У х в а л а

5 лютого 2024 року

м. Київ

Справа № 517/312/20

Провадження № 61-767ск24

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився з касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - позивач)

на рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 22 березня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року

у справі за його позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - державного нотаріуса Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Романової Ірини Сергіївни - про визнання договору дарування домоволодіння та заповіту недійсними і

в с т а н о в и в :

1. 8 січня 2024 року позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати зазначені судові рішення, «повністю ухвалити нове рішення : змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд». Оскільки ця скарга не відповідає низці вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Верховний Суд вважає, що її слід залишити без руху.

2. За змістом пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» (далі - Закон № 3200-IX) у касаційній скарзі повинні бути зазначені відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

2.1. Якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей (частина восьма статті 14 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).

2.2. Позивач у касаційній скарзі всупереч пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України про наявність або відсутність у нього електронного кабінету не зазначив. Від обов`язку надати ці відомості не звільнений, бо подав касаційну скаргу поштою.

3. За змістом пунктів 4 і 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено не тільки рішення (ухвала), що оскаржується, але й клопотання особи, яка подає скаргу.

3.1. Позивач просить скасувати рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 22 березня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року. Проте не зовсім зрозуміло, яким він бачить наслідок такого скасування. У касаційній скарзі дослівно вказав так: «повністю ухвалити нове рішення : змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд». З огляду на це потребує уточнення вимога (клопотання) позивача за наслідками перегляду зазначених судових рішень.

4. За змістом пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

4.1. Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті (рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій статті 389), є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

(1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац другий пункту 5 частини другої статті 389 ЦПК України);

(2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України);

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абзац третій пункту 5 частини другої статті 389 ЦПК України).

(3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);

(4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

4.2. Позивач у касаційній скарзі не зазначив передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження рішень судів першої й апеляційної інстанцій. Проте має зазначити такі підстави та навести відповідне обґрунтування.

5. За змістом пункту 7 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги. До касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет (речення перше пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

5.1. У касаційній скарзі позивач, окрім себе, зазначив відповідача та третю особу, однак додав до скарги лише одну її копію разом із вказаним у переліку матеріалів додатком. Тому позивач відповідно до кількості учасників справи має надати суду ще одну копію касаційної скарги та додатку до неї.

6. До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону(пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

6.1. Позивач також не додав до касаційної скарги документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

6.2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).

6.3. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

6.4. За змістом підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий мінімум згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року становив 2 102,00 грн.

6.5. Позивач звернувся до суду з позовом у липні 2020 року та заявив дві немайнові вимоги: про визнання недійсним договору дарування домоволодіння та про визнання недійсним заповіту.

6.6. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абзац другий частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

6.7. За подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (підпункт 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

6.8. Отже, за подання касаційної скарги - за відсутності документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, - позивач має сплатити: 2 102,00 грн (прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року) х 0,4 (ставка судового збору за подання позовної заяви) х 2 (кількість немайнових позовних вимог) х 200 % (ставка судового збору за подання касаційної скарги) = 3 363,20 грн.

Реквізити для сплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101; НОМЕР_1 ; судовий збір за скаргою ОСОБА_1 , Верховний Суд (Касаційний цивільний суд), справа № 517/312/20).

6.9. Позивач має надати суду відповідний документ про сплату судового збору у зазначеному розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону, а також дві копії цих документів для інших учасників справи.

7. За змістом частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

8. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).

9. Для усунення вказаних в ухвалі недоліків касаційної скарги Верховний Суд встановлює десятиденний строк з дня вручення ухвали позивачеві. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її позивачеві.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 22 березня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - державного нотаріуса Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Романової Ірини Сергіївни - про визнання договору дарування домоволодіння та заповіту недійсними.

2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима