н/п 2/490/2420/2021 Справа № 490/1049/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Красноноженко Л.О., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю нерухомого майна та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Нотаріус миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуров Кирил Євгенович про визнання договору дарування недійсним ,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з позовом, в якому просила визнати особистою приватною власністю квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 04.04.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче провадження.

16 листопада 2018 року надійшов відзив на позов від відповідача ОСОБА_2

30 липня 2019 року до суду подано зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Нотаріус миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуров Кирил Євгенович про визнання договору дарування недійсним, в якому просила визнати недійсним договір дарування від 06.03.2012 року , укладений між ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , згідно якого ОСОБА_2 , передав безоплатно у власність ОСОБА_3 як дарунок 1/2 частки квартири за номером АДРЕСА_1 за реєстровим номером 614.

Ухвалою суду від 04.08.2021 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про визнання договору дарування недійсним та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю нерухомого майна

Витребувано:

- у з АТ «Райффайзен Банк Аваль» (01001, м. Київ, вул. Лєскова ,9) довідку про закриття кредитного договору №14/0025/74/127514, укладеного ОСОБА_2 , 01.08.2008 року та розрахунок виплати кредиту;

- у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Захаренко Ірини Валентинівни ( АДРЕСА_2 ), належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , укладеного 11.07.2008 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 з одного боку, та ОСОБА_6 з іншого боку, зареєстрованого в реєстрі за № 4062.

Викликано для допиту в судовому засіданні свідків: - ОСОБА_4 ; - ОСОБА_5 .

Викликано для допиту в судовому засіданні свідків: - ОСОБА_1 ; - ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 16.12.2021 року витребувано з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області, такі докази:

- інформацію щодо особи власника (власників, у разі зміни таких) транспортного засобу МЕRSЕDES-ВЕNZ, модель: 817 Аtegо, Фургон ізотермічний-С, номер шасі: НОМЕР_1 , Об`єм двигуна: 4249, тип пального: дизельне паливо, колір: чорний, повна маса: 7490, державний номер НОМЕР_2 в період з 27.12.2013 року по теперішній час, та у разі переоформлення, вказати на якій підставі транспортний засіб був переоформлений (договір купівлі-продажу, договір дарування, інше зі вказівкою № та дати договору), хто вписаний в технічний паспорт на право керування автомобілем;

- інформацію, які транспортні засоби набувалися у власності ОСОБА_2 за період з 14 вересня 2009 року по 03.03.2017 року.

- інформацію про переоформлення в період з 14 вересня 2009 року по 03.03.2017 року транспортних засобів, які належали ОСОБА_2 на інших власників, з зазначенням особи нового власника (ПІБ/назва ю/о), на якій підставі транспортні засоби були переоформлені (договір купівлі-продажу, договір дарування, інше зі вказівкою № та дати договору), хто вписаний в технічний паспорт на право керування транспортними засобами.

Вказана справа перебувала в провадженні судді Центрального районного суду м.Миколаєва Саламатіна О.В.

Згідно Розпорядження в.о. керівника апарату суду від 06.06.2022 року "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи" в зв`язку з увільненням від виконання обов`язків судді ОСОБА_8 , на час мобілізації - справу передано на повторний розподіл справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2022 року дану справу розподілено на суддю Гуденко О.А. та передано останній в зв`язку з особливостями роботи суду у воєнний час - 29 червня 2022 року.

Попереднім складом суду постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначити проведення підготовчого судового засідання.

Ухвалою судді Гуденко О.А. від 07.07.2022 справу прийнято до провадження вказану справу та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначити проведення підготовчого судового засідання.

Відзиву на зустрічний позов не надходило.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження по справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю нерухомого майна та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуров Кирил Євгенович про визнання договору дарування недійсним. В зв`язку з надмірною навантаженістю призначено цивільну справу до розгляду по суті на 29.11. 2023 року.

В зв`язку з неявкою всіх сторін по справі судове засідання відкладено на 05 лютого 2024 року.

Сторони та їх представники в судове засідання повторно не з`явилися, до цього багаторазово, а саме 5 разів поспіль) не з`явилися в підготовче суджове засідання, причини неявки суду не повідомили.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 , та її представник обізнані про хід розгляду справи, знайомилися з матеріалами справи, надавали суду заяви про відклдаення судових засідань, при цьому доказів поважності причин неявки до суду не надали.

Про відкладення судового засідання на 05 лютого 2024 року представник позивача адвокат Толпєкін А.А, був повідомлений судом особисто, про що свідчить розписка , наявна в матеріалах справи.

За вказаних фактичних обставин, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свободтапрактику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно із ч. 1ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

Згідно приписів ст. 58, ч.ч. 3, 5 ст.223 ЦПК України позивач може забезпечити свою участь в судовому засіданні особисто або шляхом участі повноважного представника, при цьому особиста участь позивача не позбавляє його права мати при розгляді справі й представника, неявка ж представника за умови участі позивача не є перешкодою в розгляді справи, відкладення розгляду справи у такому випадку є правом, а не обов`язком суду, коли з урахуванням обставин суд дійде поважності причин та підстав відкладення справи, в той час у разі одночасної повторної неявки позивача та його представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від цих учасників процесу надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, та не з`явлення безпосередньо позивачане перешкоджає вирішенню спору.

Згідно положень п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності. Наведений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у справі № 522/22303/14-ц від 27.03.2020 та у справі№ 658/1141/18 від 21.09.2020 .

З матеріалів справи вбачається, що позивач не з`явивися двічі поспіль рази у судове засідання з розгляду справи по суті, а загалом сім разів поспіль не з`являвся до суду в призначені судові засідання, не подав жодної заяви про розгляд справи у його відсутність чи про відкладення судового засідання з посиланням на поважні причини. Неявка позивача позбавляють суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору.

У постановах Верховного Суду: від 11 січня 2023 року у справі № 500/3032/18 (провадження № 61-19742св21), від 12 січня 2023 року у справі № 205/3009/16 (провадження № 61-6033св22), від 14 лютого 2023 року у справі № 947/15909/21 (провадження № 61-10773св22) зазначено, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами, що презюмується.

Таким чином, положення частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Суд зобов`язаний припиняти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема забезпечує захист інтересів відповідача, який змушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Відповідно до положеньст. 223 ЦПК України в даному випадку відсутні правові підстави для відкладення судового засідання, оскільки позивач втретє не з`явивися для розгляду справи по суті.

Таким чином, відповідно до ч.3ст.131 ЦПК України, суд визнає, що позивач вдруге не з`явився до суду без поважних причин.

За таких обставин, враховуючи принцип розумності строків розгляду справи та те, що позивач повторно не з`явився у судове засідання для розгляду справи по суті, протягом півтора року взагалі не проявляючи жодного інтересу до своєї справи, позивач та його представник не позбавлені були можливості подавати будь-які заяви через систему "Електронний суд", засобами електронного чи поштового зв`язку, даних про те, що перебуває за межами міста суду не надав, місто Миколаїв після звільнення м.Херсон вже не є прифронтовим містом та не перебуває в зоні активних бойових дій, що вже не створює небезпеку для сторін перебувати в приміщенні суду, працівники Центрального районного суду м.Миколаєва щоденно перебувають на робочому місці задля забезпечення безперервного доступу сторонам доступу до правосуддя - суд дійшов висновку про необхідність залишення первісної позовної заяви без розгляду.

Що стосується зустрічного позову.

Так, на розгляді в Центральному районному суді м.Миколаєва під головуванням судді Гуденко О.А. перебуває цивільна справа № 490/3793/22 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договору купівлі-продажу автомобіля.

Ухвалою суду в цій справі від 22 листопада 2023 року залучено у якості співвідповідача по справі ОСОБА_4 , яка проживає за адресою АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_3 , як правонаступника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, судом встанволено, що на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів надійшла копія спадкової справи № 168/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , з якої вбачається, що єдиними спадклоємцями , які звернулися з заявою про прийняття спадщини в установленому законом порядку є його донька ОСОБА_11 , 2019 р.н., в особі законного представника ОСОБА_9 , та мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно зі ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміна кредитора у зобов`язанні, а також у інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом вказаної статті у позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином, суд вважає, що процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливо шляхом залучення правонаступників померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У статті 1219 ЦК передбачено, що до складу спадщини не входять права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Разом з тим, спірні правовідносини щодо визнання договору дарування недійсним , допускають правонаступництво.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом 30.07.2019 року.

Проте , протягом півтора року жоден зі спадкоємців померлого позиваач за зустрічним позовом ОСОБА_2 не подав до суду заяву про заміну сторони позивача його правонаступником.

Пунктом 7 частини першої статті 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Хоча спірні правовідносини і допускають процесуальне правонаступництво, однак у ході розгляду справи встановлено, що жоден зі спадкоємців померлого позивача не подав заяву про залучення його правонаступником позиваач, не подав заяву про підтримання позовних вимог. У позивача ОСОБА_2 , був повноважний представник , яка приймала участь у справі- адвокат Бернікова І.О, проте жодних клопотань у зв`язку зі смертю свого довірителя про необхідність залучення до участі в справі правонаступників померлого позивача від представника не надходило.

За наявних матеріалів справи та встановлених обставин справи суд констатує, що провадження у справі належить закрити через відсутність встановлених судом правонаступників померлого позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст.46,47,55,84,223,247,255, 257,258,260,261,268,353,354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю нерухомого майна - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Закрити провадження за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Нотаріус миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуров Кирил Євгенович про визнання договору дарування недійсним .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Гуденко О.А