Справа № 676/1412/18
Номер провадження 6/676/31/24
У Х В А Л А

22 січня 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Бондаря О.О.

за участю секретаря судового засідання Ткачук Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 , боржник - ОСОБА_2 про поновлення виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

26 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з заявою про поновлення виконавчого провадження.

Протокольною ухвалою Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 15 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано заявником , ОСОБА_2 боржником, а Відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янці-Подільському Кам`янець-подільського району Хмельницької області Центрального Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) заінтересованою особою.

В обґрунтування заявки зазначає, що на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Кам`янці-Подільському Кам`янець-подільського району Хмельницької області Центрального Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), перебувало виконавче провадження АСВП № 63967838 з примусового виконання виконавчого листа № 676/1412/18 від 01.12.2020 р., про зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належному ОСОБА_1 на праві приватної власності нежитловому приміщенні загальною площею 11,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом звільнення займаного нежитлового приміщення.

21.12.2020 р., постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження було відкрито виконавче провадження.

05.03.2021 р., дане виконавче провадження було закрито у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення.

ОСОБА_2 було виселено із приміщення належного ОСОБА_1 на праві приватної власності загальною площею 11,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 надавав довіреності ОСОБА_3 , якою уповноважив користуватися приміщенням загальною площею 11,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , протягом тривалого часу.

Однак у липні 2023 року, ОСОБА_2 , всупереч згоди ОСОБА_1 , самостійно вселилася, разом із своїми родичами, у дане приміщення. І станом на дату подачі заяви, здійснює у цьому приміщенні підприємницьку діяльність.

Заявник просить поновити виконавче провадження АСВП № 63967838 з примусового виконання виконавчого листа № 676/1412/18 від 01.12.2020 р., про зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належному ОСОБА_1 на праві приватної власності нежитловому приміщенні загальною площею 11,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом звільнення займаного нежитлового приміщення та повторно зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належному ОСОБА_1 на праві приватної власності нежитловому приміщенні загальною площею 11,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом звільнення займаного нежитлового приміщення.

Заявник в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Представник заявника адвокат Ліпковський О.В. також в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, заяву підтримує.

Боржник та її представник адвокат Лисяк Г.І. в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечили.

Адвокат Лисяк Г.І. пояснила, що приміщення належить сину ОСОБА_2 . Приміщення камери схову не існує, це було встановлено рішенням Дунаєвецького районного суду. Син ОСОБА_2 і ОСОБА_2 звернулись до директора ринку і з його дозволу збудували торговий павільйон.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 втратив право володіння камерою схову, її не існує. ОСОБА_4 зробив самочинно реконструкцію приміщення, не вказано якого. Приміщення ОСОБА_1 зруйноване. Будівництво приміщення ОСОБА_4 здійснив в 2012 році, а декларацію про готовність будівництва зробив в 2018 році. Дунаєвецький районний суд встановив , що ОСОБА_4 здійснив самочинну реконструкцію. Приміщення павільйону належить сину ОСОБА_2 . Христина дружина ОСОБА_4 не зареєстрована фізичною особою підприємцем. ОСОБА_2 буває в приміщенні павільйону, який належить сину , допомагає дітям і здійснює там торгівлю.

Представник заінтересованої особи Відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янці - Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні дав показання, що він по дорученню здійснює представництво інтересів ОСОБА_1 . З 2010 року ОСОБА_1 не може попасти в своє приміщення. В 2018 році був суд на підставі рішення якого ОСОБА_2 виселили в 2021 році з займаного приміщення , через деякий час ОСОБА_2 повторно вселилась в приміщення позивача.

Свідок ОСОБА_5 син ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що з дозволу директора ринку ним з дружиною і батьками було здійснено реконструкцію павільйону.

Заслухавши учасників судового розгляду , вивчивши заяву та додані до неї матеріали, матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 14 листопада 2018 року, справа № 676/1412/18 , номер провадження 2/676/1261/18 зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належному ОСОБА_1 на праві приватної власності нежитловому приміщенні загальною площею 11.6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом звільнення займаного нежитлового приміщення. Даним рішенням встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Рибак С.Й. 28 листопада 2007 року, зареєстровано в реєстрі за №3370 належить нежиле приміщення камера схову, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 11.6 кв.м.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 16 лютого 2022 року, справа № 676/8253/18, провадження № 22-ц/4820/124/22 встановлено, що ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 06 квітня 2004 року придбала приміщення камери схову площею 11,6 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Цією ж постановою встановлено, що заочним рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 червня 2007 року розірвано кредитний договір №01/800К-2005, укладений 16 грудня 2005 року між АБ «Брокбізнесбанк» і ОСОБА_2 , і стягнуто з останньої на користь банку борг за кредитним договором у сумі 19568,22 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежиле приміщення камери схову загальною площею 11,6 кв. м, яке знаходиться по АДРЕСА_1 . Відповідно до акту проведення прилюдних торгів від 28 листопада 2007 року на виконання виконавчого листа № 2-2068 21 листопада 2008 року було проведено публічні торги з продажу приміщення камери схову, переможцем яких став ОСОБА_1 .

28 листопада 2007 року приватний нотаріус Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Рибак С. Й. посвідчив право власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення - камеру схову загальною площею 11,6 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2011 року задоволено частково позов ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення завданої матеріальної шкоди і зобов`язано ОСОБА_2 повернути у володіння та користування ОСОБА_1 камеру схову площею 11,6 кв. м по АДРЕСА_1 не чинити перешкоди у користуванні камерою схову та звільнити приміщення від майна.

Цією ж постановою Хмельницького апеляційного суду встановлено, що 15 червня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Департаменту містобудування та архітектури Кам`янець-Подільської міської ради із заявою про видачу містобудівних умов та обмежень для проектування на реконструкцію приміщення камери схову під торговий павільйон для промислових товарів по по АДРЕСА_1 і надала копію договору купівлі-продажу камери схову від 06 квітня 2004 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26 квітня 2004 року та технічного паспорта на приміщення камери схову, виданого на ім`я ОСОБА_2 . На підставі цієї заяви наказом Департаменту містобудування та архітектури Кам`янець-Подільської міської ради № 106 від 18 червня 2018 року затверджено містобудівні умови та обмеження № 1085 для проектування об`єкта будівництва реконструкції нежилого приміщення камери схову під торговий павільйон для торгівлі промисловою групою товарів по АДРЕСА_1 .

В Постанові Хмельницького апеляційного суду від 16 лютого 2022 року, справа № 676/8253/18, провадження № 22-ц/4820/124/22 вказано, що не заслуговують на увагу доводи відповідачів - ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_6 15 листопада 2010 року зруйнував залишкові конструктивні елементи камери схову, а вони провели не реконструкцію, а будівництво нового об`єкта нерухомого майна і вправі були зареєструвати право власності на нього.

Також Постановою Хмельницького апеляційного суду від 16 лютого 2022 року, справа № 676/8253/18, провадження № 22-ц/4820/124/22 встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_5 провели реконструкцію нежилого приміщення камери схову по АДРЕСА_1 належного позивачеві - ОСОБА_1 з 2007 року, під торговий павільйон для торгівлі промисловою групою товарів. При поданні зазначених вище документів надали копію договору купівлі-продажу камери схову від 06 квітня 2004 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26 квітня 2004 року та технічного паспорта на приміщення камери схову, виданого на ім`я ОСОБА_2 , які втратили юридичну силу у зв`язку з набуттям ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно у 2007 році.

Таким чином суд приходить до наступного , заочним рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2011 року задоволено частково позов ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення завданої матеріальної шкоди і зобов`язано ОСОБА_2 повернути у володіння та користування ОСОБА_1 камеру схову площею 11,6 кв. м по АДРЕСА_1 не чинити перешкоди у користуванні камерою схову та звільнити приміщення від майна.

Дане рішення виконане не було і тому ОСОБА_1 повторно звернувся до суду з позовом про виселення ОСОБА_2 з спірного приміщення камери схову.

Рішенням Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 14 листопада 2018 року, справа № 676/1412/18 , номер провадження 2/676/1261/18 зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належному ОСОБА_1 на праві приватної власності нежитловому приміщенні загальною площею 11.6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом звільнення займаного нежитлового приміщення.

В 2021 році це рішення було виконано і дана обставина учасниками судового розгляду не оспорюється.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 16 лютого 2022 року, справа № 676/8253/18, провадження № 22-ц/4820/124/22 встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_5 провели реконструкцію приміщення , власником якого є ОСОБА_1 , для цього подавали в дозвільні служби документи про належність приміщення камери схову ОСОБА_2 , які були дійсними до 2007 року та придбання камери схову ОСОБА_1 . Цією ж постановою встановлено, що не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 15 листопада 2010 року зруйнував залишкові конструкційні елементи, а вони провели нове будівництво торгового павільйону.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що вона допомагає сину - ОСОБА_5 ( матеріально) і здійснює торгівлю в павільйоні на ринку.

ОСОБА_5 в своїх показаннях вказав, що здійснював реконструкцію з дозволу директора ринку , тобто ніяких дозвільних документів на підтвердження законності виконання будівельних робіт в нього не було.

А ті документи , які були виготовлені в 2018 році постановою Хмельницького апеляційного суду визнано, що ці документи виготовлені з порушенням чинного законодавства та на підставі документів, які втратили чинність.

Виникнення права власності на об`єкт самочинного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено (постанова Верховного Суду України від 19 вересня 2011 року у справі N 3-82гс11).

ОСОБА_2 та її представником не надано суду доказів на підтвердження наявності в неї чи її сина ОСОБА_5 права власності на реконструйоване приміщення.

А відповідно до позиції ВСУ від 06.07.2016 року у справі № 6-1213цс16 не є новоствореним об`єктом нерухомого майна вже існуючий об`єкт нерухомості зі зміненими зовнішніми та внутрішніми параметрами.

Тобто, то приміщення, яке ОСОБА_2 називає торговим павільйоном, в якому площа вже змінена з 11 кв.м. до 22 кв.м. фактично є приміщенням камери схову , власником якої є ОСОБА_1 , при цьому суд враховує, що технічний паспорт на приміщення торгового павільйону не є правовстановлюючим документом.

Також при розгляді заяви суд враховує, що позивач є власником камери схову за адресою: АДРЕСА_1 і адреса цього приміщення на час розгляду заяви не змінювалась.

Відповідно до ч. 3 ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Тобто вказівка в резолютивній частині рішення суду від 14 листопада 2018 року, справа № 676/1412/18 , номер провадження 2/676/1261/18 про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належному ОСОБА_1 на праві приватної власності нежитловому приміщенні загальною площею 11.6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом звільнення займаного нежитлового приміщення, є рішенням про виселення її з приміщення камери схову.

Таким чином суд вважає за необхідне постановити ухвалу про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 676/1412/18 від 01.12.2020 р., про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належному ОСОБА_1 на праві приватної власності нежитловому приміщенні загальною площею 11,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом звільнення займаного нежитлового приміщення.

Враховуючи, що рішенням суду від 14 листопада 2018 року, справа № 676/1412/18, яке набрало законної сили, вже один раз було вирішено питання про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належному ОСОБА_1 на праві приватної власності нежитловому приміщенні загальною площею 11,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом звільнення займаного нежитлового приміщення відмовити , а також те, що виселення з нежитлового приміщення можливе на підставі рішення суду , а не ухвали, то суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про повторне зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належному ОСОБА_1 на праві приватної власності нежитловому приміщенні загальною площею 11,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом звільнення займаного нежитлового приміщення.

Відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, судові рішення ухвалюються судами іменем України та є обов`язковими до виконання на всій її території.

Як регламентовано ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Складовою справедливого судового розгляду, згідно з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є своєчасне та повне виконання судових рішень із метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Отож, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно затримувати його виконання. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Частиною 10 ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі, якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження в такому разі підлягає поновленню за постановою державного виконавця. Правовий аналіз указаної норми свідчить про те, що питання про повторне виселення вирішується саме тим судом, який ухвалив рішення про виселення.

З огляду на це Законом України «Про виконавче провадження» передбачена можливість повторного виселення боржника на підставі ухвали суду.

Водночас цією нормою права не встановлено заборони або обмеження щодо виконання рішення суду про виселення боржника, який неправомірно займає житлове приміщення, з якого йому належить виселитись, якщо попередньо рішення суду про його виселення виконано, а згодом боржник знову вселився у це приміщення. Визначальною у цій нормі є саме гарантована стягувачу можливість повторного виселення боржника, який знову вселився у приміщення, що мало бути звільнено для стягувача, незалежно від того, в який спосіб боржник був первісно виселений в порядку виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 258 260 ЦПК України, ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження», суд

Ухвалив:

Заяву задовольнити частково.

Відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 676/1412/18 від 01.12.2020 р., про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належному ОСОБА_1 на праві приватної власності нежитловому приміщенні загальною площею 11,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом звільнення займаного нежитлового приміщення.

В задоволенні заяви про повторне зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належному ОСОБА_1 на праві приватної власності нежитловому приміщенні загальною площею 11,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом звільнення займаного нежитлового приміщення відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 26 січня 2024 року.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Бондар О.О