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, позивач ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, позивач посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, не давши належної оцінки тій обставині, що позивачкою повністю виконано рішення суду про дострокове стягнення усієї заборгованості за кредитним договором від 31.05.2006 року, що свідчить про припинення кредитного договору, як основного зобов`язання, та, відповідно, припинення іпотеки, яка є похідною від основного зобов`язання.

При цьому, посилання суду на те, що ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 37 456,00 грн. перед новим кредитором ТОВ «ФК «Фактор Онлайн», якому і мала сплатити цей останній платіж на погашення заборгованості, на думку ОСОБА_1 , є помилковими, оскільки вона ці кошти сплатила на рахунок виконавчої служби у межах виконавчого провадження, стягувачем за яким виступав саме ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», а не ТОВ «ФК «Фактор Онлайн», яке не порушувало питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні. Фактично борг сплачено, при цьому, на думку позивача, неважливо, що кошти були перераховані банку, оскільки останній мав перерахувати ці кошти новому кредитору згідно укладеного між ними 07.02.2019 року договору про відступлення прав вимоги.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До початку судового засідання позивач подала заяву, в якій апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - адвокат Ярошенко А.С. та представник ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Онлайн» - адвокат Оселедець Т.В. в апеляційному суді просили апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідачів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 31 травня 2006 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», як кредитором, та ОСОБА_2 , як позичальником, укладено кредитний договір № 266, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 18 000 доларів США, зі сплатою 14% річних, з терміном повернення кредиту до 31 травня 2011 року (том 1, а.с.6-8).

У п. 1.3.1. кредитного договору зазначено, що в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим договором в 5 (п`ятиденний) строк з моменту підписання цього договору укладається іпотечний договір між кредитодавцем та майновим поручителем ОСОБА_6 . Умови передачі майна в іпотеку та звернення стягнення на заставне майно регулюються нормами чинного законодавства України і відповідним іпотечним договором.

31 травня 2006 року на забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між АТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та майновим поручителем ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Іваненко О.В. за реєстровим номером заборони № 2744, за умовами якого остання передала банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 38,7 кв.м., житловою площею 20,10 кв.м., що належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.08.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Писаним В.Г. (том 1, а.с.10-12).

Згідно п.п. 9.3., 9.4. Іпотечного договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і нотаріального посвідчення та діє до повного виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором. Водночас з нотаріальним посвідченням цього Договору на Предмет іпотеки накладається заборона на відчуження.

Крім того, 31 травня 2006 року між АТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_6 укладено договір поруки, за умовами якого ОСОБА_7 солідарно відповідає перед банком за виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором № 266 від 31.05.2006 року та в разі не погашення останнім кредиту, зобов`язується погасити заборгованість по Кредитному договору № 266, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, проценти по простроченому кредиту і штраф, пеню та інші платежі, передбачені Кредитним договором (том 1, а.с.9).

Встановлено, що у зв`язку із невиконанням позичальником своїх обов`язків за кредитним договором, банк звернувся до суду з позовом про стягнення з позичальника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_6 заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2009 року позов ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором № 266 від 31 травня 2006 року в сумі 72 748 (сімдесят дві тисячі сімсот сорок вісім) грн. 54 коп. та судові витрати в сумі 847 (вісімсот сорок сім) грн. 49 коп., а всього 73 596 (сімдесят три тисячі п`ятсот дев`яносто шість) грн. 03 коп. (том 1, а.с.13-14). Рішення суду набрало законної сили 01.12.2009 року.

29 березня 2017 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області провадження у справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної М.А. до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості за кредитним договором № 266 від 31 травня 2006 року в сумі 403 207,69 (чотириста три тисячі двісті сім тисяч) грн. 69 коп. закрито. В мотивувальній частині ухвали суду зазначається про рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2009 року, яким позов з аналогічних підстав задоволено та стягнуто заборгованість, а тому суд на підставі п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України закрив провадження у справі (том 1, а.с.15). Вказана ухвала суду не оскаржувалась та набрала законної сили.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2017 року позов уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за Кредитним договором № 266 від 31.05.2006 року, у розмірі 403 207,69 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 5 601,32 дол. США ; заборгованість за відсотками - 7 125,04 дол. США; всього кредит та відсотки - 12 726 доларів США 36 центів ( по курсу НБУ 25166002 на 31.05.2016 року), тобто - 320 271,60 грн.; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) відповідно до кредитного Договору за період 31.05.2015 року по 31.05.2016 року - 82 936,09 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , шляхом її продажу Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст.38 Закону України «Про іпотеку».

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2017 року у справі № 361/3602/16-ц, апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної М.А. - відхилено, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної М.А. до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей Броварської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовлено (том 1, а.с.16-18).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 червня 2019 року № 1583 визначено повноваження уповноважених осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2487 від 07.12.2018 року про затвердження умов продажу активів, 12.12.2018 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб оголосив про проведення відкритих торгів (голандського аукціону) з продажу наступних активів, що обліковуються на балансі ПАТ "ВіЕйБі Банк", а саме: Кредитний портфель, що складається з прав вимоги за 13 кредитними договорами, що забезпечені іпотекою.

11.01.2019 року відбувся електронний аукціон з продажу вказаних активів.

Згідно Протоколу електронного аукціону №UA-EA-2018-12-12-000039-b від 11.01.2019 року переможцем аукціону було визнано ТОВ «ФК «Фактор Онлайн» (том 1, а.с.80-82).

За результатами аукціону між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «ФК «Фактор Онлайн» укладено Договір про відступлення прав вимоги №38835 від 07 лютого 2019 року (том 1, а.с.83-85).

У відповідності до Додатку № 8 до Договору про відступлення прав вимоги № 38835 від 07 лютого 2019 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» в порядку та на умовах, визначених Договором, відступив ТОВ «ФК «Фактор Онлайн» права вимоги за Кредитним договором № 266 від 31 травня 2006 року.

Відповідно до Договору про відступлення прав вимоги № 38835 від 07 лютого 2019 року та Додатку № 8, ТОВ «ФК «Фактор Онлайн» є новим Кредитодавцем та є набувачем всіх прав Кредитодавця за договорами:

- кредитним договором № 266 від 31 травня 2006 року, укладеним між Банком та ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ;

- іпотечним договором, укладеним між Банком та ОСОБА_7 , посвідченим 31 травня 2006 року Іваненком О.В., приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу за реєстровим № 2743, з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами;

- договором поруки, укладеним 31 травня 2006 року між Банком та ОСОБА_7 (Поручитель), з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами.

Відповідно до Договору про відступлення прав вимоги № 38835 від 07 лютого 2019 року та Додатку №8 загальна сума Права вимоги за Кредитним договором № 266 від 31 травня 2006 року заборгованість за основним боргом, процентами, пенями, штрафами, комісією станом на 07.02.2019 року складає в гривневому еквіваленті 408 846,82 грн. (чотириста вісім тисяч вісімсот сорок шість гривень 82 коп.).

28 березня 2019 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «ФК «Фактор Онлайн» укладено Договір про відступлення прав вимоги за Іпотечним договором, посвідченим 31 травня 2006 року Іваненком О.В., приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу за реєстровим №2743. Договір 28.03.2019 року посвідчено Тетерською О.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером №574 (том 1, а.с.134-137).

Згідно п.1 Договору в порядку та на умовах, визначених п. 1.2.1 Додатку 8 до Договору про відступлення права вимоги № 38835 від 07.02.2019 року, Банк відступає новому іпотекодержателю належні Банку права вимоги до іпотекодавця - за іпотечним договором, посвідченим 31 травня 2006 року (дублікат якого видано 22 березня 2019 року).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16 жовтня 2019 року, встановлено, що існує заборона на нерухоме майно, реєстровий номер обтяження 3279202, зареєстровано 31.05.2006 року, 15:41:38 за № 3279202 реєстратором: приватний нотаріус Іваненко О.В., 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 290, підстава обтяження Іпотечний договір, р№ 2743, 31.05.2006 року, приватний нотаріус Іваненко О.В., реєстровий номер заборони 2744, об`єкт обтяження квартира, адреса АДРЕСА_2 , номер РПВН:11393939, власник ОСОБА_6 , заявник ВАТ Всеукраїнський акціонерний банк.

26 вересня 2019 року головним державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Свистанюк Ю.Г. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 49245740, по виконавчому листу № 2-4188/2009 року, виданому 14 вересня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у солідарному порядку на користь ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» заборгованості в розмірі 73 596 грн. 03 коп. (том 1, а.с.33).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Онлайн», ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» Славкіної М.А., треті особи ОСОБА_2 , приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Іваненко О.В. про припинення заборони в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження об`єкту нерухомого майна 11393039), припинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та обтяжень, інше речове право, іпотека № 2743, на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 11393039, ОСОБА_7 . Рішення набрало законної сили.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача існує заборгованість за кредитними зобов`язаннями перед ТОВ «ФК «Фактор Онлайн» у розмірі 37 456 грн., що унеможливлює припинення зобов`язань за іпотечним договором.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи, що, зокрема, вбачається з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішення суду про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитним договором перебувало на примусовому виконанні Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Останній платіж у розмірі 37 456,00 грн. було сплачено боржником виконавчій службі 16.09.2019 року згідно квитанції №22714420, у зв`язку із чим державний виконавець 26.09.2019 року і виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Посилання суду на те, що платіж у розмірі 37 456,00 грн. боржник мала здійснити на користь нового кредитора ТОВ «ФК «Фактор Онлайн» не свідчать про існування непогашеної заборгованості у вищевказаному розмірі, оскільки з матеріалів справи вбачається, що заміни стягувача у виконавчому провадженні із ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на ТОВ «ФК «Фактор Онлайн» не було, а погашення заборгованості відбувалося в межах виконавчого провадження, тому внесення боржником останнього платежу на рахунок виконавчої служби свідчить про належне і повне виконання ним свого обов`язку по поверненню стягнутої в судовому порядку суми боргу. При цьому, виконання боржником свого обов`язку по поверненню боргу попередньому кредитору, який є стягувачем у виконавчому провадженні, є належним виконанням і вимог закону не порушує. Саме у зв`язку із цим державний виконавець, діючи в межах своїх повноважень, дійшов висновку про закінчення виконавчого провадження з підстав фактичного виконання у повному обсязі рішення за виконавчим документом.

Оскільки наявними у матеріалах справи доказами підтверджується повна сплата боржником заборгованості за виконавчим документом, виданим на підставі рішення суду, висновок суду про те, що у позивача перед ТОВ «ФК «Фактор Онлайн» існує заборгованість у розмірі 37 456,00 грн. є помилковим і обставинам справи не відповідає.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Оскільки висновки суду, викладені у рішенні, про підстави відмови у задоволенні позову не відповідають обставинам справи, рішення відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення.

Вирішуючи по суті позовні вимоги ОСОБА_1 , апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору (пункт 1 частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) зроблено висновок, що «припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) відступлено від правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах: від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1252цс16, і зроблено висновок, що «звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України».

Цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України, застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

У справі, що переглядається, суд апеляційної інстанції встановив, що:

кредитор у порядку статті 1050 ЦК України звернувся до суду у вересні 2009 року з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 про дострокове стягнення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим змінив строк виконання основного зобов`язання;

рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2009 року в справі № 2-4188/09 стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором № 266 від 31 травня 2006 року в сумі 72 748 (сімдесят дві тисячі сімсот сорок вісім) грн. 54 коп. та судові витрати в сумі 847 (вісімсот сорок сім) грн. 49 коп., а всього 73 596 (сімдесят три тисячі п`ятсот дев`яносто шість) грн. 03 коп. (том 1, а.с.13-14). Рішення суду набрало законної сили 01.12.2009 року;

рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2009 року в справі № 2-4188/09 виконано ОСОБА_6 в повному обсязі 26вересня 2019 року, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження (том 1, а.с.33);

у зверненні стягнення на предмет іпотеки було відмовлено у судовому порядку рішенням апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2017 року (том 1, а.с.16-18);

крім того, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2017 року у справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної М.А. до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості за кредитним договором № 266 від 31 травня 2006 року в сумі 403 207,69 (чотириста три тисячі двісті сім тисяч) грн. 69 коп. провадження закрито з підстав наявності рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2009 року, яким позов з аналогічних підстав задоволено та стягнуто заборгованість, а тому суд на підставі п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України закрив провадження у справі (том 1, а.с.15). Вказана ухвала суду не оскаржувалась та набрала законної сили.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 лютого 2022 року в справі № 344/17498/20 (провадження № 61-17813св21) зазначено, що: «встановивши, що ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання за кредитним договором шляхом повного виконання судового рішення про дострокове стягнення з нього всієї суми заборгованості за цим договором, суд першої інстанції, з яким у цій частині погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що зобов`язання за кредитним договором припинилися на підставі статті 599 ЦК України 26 жовтня 2020 року, тобто в день остаточного погашення заборгованості, стягнутої судовим рішенням. […] Оскільки основне зобов`язання припинилося виконанням 26 жовтня 2020 року, також обґрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції про визнання припиненою з 26 жовтня 2020 року іпотеки та задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зняття обтяження з об`єкта нерухомого майна. У справі, яка переглядається, банк не визнавав факт закінчення строку дії кредитного договору та продовжував здійснювати нараховування відсотків і пені. Обумовлене частиною другою статті 625 ЦК України право банк не реалізував. Матеріали справи не містять доказів пред`явлення кредитором вимог до позичальника відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Кредитор має право порушувати питання про стягнення з ОСОБА_1 коштів на підставі статті 625 ЦК України за період невиконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2015 року у справі № 569/3151/15-ц. Однак таке право кредитора виникає в силу Закону, а не договору. Визнання судами у цій справі припиненими зобов`язань за кредитним договором та іпотеки за іпотечним договором не припинило правовідносин сторін кредитного договору і не припинило зобов`язання в цілому та не позбавило кредитора права на отримання сум, визначених статтею 625 ЦК України, однак вказані правовідносини та зобов`язання продовжують існувати в силу Закону, а не договору, тоді як договірні зобов`язання є припиненими, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19)».

У справі, що переглядається, встановленим та доведеним є факт припинення зобов`язання за договором кредиту внаслідок його повного виконанняОСОБА_5 26 вересня 2019 року, а також те, що права кредитора в спірних правовідносинах підлягають захисту в порядку пред`явлення вимог на підставі статті 625 ЦК України, які виникають на підставі закону, а не договору та, відповідно, не забезпечені іпотекою, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання зобов`язань за договором іпотеки від 31 травня 2006 року припиненими.

Щодо позовної вимогиОСОБА_1 про зняття заборони відчуження, наявної у Державному реєстрі іпотек щодо нерухомого майна, апеляційний суд виходить з наступного.

Однією із загальних засад державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключно на підставах та в порядку, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (пункт 4 частини першої статті 3 указаного Закону).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 26 січня 2022 року в справі № 127/26402/20 (провадження № 61-12159св21) з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц, (провадження № 14-88цс19) зроблено висновок, що: «іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору). […] Верховний Суд виходить з того, що записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Враховуючи те, що суд першої інстанції правильно встановив, що свої зобов`язання за договором про іпотечний кредит боржник виконав в повному обсязі та належним чином, що підтверджується постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки. Крім того, суди правильно врахували, що на момент звернення до суду із цим позовом відповідачем так і не було вчинено дій щодо припинення іпотеки у зв`язку із повним погашенням боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою, а обов`язок в іпотекодавця щодо безпосереднього звернення до іпотекодержателя із заявою про припинення обтяження відсутній».

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц, (провадження № 14-88цс19) міститься висновок про те, що зняття обтяження з нерухомого майна здійснюється безпосередньо судом, який розглядає спір про припинення іпотеки, а не шляхом покладення відповідного зобов`язання на державного реєстратора.

З огляду на викладене вимога ОСОБА_1 про припинення обтяження іпотекою та зняття заборони відчуження на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є вона, ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), реєстраційний номер № НОМЕР_3 , №3279302, як вимога, яка є похідною від вимоги про визнання іпотеки припиненою, є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі поданих нею доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що позивачем обов`язок по доведенню її позовних вимог виконано повністю та у встановлений законом спосіб, натомість відповідачамине надано належних та допустимих доказів, які б спростували докази, надані суду позивачем. Зважаючи на те, що позивачем суду надано належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження обставин, на які вонапосилається, як на підставу своїх вимог, колегія суддів вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, шляхом визнання іпотеки припиненою, припинення обтяження іпотекою в Державному реєстрі іпотек щодо нерухомого майна та зняття заборони відчуження на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є позивач ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2023 року - скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки від 31 травня 2006 року, який укладений між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ), посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Іваненко О.В. за реєстровим номером №2743.

Припинити обтяження іпотекою реєстраційний номер обтяження №3279202, №3279302, в Державному реєстрі іпотек щодо нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) та зняти заборону відчуження на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), реєстраційний номер №3279202, №3279302, обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: