Справа № 638/216/20
Провадження № 2/638/441/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Почерніної А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луганського національного аграрного університету про скасування розпорядження та поновлення на посаді

встановив:

ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Луганського національного аграрного університету (далі за текстом відповідач, ЛНАУ), в якому з урахуванням уточнень просить скасувати розпорядження Луганського національного університету №01-06/089 від 25.11.2019 «Про зміну Вченого секретаря Вченої ради університету», поновити позивача на посаді Вченого секретаря Вченої ради Луганського національного університету з 26 листопада 2019 року по 11 лютого 2020 року.

В обґрунтуванні зазначає, що згідно з протоколом № 1(10) від 05.03.2018 Вченої ради Луганського національного університету позивач була обрана вченим секретарем Вченої ради на період з 05.03.2018 по 05.03.2023. 25.11.2019 позивача було ознайомлено із розпорядженням Луганського національного аграрного університету за підписом заступника Голови вченої ради Кирпичевої Ірини за № 01-06/089 від 25.11.2019 «Про зміну вченого секретаря Вченої ради університету». Позивач зазначає, що усунення з посади відбулося незаконним способом та неуповноваженою на виконання таких дій посадовою особою, оскільки відповідно до Положення про вчену раду Луганського національного аграрного університету до компетенції заступника голови Вченої ради не входить звільнення Вченого секретаря Вченої ради. Посилаючись на порушення прав та законних інтересів з боку відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.01.2020 року по справі відкрито спрощене провадження.

Луганським національним аграрним університетом 13.03.2020 подано до суду відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просить закрити провадження у справі. Свої доводи обґрунтовує тим, що з позивачем трудові відносини, як Вченим секретарем Вченої ради ЛНАУ, ніколи не оформлювалися, тому застосування норм КЗпП України позивачем є помилковим. Щодо зміни Вченого секретаря Вченої ради ЛНАУ відповідач зазначає, що на засіданні Вченої ради Університету від 26.11.2019 (протокол №16) розглядалося питання щодо зміни вченого секретаря університету. Пропозиція була підтримана членами Вченої ради та жодних питань щодо здійснення такої зміни від членів Вченої ради не надходило. Крім того, згідно наказу в.о. ректора ЛНАУ від 11.02.2020 №01-15/13к позивач, була звільнена з посади в.о. завідувач кафедри будівництва та архітектури на підставі п.6 ст. 36 КЗпП України. Оскільки, нормами Закону України «Про вищу освіту» Вченим секретарем Вченої ради Університету може бути тільки працівник цього закладу вищої освіти поновлення позивача на посаді Вченого секретаря Вченої ради ЛНАУ є таким, що не відповідає вимогам законодавства.

13 березня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач зазначає, що твердження відповідача про відсутність між ним та позивачем трудових відносин як з Вченим секретарем Вченої ради ЛНАУ є помилковими, оскільки ОСОБА_1 призначено на посаду Вченого секретаря на підставі наказу в.о. ректора №01-04/69-1. За цим наказом на позивача було покладено виконання додаткової роботи в межах робочого часу за основною посадою, що кваліфікується як суміщення посад. Крім того, позивачу за виконання додаткової роботи здійснювалась доплата в розмірі 50% посадового окладу за основною посадою. Також зазначила, що твердження відповідача щодо зміни вченого секретаря на позачерговому засіданні Вченої ради ЛНАУ від 26.11.2019 № 16 є необґрунтованими, оскільки представником відповідача не надано результати голосування членів Вченої ради відносно цього питання.

Позивач повідомлена про дату, час та місце судового розгляду шляхом направлення судової повістки за місцем проживання ОСОБА_2 . У судове засідання 29 січня 2024 року позивач не з`явилась про причини неявки в судове засідання суду не повідомила.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду 22.01.2024 вбачається, що судова повістка, повернута на адресу суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за зазначеною адресою».

У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Працівником ПАТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 91- 1 Правил.

За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19 (провадження № 61-2583св20), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19 (провадження № 61-18085св21).

Таким чином, судом виконано обов`язок щодо повідомлення ОСОБА_1 та вона була належно повідомлена про розгляд справи 29 січня 2024 року.

Представник відповідача в судовому засіданні не з`явився про дату, час та місце судового засідання повідомлявся.

Враховуючи вимоги ст.223 ЦПК суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за наявними у справі доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що згідно з протоколом № 1(10) від 05.03.2018 Вченої ради Луганського національного університету (далі - ЛНАУ) позивач була обрана вченим секретарем Вченої ради (а.с. 4-5).

Згідно ч.1 ст.36 Закону України «Про вищу освіту» вчена рада є колегіальним органом управління закладу вищої освіти, який утворюється строком на п`ять років, склад якого затверджується наказом керівника закладу вищої освіти протягом п`яти робочих днів з дня закінчення повноважень попереднього складу вченої ради.

Розділ 5 Статуту ЛНАУ визначає повноваження органів управління університетом. Згідно пункту 5.2.6. Статуту ЛНАУ вчена рада працює відповідно до Положення. Відповідно до пункту 3.1.26 Положення про Вчену раду до основних задач та функцій Вченої ради Університету відноситься розгляд питать діяльності Університету відповідно до Закону «Про вищу освіту» і статуту Університету.

Згідно з п.4.2 Положення про вчену раду ЛНАУ в редакції від 19.01.2017 року Вчена рада університету реалізує свої функції шляхом проведення засідань. Пунктом 5.13 вказаного Положення встановлено, що рішеннями Вченої ради Університету є ухвали, резолюції, звернення, заяви, а також процедурні та інші рішення, що заносяться до протоколу засідань Вченої ради.

На засіданні Вченої ради Університету від 26.11.2019 р. (протокол №16) розглядалося питання щодо зміни вченого секретаря університету (замість позивача призначено вченим секретарем доцента кафедри історико-філософських дисциплін ОСОБА_3 ). Така пропозиція була підтримана членами Вченої ради, жодних питань щодо здійснення такої зміни від членів Вченої ради не надходило, вказана інформація прийнята до відома та здійснена зміна (а.с.120-124 т.1).

Таким чином, є рішення Вченої ради ЛНАУ від 26.11.2019 р., яким схвалено зміну Вченого секретаря Вченої ради Університету з позивача на ОСОБА_3 .

При цьому суд відхиляє клопотання позивача щодо визнання недопустимим доказом документа «Корпія протоколу Вченої ради ЛНАУ від 26.12.2019 №16 про зміну Вченого секретаря», наданого відповідачем до відзиву від 10.03.2020 року, як такого, що містить завідомо неправдиву інформацію та ознаки службового підроблення, з огляду на таке.

За приписами ст.78, 79 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Будь-яких доказів на підтвердження того, що вказаний вище протокол є підробленим або містить недостовірну інформацію суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що вимога позивача про скасування розпорядження Луганського національного університету №01-06/089 від 25.11.2019 «Про зміну Вченого секретаря Вченої ради університету» є такою, що задоволенню не підлягає з огляду на прийняття Вченою радою ЛНАУ від 26.11.2019 р. рішення, яким схвалено зміну Вченого секретаря Вченої ради Університету з позивача на ОСОБА_3 .

Щодо позовних вимог про поновлення позивача на посаді Вченого секретаря Вченої ради Луганського національного аграрного університету з 26.11.2019 по 11.02.2020 суд зазначає таке.

Згідно абзацу 1 ч. 3 ст. 36 Закону України «Про вищу освіту» до складу вченої ради закладу вищої освіти входять за посадами керівник закладу вищої освіти, заступники керівника, керівники факультетів (навчально-наукових інститутів), учений секретар, директор бібліотеки, головний бухгалтер, керівники органів самоврядування та виборних органів первинних профспілкових організацій працівників закладу вищої освіти, а також виборні представники, які представляють наукових, науково-педагогічних працівників і обираються з числа завідувачів (начальників) кафедр, професорів, докторів філософії, Докторів наук, виборні представники, які представляють інших працівників закладу вищої освіти і які працюють у ньому на постійній основі, виборні представники аспірантів, Докторантів, слухачів, асистентів-стажистів, інтернів, лікарів-резидентів, керівники виборних органів первинних профспілкових організацій студентів та аспірантів, керівники органів студентського самоврядування закладу вищої освіти відповідно до квот, визначених статутом вищого закладу вищої освіти.

З аналізу вищенаведених норм Закону України «Про вищу освіту» Вченим секретарем Вченої ради Університету може бути призначений тільки працівник цього закладу вищої освіти. На момент призначення позивача Вченим секретарем Вченої ради ЛНАУ вона обіймала посаду доцента кафедри будівництва та архітектури ННІ будівництва ЛНАУ, що підтверджується наказом ректора ЛНАУ від 31.08.2016 р. № 06-091К (п. 6 вказаного наказу) (а.с.90-92 т.1).

Згідно наказу в.о. ректора ЛНАУ від 11.02.2020 р. № 01-15/13к позивач ОСОБА_1 , в.о. завідувач кафедри будівництва та архітектури, звільнена з займаної посади за п. 6 ст. 36 КЗпП України (а.с.125 т.1).

Отже, на теперішній час позивач не перебуває з відповідачем у трудових відносинах та не може бути поновлена на посаді Вченого секретаря Вченої ради ЛНАУ. Вимоги позивача про поновлення її на посаді Вченого секретаря Вченої ради Луганського національного аграрного університету саме з 26.11.2019 по 11.02.2020 також задоволенню не підлягають через недоведеність позивачем порушень відповідачем вимог чинного законодавства щодо її звільнення з посади Вченого секретаря.

Враховуючи неведене вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до Луганського національного аграрного університету про скасування розпорядження Луганського національного університету та поновлення на посаді.

Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12,81,229,247,263-265,268,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Луганського національного аграрного університету про скасування розпорядження та поновлення на посаді відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Луганський національний аграрний університет (, адреса: Луганська область, м. Старобільськ, вул. Слобожанська 68).

Повний текст судового рішення складено 02 лютого 2024 року.

Суддя Л.М. Рибальченко