Справа № 369/4129/23
Провадження №2/369/977/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гімарі Рената Ахмедовича про забезпечення позову у цивільній справі №369/4129/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору купівлі-продажу, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гімарі Р.А. звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 224, яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача зазначив, що 21 серпня 2021 року між ОСОБА_2 , як продавцем, та ОСОБА_1 , як покупцем, укладено попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири, за умовами якого продавець зобов`язується збудувати багатоквартирний житловий будинок на земельній ділянці площею 0,1038 га, кадастровий номер :03:006:0030, що знаходиться в АДРЕСА_2 та передати у власність нежитлове приміщення №1 загальною площею 33,2 кв. м., нежитлове приміщення №4 загальною площею 43,5кв.м., та нежитлове приміщення №5, загальною площею 31,4 кв.м.

На виконання умов зазначеного договору під час його укладення позивач передав, а продавець прийняв грошову суму в розмірі 1 446 020,00 грн.

Однак, станом на теперішній час свої зобов`язання продавець не виконав.

Ураховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами є грошовими та містять зобов`язальний характер, позивачем було заявлено до суду також вимоги про стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3 % річних з моменту прострочення зобов`язання по день ухвалення судового рішення.

Тобто, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача орієнтовно складає 1 477 218,37 грн.

При цьому, позивач стверджує, що стосовно ОСОБА_2 у суді перебуває понад 30 позовних заяв про стягнення коштів за невиконання попереднього договору. Щодо відповідача відкрито виконавчі провадження, у яких останній є боржником, і у рамках цих виконавчих проваджень накладено арешт на деяке майно ОСОБА_2 та виставлено його на аукціон СЕТАМ. Указані обставини є спроможною вірогідністю того, що можуть бути перешкодити виконанню судового рішення у цій справі, оскільки майно відповідача буде відчужене для погашення заборгованості в межах задоволення вимог у інших цивільних справах.

Крім того, ОСОБА_3 звертає увагу суду, що у якості забезпечення позову позивач просить накласти арешт на частину квартири, яка належить відповідачу, а не на її цілісність. Така частка була визначена виключно у рамках суми, яка підлягає стягненню

З огляду на той факт, що відповідач не виконав перед позивачем своїх зобов`язань щодо повернення коштів, отриманим ним за попереднім договором у строк, установлений цим договором, та уникає виконання своїх зобов`язань, позивач уважає, що наявний зв`язок між одним із заходів до забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист її порушеного права та поновлення.

Крім того, ураховуючи той факт, що багатоквартирний житловий будинок, про який йдеться в попередньому договорі, не збудований та не введений в експлуатацію, уважаю, що позов слід забезпечити шляхом накладення арешту на інше у продавця майно.

Згідно інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, продавцю належить значний перелік майна, зокрема, квартира АДРЕСА_1 .

З метою встановлення ринкової вартості такої квартири, адвокатом Гімарі Р. А. було замовлено оцінку про вартість майна аналогічної квартири, яка розміщена у тому ж будинку та має ті ж самі квадратні метри.

Так, згідно висновку про вартість оцінки майна, зробленого Центром будівельних та земельних експертиз, убачається, що станом на 19 жовтня 2023 року, ринкова вартість квартира АДРЕСА_3 становить 2 482 000,00 грн. Отже, за аналогією квартира АДРЕСА_1 також має ринкову вартість 2 482 000,00 грн.

Ураховуючи викладені обставини просив суд задовольнити заяву.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Виходячи з зазначених норм чинного законодавства України, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 6 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства") положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Між тим, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на те, що позивач просить забезпечити позов у визначений ним спосіб без надання жодних доказів того, що в разі невжиття заходів забезпечення може бути утрудненим та неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, зважаючи на зміст позовних вимог.

Суд звертає увагу заявника, що на підтвердження права власності відповідача на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 224, суду надано витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.03.2020 року, а тому суд позбавлений можливості встановити, хто станом на момент розгляду заяви про забезпечення позову є власником даної квартири.

Таким чином, заявником не наведено і судом не встановлено, що невжиття таких заходів забезпечення позову про які заявлено може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду у цій справі, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Також зважаючи на наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову позовним вимогам. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

Позивачем не надано суду доказів, підтверджуючих те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не надано доказів забезпечення позову, є співмірним із заявленими позивачем вимогам. Суд не вбачає необхідності у забезпеченні позову, так як доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому безпідставне вжиття заходів забезпечення позову порушить права інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову за безпідставністю.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

За таких обставин, аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що вказана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки на даний час судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, а також заявником належним чином не обґрунтовано свої вимоги щодо забезпечення позову, та співмірності відносно заявлених вимог ціні позову.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 258, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гімарі Рената Ахмедовича про забезпечення позову у цивільній справі №369/4129/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору купівлі-продажу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Андрій ВОЛЧКО