Справа № 346/1939/23
Провадження № 22-ц/4808/93/24
Головуючий у 1 інстанції Коваленко Д. С.
Суддя-доповідач Мальцева Є.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мальцевої Є.Є.

суддів: Баркова В.М., Луганської В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2023 року ПрАТ "СК "Провідна" звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення з нього 41831,19 грн. відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку регресу. Підставою позову є відшкодування позивачем майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 03.07.2019 року між ПрАТ "СК "Провідна" та ОСОБА_1 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР145378288 (надалі ПОЛІС), відповідно до якого, позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Mercedes-Benz E220», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам.

04 грудня 2019 року о 17 годині 30 хвилин в смт. Гвіздець Коломийського району Івано-Франківської області на автодорозі Р-24 ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mercedes-Benz E220», номерний знак « НОМЕР_1 » (страхова відповідальність якого за шкоду, заподіяну майну інших, осіб була застрахована у ПрАТ "СК "Провідна"), порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу, допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 .. При цьому автомобіль «Volkswagen Passat», номерний знак « НОМЕР_2 », отримав пошкодження лобового скла, кришки капота, переднього буфера, переднього лівого крила, лівих передньої та задньої дверей і декоративних планок на них, переднього лівого колеса та фари, лівого дзеркала бокового виду. ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

За результатами зверненням ОСОБА_2 ПрАТ «СК «Провідна» на підставі страхового акту № виплатила страхове відшкодування в розмірі 41831,19 грн. на підставі платіжної інструкції № 013105 та відомостей №ВПТ-000959 від 07.04.2020р.

Оскільки відповідач порушив правила дорожнього руху перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого мала місце дорожньо-транспортна пригода і було пошкоджено майно іншої особи, зокрема транспортний засіб, на виконання положень закону ПрАТ "СК "Провідна" здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 41831,19 грн., яке тепер у порядку регресу має право стягнути з відповідача.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2023 року позовні вимоги ПрАТ «СК «Провідна» задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПрАТ "СК "Провідна" 41831,18 грн. у якості відшкодування у порядку регресу шкоди, завданої пошкодженням автомобіля марки «Volkswagen», моделі: «Passat», номерний знак « НОМЕР_2 », внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити у справі нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необ`єктивним, оскільки суд не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи; суд неправильно застосував норми матеріального права, оскільки не застосував наслідки пропуску строку позовної давності, що потягнуло безпідставне задоволення позовних вимог. На думку відповідача, суд мав з`ясувати поважність причин пропуску позивачем строку позовної давності, який він пропустив, і які унеможливили звернення страхової компанії до суду до 07.04.2023 року, враховуючи, що суди продовжували працювати і під час карантину.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 04 грудня 2019 року, о 17 годині 30 хвилин, в смт. Гвіздець Коломийського району Івано-Франківської області, на автодорозі Р-24, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mercedes-Benz E220», номерний знак « НОМЕР_1 », порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 ... При цьому автомобіль марки «Volkswagen Passat», номерний знак « НОМЕР_2 », отримав пошкодження лобового скла, кришки капота, переднього буфера, переднього лівого крила, лівих передньої та задньої дверей і декоративних планок на них, переднього лівого колеса та фари, лівого дзеркала бокового виду. У зв`язку із чим ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с. 10-11, 54-55).

12 грудня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК» Провідна» із повідомленням про вказану дорожньо-транспортну пригоду та заподіянням шкоди його автомобілю (а.с.14-15).

17 грудня 2019 року, представник ПрАТ «СК» Провідна» за участю ОСОБА_2 провів огляд транспортного засобу «Volkswagen Passat», номерний знак « НОМЕР_2 », та склав відповідний акт, в якому зазначив деталі і опис пошкоджень цього автомобіля (а.с. 16-17).

16 січня 2020 року на запит ПрАТ «СК "Провідна" Коломийським відділом поліції ГУНП в Івано-Франківській області було підготовлено довідку про дорожньо-транспортну пригоду №342796, в якій серед іншого вказано, що ОСОБА_1 перебував у момент ДТП у стані алкогольного сп`яніння (а.с.8-9).

Згідно зі звітом №70-R/67/6 про оцінку пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen Passat», номерний знак « НОМЕР_2 », від 20 березня 2020 року, складеного на замовлення ПрАТ «СК «Провідна» оцінювачем ОСОБА_3 , ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», номерний знак « НОМЕР_2 » складає 29742,97 грн. (а.с. 48-52).

Відповідно до звіту (дослідження) №25/20 від 22 березня 2020 року, з визначення вартості відновлюваного ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, щодо транспортного засобу марки: «Volkswagen Passat», номерний знак « НОМЕР_2 », який складено оцінювачем ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку дорівнює ринковій вартості транспортного засобу до моменту пошкодження і становить 78444,29 грн. (а.с.18-32,33-47).

Проте, 01 квітня 2020 року між ПрАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_2 було укладено договір про врегулювання страхового випадку №, з якого вбачається, що страховик та заявник дійшли згоди, що сторони не наполягають на проведенні оцінки/експертизи пошкодженого транспортного засобу; страховик здійснює виплату страхового відшкодування без проведення оцінки/експертизи, пошкодженого транспортного засобу, у тому числі, шляхом перерахування коштів на рахунок погодженого СТО/особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого транспортного засобу. Розмір страхового відшкодування за подією, зазначеною в п.1 цього Договору (04 грудня 2019 року, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб «Volkswagen Passat», номерний знак « НОМЕР_2 », є остаточним та складає 4183,19 грн, перегляду не підлягає. Страхове відшкодування у розмірі, зазначеному у п.2 цього Договору, підлягає сплаті страховиком протягом 15 календарних днів з дати підписання цього Договору, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок заявника, відповідно до Заяви на виплату страхового відшкодування. Після здійснення страховиком виплати страхового відшкодування в зазначеному розмірі та у встановлений цим Договором строк, обов`язок страховика з врегулювання вимог заявника про виплату страхового відшкодування за Подією вважається виконаним у повному обсязі і належним чином (а.с.53).

01 квітня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про здійснення на його користь страхового відшкодування за шкоду, заподіяну його транспортному засобу, марки «Volkswagen Passat», номерний знак « НОМЕР_2 » (а.с.56).

06.04.2020 року ПрАТ «СК «Провідна» складений страховий акт №, відповідно до якого компанія повинна сплатити ОСОБА_2 згідно з договором про врегулювання страхового випадку суму у розмірі 41831,19 грн. (а.с. 54,55). Відповідно до платіжної інструкції № 013105 та відомостей №ВПТ-000959 від 07.04.2020 року ОСОБА_2 було виплачено вищевказану суму 07.04.2020 року (а.с. 57, 58).

Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 травня 2022 року (набрав законної сили 11 липня 2022 року) ОСОБА_1 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, призначено йому покарання у виді арешту на строк 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Крім того вказаним вироком встановлено, що під час ДТП, яке відбулось 04 грудня 2019 року (за участю автомобілів: марки «Mercedes-Benz E220», номерний знак « НОМЕР_1 » та марки «Volkswagen Passat» номерний знак « НОМЕР_2 ») ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.59-67).

Суд керувався наступними нормами права.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та главою 82 підрозділу 2 розділу ІІІ ЦК України.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування (правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 28 вересня 2022 року в справі № 727/182/21, провадження № 61-11749св21, від 17 серпня 2022 року в справі № 761/15232/18 провадження № 61-19661св20 та інших).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18).

Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ст.ст. 559 та 1191 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою.

У зв`язку із встановленими обставинами і на підставі зазначених норм матеріального права суд першої інстанції вважав обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_1 у порядку регресу 41831,19 грн, що є розміром шкоди, виплаченої як страхове відшкодування.

Такі висновки суду не оскаржуються відповідачем.

Разом з тим відповідач вважає незаконним рішення суду у зв`язку із тим, що позивач пропустив строк позовної давності, тому позов не підлягав задоволенню.

Відповідно до статті 257 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною 1 статті 261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку.

Проте строк позовної давності при регресі починає обчислюватися з того моменту, коли страховик виплатив відшкодування (Правовий висновок ВС у постанові від 10 січня 2019 року у справі №200/13392/13-ц).

Згідно з матеріалами справи страховик виплатив страхове відшкодування 07.04.2020 року. Тому суд першої інстанції вказав, що початок перебігу строку позовної давності для позивача починається з 08 квітня 2020 року, спливає 08.04.2023 року, а з урахуванням календарних робочих днів 10.04.2023 року.

В суді першої інстанції відповідач заявляв про застосування позовної давності до вимог позивача, вважав, що для страхової компанії цей строк закінчився до моменту подання позову (а.с.80-83).

Позивач звернувся до суду із позовом 18 квітня 2023 року (а.с.1-70), і в апеляційній скарзі відповідач вказує, що суд неправомірно не прийняв до уваги ту обставину, що страхова компанія пропустила строк позовної давності без поважних причин, що є підставою для відмови в позові.

Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. З 12 березня 2020 року на всій території України, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» дійсно було введено карантин, який, з урахуванням постанови КМУ від 25 квітня 2023 року №383 діяв по 30 червня 2023 року.

Отже, строк позовної давності було продовжено на період дії карантину та до моменту закінчення такого карантину. Позивач звернувся до суду в період карантину, і закон не зобов`язує його обґрунтовувати причини пропуску строку позовної давності, оскільки за законом він його не пропустив.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності, а тому такі доводи апеляційної скарги є помилковими.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає, в апеляційній скарзі їх не наведено.

Відповідно до положень статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 31 січня 2024 року.

Судді Є.Є.Мальцева

В.М. Барков

В.М. Луганська