Справа №361/2709/22
Апеляційне провадження №22-ц/824/1655/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2023 року у справі за заявою Броварської міської ради Броварського району Київської області, заінтересована особа: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області, про визнання спадщини відумерлою,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року до суду звернулась Броварська міська рада Броварського району Київської області із заявою про визнання спадщини відумерлою.

В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1-кімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 37,1 м2, житловою площею 20,8 м2.Зазначає, що крім ОСОБА_2 на момент його смерті в квартирі зареєстрованим ніхто не був та на теперішній час ніхто зареєстрованим не значиться. Вказана квартира приватизована ОСОБА_2 одноособово згідно з розпорядження фонду комунального майна Броварського міськвиконкому №1271 від 30 серпня 1993 року належала померлому згідно з свідоцтвом про право власності від 30 серпня 1993 року. ОСОБА_2 був одинокою людиною похилого віку та оскільки жодного з його родичів неможливо було встановити, його поховання було здійснено відповідно до статті 16 Закону України «Про поховання та похоронну справу». Згідно з інформацією комунального підприємства "ЖЕК-1" з моменту відкриття спадщини, тобто з моменту смерті ОСОБА_2 , ніхто не цікавився квартирою, ніхто з приводу користування, оплати за утримання житлового приміщення до підприємства не звертався, за цей час утворився борг за комунальні послуги у сумі 3 481,04 гривень. На теперішній час квартира вільна.

На підставі наведеного, просила суд визнати відумерлою спадщину, що складається з квартири АДРЕСА_1 , що належала померлому ОСОБА_2 та передати вказану квартиру у власність Броварської міської територіальної громади в особі Броварської міської ради Броварського району Київської області.

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 18 квітня 2023 року заяву задоволено; визнано відумерлою спадщину квартиру АДРЕСА_1 , що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та передано квартиру АДРЕСА_1 у власність Броварської міської територіальної громади в особі Броварської міської ради Броварського району Київської області.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 липня 2023 року апеляційну скаргу особи, не брала участі в справі - ОСОБА_1 , задоволено частково; рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким заяву Броварської міської ради Броварського району Київської області, заінтересована особа: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області, про визнання спадщини відумерлою - залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 06 листопада 2023 року касаційну скаргу Броварської міської ради Броварського району Київської області задоволено частково; постанову Київського апеляційного суду від 17 липня 2023 року скасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Станом на день розгляду справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання 18.01.2024 року представник Броварської міської державної нотаріальна контора Київської області не з`явився, про розгляд справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційних скарг законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву про визнання спадщини відумерлою, суд першої інстанції зазначив, що згідно листа завідувача Першої Броварської державної нотаріальної контори Журавської В.В. №1842/01-16 від 30 липня 2022 року, відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 69616429 від 30.07.2022 року, спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не відкривалась. З метою захисту законного інтересу згідно з частиною 5 статті 1277 ЦК України та статті 1283 ЦК України передбачено, що спадщина, неприйнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу. Охорона спадкового майна здійснюється в інтересах територіальної громади з метою його збереження. Суд першої інстанції зробив висновок, що охоронюваний законом інтерес, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, є об`єктом судового захисту, відтак заява підлягає задоволенню.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦК України).

Вказана норма права визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 2-12341/10 (провадження № 61-6686св21) вказано, що «законодавець визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. З огляду на наведені норми закону право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі в справі, проте ухвалене судом рішення певним чином впливає на їхні права та обов`язки, завдає шкоди, що може виражатися у несприятливих для них наслідках. Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки заявника, та лише після встановлення таких обставин вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що ухвалене судом першої інстанції рішення не впливає на права та обов`язки заявника - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду».

Тобто, звертаючись до суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, особа, яка не брала участі в справі, має надати суду докази того, що оскарженим судовим рішенням вирішено питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з частиною 2 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою (пункт 8 частини 2 статті 293 ЦПК України).

Згідно з частиною 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина 6 статті 294 ЦПК України).

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право.

Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Системний аналіз зазначених норм матеріального і процесуального права дає підстави для висновку, що відумерлою є спадщина, визнана як така на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факт смерті спадкодавця, відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, не прийняття спадкоємцями спадщини чи відмова від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури.

Заявник у справі про визнання спадщини відумерлою - це особа, в інтересах якої в суді порушується справа про підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваного права на спадщину, необхідних для реалізації нею майнових прав, без судового підтвердження яких вона позбавлена можливості здійснити ці права.

Отже, набуття права власності на відумерлу спадщину територіальною громадою можна розглядати як правовий засіб, що слугує досягненню визначеності у відносинах власності на засадах справедливості.

Згідно із статтею 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Відповідно до статті 337 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження є те, що розгляд такої заяви не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Колегія суддів зазначає, що однією із передумов набуття територіальною громадою права власності на спадкове майно є відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття (частина перша статті 1277 ЦК України).

Зазначена норма матеріального права має застосовуватися судом при вирішенні питання, чи порушені рішенням суду про визнання спадщини відумерлою, поставленого в окремому провадженні, права особи, яка подала апеляційну скаргу, на таке рішення у справі.

Такі висновки щодо застосування норм права викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 березня 2021 року у справі № 2-о-36/08 (провадження № 61-14000св20) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 139/122/14-ц (провадження № 61-3238св22).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України).

Частинами другою - четвертою статті 1273 ЦК України встановлено, що фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може відмовитися від прийняття спадщини за згодою піклувальника і органу опіки та піклування. Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування.

Відповідно до частини 1 статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (частина 1 статті 1261 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Згідно статті 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Розглядаючи обставини даної справи в контексті вказаних норм права обов`язковому з`ясуванню підлягала обставина з приводу відсутності спадкоємців за заповітом і за законом у власника майна після відкриття спадщини.

З матеріалів справи установлено, що квартира АДРЕСА_1 , приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та належить на праві власності ОСОБА_2 . Вказана обставина підтверджується даними свідоцтва про право власності на житло від 30 серпня 1993 року (а.с.8).

З даних листа КП «Броварське бюро технічної інвентаризації» №4 від 15 червня 2022 року убачається, що згідно архівних даних станом на 31 грудня 2012 року право власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого фондом комунального майна Броварського міськвиконкому згідно з розпорядженням від 30 серпня 1993 року за №1271 (а.с.7).

З даних довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 01 лютого 2022 року установлено, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована одна особа - ОСОБА_2 (а.с.5).

З даних свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 20 квітня 2021 року установлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

З даних листа відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Броварської міської ради установлено, що ОСОБА_2 знято з реєстрації місця проживання 25 червня 2022 року (а.с.6).

Відповідно до даних листа №67 від 03 червня 2022 року убачається, що поховання ОСОБА_2 здійснено 27 квітня 2021 року силами СКП «Броварська ритуальна служба» на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 20 квітня 2021 року та листа Комунального некомерційного підприємства «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» Броварської районної ради Київської області та Броварської міської ради Київської області від 19 квітня 2021 року №1761 (а.с.9).

З даних відомостей, що містять в інформаційній довідці із спадкового реєстру №69616429 від 30 липня 2022 року установлено, що за параметром запиту «Какун Михайло Трохимови» у спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 18).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегією суддів установлено таке.

З даних свідоцтва про розірвання шлюбу від 24 грудня 1975 року народження, установлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано 06 грудня 1972 року (а.с. 67).

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується даними свідоцтва про народження НОМЕР_2 (а.с. 68).

09 березня 1990 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на " ОСОБА_6 " (а.с. 69).

З даних свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 19 березня 2004 року установлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьками дитини є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с. 70).

З даних свідоцтва про смерть НОМЕР_4 від 07 жовтня 2022 року установлено, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 72).

З даних заяви ОСОБА_1 від 16 травня 2023 року установлено, що останній звернувся до нотаріуса із заявою про відкриття спадкової справи (а.с. 79).

Також матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_7 , яка є донькою померлого ОСОБА_2 . Відтак, ОСОБА_1 є внуком ОСОБА_2 .

З даних, що містяться у матеріалах справи убачається, що на момент смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_1 був неповнолітнім, відтак в силу положень частини 4 статті 1268 ЦК України уважається такими, що прийняв спадщину. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

В ході розгляду справи Броварська міська рада Броварського району Київської області жодних доводів на спростування вищезазначеного не навела.

Хоча, не зважаючи на дати смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 не може претендувати на спадкування за правом представлення, в той же час його доводи щодо можливості спадкування як спадкоємця інших черг, з урахуванням положень ч. 4 ст. 1268 ЦК України, суд вважає такими, що заслуговують на увагу. За таких умов апеляційний суд констатує у даній справі наявність спору про право, зокрема право на спадкування апелянтом предмету спору.

В свою чергу вказане обумовлює помилковість висновку щодо можливості розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження.

Встановлені під час судового розгляду обставини дозволяють зробити висновок про наявність спору про право, що підлягає розгляду у порядку позовного провадження, а наявність оскаржуваного рішення є перешкодою для скаржника в процесі оформлення своїх спадкових прав, як внука померлого.

Близький за змістом висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року у справі № 643/6125/16 (провадження № 61-1384св21).

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції, залишення заяви Броварської міської ради Броварського району Київської області про визнання спадщини відумерлою без розгляду та закриття провадження у справі.

Водночас апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що залишення без розгляду заяви не позбавляє його права на подання до суду позову на загальних підставах - у порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву Броварської міської ради Броварського району Київської області, заінтересована особа: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області, про визнання спадщини відумерлою - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що залишення без розгляду заяви не позбавляє його права на подання до суду позову на загальних підставах - у порядку позовного провадження.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько