ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/14/23 Номер провадження 22-ц/814/1824/24Головуючий у 1-й інстанції Кашуба М.І. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники справи:

представник заявника адвокат Титаренко Ю.Д.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс»

на ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 січня 2024 року, постановлену суддею Кашубою М.І., повний текст ухвали складений 22 січня 2024 року

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони шляхом заміни стягувача його правонаступником

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернулося до суду із заявою про заміну вибулого стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, м. Київ, вул. Харківське шосе, 201/203, 2-А, офіс 602, 02121) у виконавчому листі №542/14/23 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява мотивована тим, що рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29.03.2023 року у справі №542/14/23 стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором №522431 від 22.02.2021 року. 09.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено договір №03-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог, згідно з яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі, за кредитним договором №522431 від 22.02.2021 року. 08.05.2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс`та ТОВ «Дебт Форс» було укладено договір №08-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі, за кредитним договором №522431 від 22.02.2021 року. Посилаючись на ст. 12, 514, 516, 519 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 442 ЦПК України, вважає себе правонаступником первісного стягувача ТОВ «Вердикт Капітал», тому звернулося з цими вимогами до суду.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 січня 2024 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому листі у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, шляхом заміни стягувача його правонаступником - відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що на підтвердження факту відступлення права вимоги за договором факторингу №09-3/23 від 09.03.2023 року, укладеного між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» надано акт про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.03.2023 року, підписаний директором ТОВ «Кампсіс Фінанс» Кіржнер Т.Е. та представником ТОВ «Вердикт Капітал» Їжаковським О.В, згідно з яким сторони дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог та про часткове припинення зобов`язань. Проте, будь-яких доказів щодо наявності повноважень у ОСОБА_2 діяти від імені ТОВ «Кампсіс Фінанс» до вказаного акту не було надано. Такі відомості відсутні й у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Таким чином, на підставі поданих документів суд позбавлений можливості встановити наявність обставин щодо набуття ТОВ «Кампсіс Фінанс» права грошової вимоги на умовах договору факторингу №09-03/23 від 09.03.2023 року. Крім того, до договорів відступлення права вимоги надано відомості з реєстру боржників, які містять інформацію, зокрема, про прізвище, ім`я та по батькові боржника, а також розмір кредитної заборгованості, право вимоги щодо якої було відступлено за договорами факторингу. Разом з тим, встановлено, що сума кредитної заборгованості, яка була стягнута з ОСОБА_1 за рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29.03.2023 року становить 48 380,42 грн., а розмір заборгованості ОСОБА_1 у реєстрах боржників до договорів факторингу №09-03/23 від 09.03.2023 року та № 08-05/23 від 08.05.2023 року вказаний 56 808,50 грн. Таким чином, суд визнав, що надані до суду документи свідчать про те, що під час укладення договору №09-03/23 від 09.03.2023 року, яким замінено кредитора у зобов`язанні, було змінено й саме зобов`язання, його розмір збільшено на суму 8 428,08 грн. Проте, таке збільшення обсягу зобов`язання суперечить правовій природі укладеного договору, не відповідає його меті, є необґрунтованим та порушує права боржника.

В апеляційній скарзі ТОВ «Дебт Форс», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи , невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи , порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про повне задоволення вимог заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну стягувача на правонаступника.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони, отже, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку із вибуттям, тобто, підставою для заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. Тому, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні, чи у виконавчому листі, суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах. Також зазначає, що в силу прямого припису ст. 204 ЦК України, правомірність укладення та виконання сторонами договорів відступлення прав вимоги презюмується, а, відтак, наведені обставини в їх сукупності надають підстави для висновку про передачу за укладеними договорами цієї права вимоги, якою є вимога щодо примусового стягнення та сплати боргу до боржника новим кредитором, що є дійсним. Виконавчий лист №542/14/23 видано 10.05.2023 року, рішення суду набрало законної сили 01.05.2023 року, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа не пропущений, оскільки встановлено строк три роки з моменту видачі для його пред`явлення до примусового виконання. Укладені договори відступлення права вимоги з додатками, які містять суму боргу боржника, не є виконавчими документами та рішеннями, які підлягають примусовому виконанню у розумінні ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження». У даному випадку виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню, є виконавчий лист, який містить суму боргу, встановлену судовим рішенням, яке звернуте до виконання. Норми чинного законодавства передбачають заміну сторони стягувача саме у виконавчому листі із сумою боргу, яку містить виконавчий лист, адже, розмір боргу боржника за укладеними договорами відступлення права вимоги з додатками, згідно чинного законодавства України, не може змінити та не впливає ні яким чином на розмір боргу, який зазначений у виконавчому документі - виконавчому листі, оскільки, у даному випадку має місце заміна сторони стягувача на правонаступника у виконавчому документі - виконавчому листі, а не стягнення заборгованості з боржника у судовому порядку, що свідчить про те, що ухвала Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11.01.2024 року підлягає обов`язковому скасуванню судом апеляційної інстанції з обов`язком прийняття іншого рішення /постанови/ про повне задоволення заяви про заміну сторони стягувача ТОВ «Дебт Форс».

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання до апеляційного суду не з`явився боржник ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки поштою, яка повернулася до апеляційного суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України є датою вручення судової повістки. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29.03.2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №522431 від 22.02.2021 року у сумі 48 380,42 грн. (т.1 а.с. 177-181).

10.05.2023 року Новосанжарським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист у вказаній справі №542/14/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №522431 від 22.02.2021 року у сумі 48 380,42 грн. (т.2 а.с. 94).

За результатами розгляду заяви ТОВ «Дебт Форс» суд першої інстанції, дослідивши письмові матеріали, надані до заяви про заміну стягувача у виконавчому листі, встановив, що у своїй заяві представник «Дебт Форс» посилається на договір про відступлення права вимоги №09-03/23 від 09.03.2023 року, згідно з яким ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Вердикт Капітал», в тому числі, і до ОСОБА_1 за кредитним договором №522431, а відповідно до договору про відступлення права вимоги №08-05/23 від 08.05.2023 року ТОВ «Дебт Форс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «КампсісФінанс», в тому числі, і до ОСОБА_1 за кредитним договором №522431.

Відповідно до долученого заявником договору відступлення права вимоги №09-03/23 від 09.03.2023 року, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс», та договору відступлення права вимоги №08-05/23 від 08.05.2023 року, укладеного між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс», первісні кредитори відступають шляхом продажу новим кредиторам належні первісним кредиторам права вимоги, а нові кредитори набувають у обсязі та на умовах, визначених цими договорами, права вимоги первісних кредиторів до боржників зазначених у реєстрі боржників. Нові кредитори сплачують первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі 100% ціни договору, в національній валюті України - гривні, в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Відтак, консенсуальні характери договорів про відступлення права вимоги №09-03/23 та №08-05/23 вказують на необхідність підтвердження подальшого виникнення прав і обов`язків сторін за договором, підписаним реєстром боржників за формою, згідно з додатком 1,3 до договору та сплатою коштів у розмірі ціни договору, що має бути підтверджено платіжним дорученням.

На підтвердження факту відступлення права вимоги за договором факторингу №09-3/23 від 09.03.2023 року, укладеного між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» надано акт про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.03.2023 року, підписаний директором ТОВ «Кампсіс Фінанс» ОСОБА_2 та представником ТОВ «Вердикт Капітал» Їжаковським О.В., згідно з яким сторони дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог та про часткове припинення зобов`язань (т.2 а.с. 100).

Проте, будь-яких доказів щодо наявності повноважень у ОСОБА_2 діяти від імені ТОВ «КампсісФінанс» до вказаного акту не було надано. Такі відомості відсутні й у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, на підставі поданих документів, суд позбавлений можливості встановити наявність обставин щодо набуття ТОВ «КампсісФінанс» права грошової вимоги на умовах договору факторингу №09-03/23 від 09.03.2023 року.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що на підтвердження факту відступлення права вимоги за договором факторингу №08-05/23 від 08.05.2023 року, укладеного між ТОВ «Дебт Форс» та ТОВ «КампсісФінанс», надано платіжну інструкцію №393720004 від 23.10.2023 року, згідно з якою ТОВ «Дебт Форс» сплатило 169 668,56 грн. ТОВ «КампсісФінанс» за договором про відступлення прав вимог №08-05/2023 від 08.05.2023 року (т.2 а.с. 105).

До вказаних договорів надано відомості з реєстру боржників, які містять інформацію, зокрема, про прізвище, ім`я та по батькові боржника, а також розмір кредитної заборгованості, право вимоги щодо якої було відступлено за договорами факторингу.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що сума кредитної заборгованості, яка була стягнута з ОСОБА_1 за рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29.03.2023 року, становить 48 380,42 грн.

При цьому, розмір заборгованості ОСОБА_1 у реєстрах боржників до договорів факторингу №09-03/23 від 09.03.2023 року та №08-05/23 від 08.05.2023 року вказаний 56 808,50 грн.

З врахуванням викладеного, суд першої інстанції визнав, що надані до суду документи свідчать про те, що під час укладення договору №09-03/23 від 09.03.2023 року, яким замінено кредитора у зобов`язанні, було змінено й саме зобов`язання, а саме його розмір збільшено на суму 8 428,08 грн.

Проте, таке збільшення обсягу зобов`язання суперечить правовій природі укладеного договору, не відповідає його меті, є необґрунтованим та порушує права боржника.

Наведені обставини свідчать про те, що сторони договору факторингу діяли в порушення вимог положень ст. 512, 514, 517 ЦК України, безпідставно збільшили обсяг зобов`язання ОСОБА_1 під час заміни кредитора у зобов`язанні, що унеможливлює прийняття судом рішення про заміну стягувача у такому зобов`язанні.

З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому листі № 542/14/23 із Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, м. Київ, вул. Харківське шосе, 201/203, 2-А, офіс 602, 02121) за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №522431.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29.03.2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №522431 від 22.02.2021 року у сумі 48 380,42 грн.

09.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» укладено договір №09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до пункту 2.1. якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржника, зазначених у додатках №1 та №3 до цього договору (реєстр боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них (т.2 а.с. 95-98).

08.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» укладено договір №08-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до пункту 1.1. якого сторони погоджуються, що за своєю правовою природою даний договір є правочином з передання первісним кредитором шляхом продажу прав вимоги, визначених у даномудоговорі, новому кредиту (відступлення права вимоги) (т.2 а.с. 102-104).

На виконання вказаного рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29.03.2023 року видано виконавчий лист №542/14/23 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 48 380,42 грн., витрат зі сплати судового збору у розмірі 2 481 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн. (т.2 а.с. 94).

Згідно Єдиного реєстру боржників виконавчий лист №542/14/23 станом на момент звернення ТОВ «Дебт Форс» з заявою про заміну сторони та розгляду заяви судом, не пред`явлено до примусового виконання, виконавче провадження з його виконання не відкрито.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює процесуальне правонаступництво і заміну сторони виконавчого провадження, оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442, відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим, ця особа до відкриття виконавчого провадження, як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення, із відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача, як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача, саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення, як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом із положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження, можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (у тому числі повторного за обґрунтованих підстав при повторному зверненні з виконавчим документом, оскільки зазначена стаття ЦПК України цього не виключає, а Закон про виконавче провадження передбачає таку можливість).

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону України Про виконавче провадження поза межами відкритого виконавчого провадження, як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі, і у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва в усіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Вищезазначене узгоджується із висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 року у справі №2-7763/10, провадження №14-197цс21, які відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, враховуються апеляційним судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону України Про виконавче провадження, поза межами відкритого виконавчого провадження, як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (у тому числі повторного за обґрунтованих підстав при повторному зверненні з виконавчим документом, оскільки зазначена стаття ЦПК України цього не виключає, а Закон про виконавче провадження передбачає таку можливість).

Згідно матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №542/14/23 не відкрито, ТОВ Дебт Форс звернулося до суду із заявою про заміну стягувача в межах трирічного строку з дня повернення виконавчого листа, і тому воно не позбавлено процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, проте, для цього необхідно мати відповідний закріплений статус у виконавчому документі.

Саме з цією метою ТОВ «Дебт Форс» і звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому документі.

За результатами розгляду справи в апеляційному порядку колегія суддів вважає, що ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 у зв`язку із відступленням на користь Товариства вимог за кредитним договором від 22.02.2021 року.

При цьому, ТОВ «Дебт Форс» надало належні, допустимі та достатні докази на підтвердження переходу прав вимоги щодо ОСОБА_3 до ТОВ «Дебт Форс» за кредитним договором 22.02.2021 року, зокрема, копію договору №09-03/23 від 09.03.2023 року, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» та договору відступлення права вимоги №08-05/23 від 08.05.2023 року, укладеного між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс».

Договір №09-03/23 від 09.03.2023 року, укладений між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс», додаткова угода №1 до даного договору, акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.03.2023 року, додаток №3, підписані генеральним директором ТОВ «Вердикт капітал» Іжаківським О.В. та директором ТОВ «Кампсіс Фінанс» ОСОБА_2 (т.2 а.с. 95-102). Рішенням єдиного учасника ТОВ «Кампсіс Фінанс» від 24.04.2023 року ОСОБА_2 звільнено з посади директора Товариства (т.2 а.с. 109, зворот), тому є помилковим висновок суду першої інстанціє про те, що матеріали справи не містять повноважень ОСОБА_2 діяти в інтересах ТОВ «Дебт Форс».

Також необґрунтованими є висновки суду першої про відмову у задоволенні заяви, оскільки сума кредитної заборгованості, яка була стягнута з ОСОБА_1 за рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29.03.2023 року, становить 48 380,42 грн., розмір заборгованості ОСОБА_1 у реєстрах боржників до договорів факторингу № 09-03/23 від 09.03.2023 року та № 08-05/23 від 08.05.2023 року вказаний 56 808,50 грн., тобто, надані до суду документи свідчать про те, що під час укладення договору № 09-03/23 від 09.03.2023 року, яким замінено кредитора у зобов`язанні, було змінено й саме зобов`язання, його розмір збільшено на суму 8 428,08 грн.

Однак, колегія суддів зазначає, що ТОВ «Дебт Форс» звернулося до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому листі №542/14/23, що виданий на підставі рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29.03.2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором в розмірі 48 380,42 грн., заміна стягувача у виконавчому документі здійснюється саме в межах виконання судового рішення, що набрало законної сили. Сума 48 380,42 грн., присуджена за рішенням суду, не виходить за межі суми 56 808,50 грн., яка передана за договорами факторингу.

Крім того, як зазначає Верховний Суд у своїх постановах, зокрема, від 31.10.2018 року у справі №2-а-3494/11 та від 27.08.2020 року у справі №804/536/18, заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення, при цьому, на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, а тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання рішення суду, не змінює цивільних прав нового кредитора.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що ухвала Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 січня 2024 року підлягає скасуванню, а заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні (листі), підлягає задоволенню.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 1,2,3 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п. 2, 376 ч.1 п. 1,2,3, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» - задовольнити.

Ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 січня 2024 року - скасувати ухвалити нове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні - задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, м. Київ, вул. Харківське шосе, 201/203, 2-А, офіс 602, 02121) у виконавчому листі №542/14/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором в розмірі 48 380,42 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 квітня 2024 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов