Справа № 216/5174/23
провадження №2-о/216/135/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді - Чирського Г.М.,

за участю секретаря судового засідання: Смолдирева М.Є., представника заявника, адвоката Пістрюги В.В., заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 цивільну справу в порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Пістрюга Віктор Вікторович, заінтересована особа: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства після смерті батька дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства після смерті батька дитини, заінтересована особа: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

В обґрунтування заяви зазначає, що з 2015 року проживала без реєстрації шлюбу та вела спільне господарство із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від даних відносин у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки, вони не перебували в шлюбі, дані про батька дитини були записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, зі слів заявниці.

У зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, ОСОБА_2 пішов захищати територіальну цілісність України та був зарахований командиром 3 відділення 1 стрілецького взводу 13 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , 1973 року народження, загинув в період проходження військової служби у с. Кругляківка Куп`янського району, Харківської області. До смерті її цивільного чоловіка, вони спільно проживали, вели спільне господарство, разом виховували сина ОСОБА_4 , утримували його, тобто ОСОБА_2 виконував всі обов`язки батька, що можуть підтвердити родичі в судовому засіданні.

Встановлення факту батьківства ОСОБА_2 , 1973 року народження, стосовно їх малолітнього сина ОСОБА_4 , заявнику необхідно для одержання виплат і надання пільг, передбачених чинним законодавством України. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що іншим порядком вирішити питання встановлення факту батьківства неможливо, заявник просить встановити факт того, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , та внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 07.08.2023 року прийняти заяву до розгляду та відкрито окреме провадження.

23.10.2023 року ухвалою суду за клопотанням представника заявника, адвоката Пістрюги В.В., витребувано з Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витяг із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, розірвання шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні заявниця та її представник, адвокат Пістрюга В.В. заяву підтримали в повному обсязі та просять задовольнити її з підстав, викладених в ній.

Заінтересована особа Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надала до суду письмову заяву від 17.08.2023 про розгляд справи без її участі, та не заперечує проти задоволення заявлених вимог заявника.

Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка ОСОБА_5 , оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14.02.2023 року виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №154.

Даний факт підтверджується також копією сповіщення сім`ї Центрально-міського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вих. №1871 від 30.03.2023 р., згідно змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в період проходження військової служби у с. Кругляківка Куп`янського району, Харківської області.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , та відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державн реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька, вбачається, що в графі «батько» вказано ОСОБА_6 », відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

У своїй заяві та під час судового розгляду заявниця вказувала, що із ОСОБА_2 до його смерті проживали у цивільному шлюбі, вели спільне господарство, разом виховували сина, що знайшло своє підтвердження у письмових матеріалах, досліджених у судовому засіданні, зокрема, матеріали справи містять роздруковані фото, які, крім того, підтвердив допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_5 .

Вказані обставини підтверджують доводи заявника, вказані у заяві про встановлення факту батьківства щодо того, що під час народження ОСОБА_3 його батьки не перебували в шлюбі між собою, та відомості про батька було вказано зі слів матері.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.130 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Як встановлено судом, відомості, які зазначені у свідоцтві про народження ОСОБА_3 щодо батька дитини, зокрема по-батькові дитини, відповідає імені ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, встановленими в судовому засіданні, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 293, 319 ЦПК України, ст.ст. 55, 121, 125, 130, 134, 135 СК України суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Пістрюга Віктор Вікторович, заінтересована особа: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства після смерті батька дитини - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Внести зміни до актового запису про народження № 932 від 05.11.2015, складеного Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Кривого Pory Дніпропетровської області, вказавши в графі «Батько»: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, та змінити прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Відомості про батьківство " ОСОБА_6 " - виключити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Суддя Г.М. Чирський