Справа № 344/9087/23
Провадження № 2/344/452/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

25 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Атаманюка Б. М.,

секретаря Стефанець Г.Я.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом адвоката Повха Ігоря Дмитровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про встановлення факту смерті, визнання права власності на 1/4 частину квартири у спільній частковій власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Повх Ігор Дмитрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , 22.05.2023 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про встановлення факту смерті, визнання права власності на ? частину квартири у спільній частковій власності в порядку спадкування.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.08.2023 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.10.2023 повернуто до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.11.2023 прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.11.2023 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 31.05.1994 року квартира АДРЕСА_1 перебувала в рівних долях на праві спільної сумісної власності членів сім`ї: ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 09.02.2023 року спадкоємцем майна спільної сумісної власності членів сім`ї (квартири АДРЕСА_1 ) є позивач ОСОБА_1 після смерті - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які в свою чергу були спадкоємцями та отримали частку ОСОБА_5 .

Відповідно до Витягів з ДРРП позивачу - ОСОБА_1 належить 3/8 спільної часткової власності об`єкта речових прав: квартира АДРЕСА_1 .

З рішення суду у справі № 2-7017 2004 року про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яке набрало законної сили 05.01.2005 року, вбачається, зокрема, що ОСОБА_7 є двоюрідною племінницею позивача по лінії його батька - ОСОБА_4 . Так, за рішенням суду ОСОБА_7 встановлено додатковий строк після смерті ОСОБА_6 . Відповідно ОСОБА_8 прийняла спадщину за заповітом. А отже, 1/4 права у спільній частковій власності об`єкта речових прав квартири АДРЕСА_1 - належить ОСОБА_7 за заповітом від 04.01.1999 року складеним за життя ОСОБА_6 .

Згідно відповіді Реєстраційної служби м. Лейпциг/Німеччина від 11.04.2023 року ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті м. Лейпциг.

З метою отримати свідоцтво про смерть, в інтересах позивача було направлено запит від 05.05.2023 року до ЗМ УМЮ УДРЦВДРАЦС.

Відповіддю від 08.05.2023 року № 437/09.1-04-06 МЮУ ЗМ УМЮ УДРЦВДРАЦС проінформовано, що отримати свідоцтво не представляється за можливе, оскільки між Україною і Республікою Німеччиною відсутній правовий договір про співробітництво у сфері цивільних справ.

Позивачем 11.05.2023 року приватному нотаріусу Павлінському В.Д. направлено заяву про прийняття спадщини, а саме на частку нерухомого майна 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 - після смерті двоюрідної племінниці (по лінії батька) ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Лейпциг, Німеччина.

Листом нотаріуса від 19.05.2023 року № 92/01-16 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність свідоцтва про смерть - відсутності такого запису в реєстрі актів цивільного стану та неможливості його пред`явити спадкоємцем, а разом з тим роз`яснено, що останній мас право звернутись до суду з позовом про визнання права власності. Враховуючи відсутність свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану щодо факту смерті та неможливість його отримати, в зв`язку Із чим нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право па спадщину, у відповідності до ст. 392 ЦК України, позивач змушений звернутись із даним позовом до суду та ставити вимогу про визнання права власності на 1/4 у спільній частковій власності в порядку спадкування.

На підставі обставин, позивач просить суд встановити факт смерті ОСОБА_7 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, жіночої статі, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Лейпциг, Німеччина, та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування, за законом після смерті - ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на належну їй частку 1/4 у спільній власності - двокімнатної квартири (з коморою в підвалі № XVII площею 26,4 м2), загальною площею 71,4 м2, житловою площею 46,3 м2) за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання 25.01.2024 не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Представник позивача адвокат Повх Ігор Дмитрович подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі позивача та представника за наявними матеріалами справи, позов підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 25.01.2024 не з`явилася повторно, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Не повідомив суд про причину неявки. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.

На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно приписів ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки..

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ст.328ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.38).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 31.05.1994 року, квартира АДРЕСА_1 перебувала в рівних долях на праві спільної сумісної власності членів сім`ї: ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 (а.с.16-17).

Згідно копій свідоцтв про смерть:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

- ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.18-21).

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 09.02.2023 року спадкоємцем майна спільної сумісної власності членів сім`ї (квартири АДРЕСА_1 ) є позивач ОСОБА_1 після смерті - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які в свою чергу були спадкоємцями та отримали частку ОСОБА_5 (а.с.22-25).

Відповідно до Витягів з ДРРП позивачу ОСОБА_1 належить 3/8 спільної часткової власності об`єкта речових прав: квартира АДРЕСА_1 (а.с.26-31).

У рішенні суду у справі № 2-7017 2004 року про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яке набрало законної сили 05.01.2005 року, встановлено, що ОСОБА_7 є двоюрідною племінницею позивача по лінії його батька - ОСОБА_4 . За рішенням суду ОСОБА_7 встановлено додатковий строк після смерті ОСОБА_6 . Відповідно ОСОБА_7 прийняла спадщину за заповітом. 1/4 права у спільній частковій власності об`єкта речових прав квартири АДРЕСА_1 - належить ОСОБА_7 за заповітом від 04.01.1999 року складеним за життя ОСОБА_6 (а.с.36-37).

Згідно відповіді Реєстраційної служби м. Лейпциг/Німеччина від 11.04.2023 року ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті м. Лейпциг (а.с.42-44).

Відповідно до відповіді Міністерства юстиції України ЗМ УМЮ УДРЦВДРАЦС від 08.05.2023 року № 437/09.1-04-06 проінформовано, що отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_7 не представляється за можливе, оскільки між Україною і Республікою Німеччиною відсутній правовий договір про співробітництво у сфері цивільних справ (а.с.46).

Позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а саме на частку нерухомого майна 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 - після смерті двоюрідної племінниці (по лінії батька) ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Лейпциг, Німеччина.

Листом нотаріуса від 19.05.2023 року № 92/01-16 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність свідоцтва про смерть - відсутності такого запису в реєстрі актів цивільного стану та неможливості його пред`явити спадкоємцем, а разом з тим роз`яснено, що останній мас право звернутись до суду з позовом про визнання права власності.

Враховуючи відсутність свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану щодо факту смерті та неможливість його отримати, в зв`язку із чим нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право па спадщину, у відповідності до ст. 392 ЦК України, позивач змушений звернутись із даним позовом до суду та ставити вимогу про встановлення факту смерті ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Лейпциг, Німеччина та визнання права власності на 1/4 у спільній частковій власності в порядку спадкування.

Судом встановлено, що факт смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті м. Лейпциг, підтверджено відповіддю Реєстраційної служби м. Лейпциг/Німеччина від 11.04.2023 року (а.с.42-44).

Позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть відповідного зразка ОСОБА_7 , яка являється двоюрідною племінницею позивача по лінії його батька - ОСОБА_4 , та реалізувати своє право на спадкове майно.

Таким чином, слід в судовому порядку встановити факт смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті м. Лейпциг.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відтак, підлягає до задоволення також позовна вимога про визнання за ОСОБА_1 , в порядку спадкування, за законом після смерті - ОСОБА_7 , право власності на належну їй частку 1/4 у спільній власності за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13,76-82, 133, 141, 142, 206, 259, 263, 264, 265, 280-282, 352, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 1212, 1217,1218,1220,1261-1265 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_7 , громадянки України, жіночої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Лейпциг, Німеччина.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , в порядку спадкування, за законом після смерті - ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на належну їй частку 1/4 у спільній власності - двокімнатної квартири (з коморою в підвалі № XVII площею 26,4 м2), загальною площею 71,4 м2, житловою площею 46,3 м2) за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення виготовлено та підписано 05.02.2024.

Суддя Богдан АТАМАНЮК