Провадження №2/523/1124/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді- Середа І.В.,

за участю секретаря судового засідання Щербан О.Д.,

представника позивача Шевцова А.В.,

третьої особи - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, треті особи: акціонерне товариство «Райффайзен Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Одеська міська рада, товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», про визнання електронних торгів недійсними та стягнення грошових коштів,

УСТАНОВИВ:

17.11.2021 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М., треті особи: АТ «Райффайзен Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Одеська міська рада, ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», про визнання недійсними електронних торгів та просив визнати недійсними: результатів електронних торгів, проведених 07.07.2021 р. з реалізації предмету іпотеки, а саме: нежитлового підсобного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , проведених ДП «СЕТАМ», лот №482543; протоколу проведення електронних торгів №545561 від 07.07.2021р.; акту про реалізацію предмету іпотеки ВП №57162980 від 28.07.2021р., виданого приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечком Д.М. на ім`я ОСОБА_2 на підставі вищеописаного протоколу; свідоцтва про право власності позивача на нежитлове приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. 30.07.2021р., зареєстрованого в реєстрі за №1890, а також просить стягнути з приватного виконавця Колечка Д.М. грошові кошти у розмірі 394240 грн, які були внесені в якості сплати за нерухоме майно, яке придбане на електронних торгах, а саме за нежитлове підсобне приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову ОСОБА_2 вказав на те, що йому продано на електронних торгах нежитлове підсобне приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . 30.07.2021 р він зареєстрував за собою право власності на вказане приміщення. Водночас, прийшовши за адресою приміщення, позивачу стало відомо, що воно зайняте іншою особою та належить на праві приватної власності - ОСОБА_1 , який надав йому документи, що підтверджують його право власності на це приміщення, ще з 2013 року. Позивачем з`ясовано, що належним первинним власником нежитлового приміщення першого поверху № 1, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 38,5 кв.м, основною площею 33,3 кв.м була саме Одеська міська рада, не тільки документально, а і фактично володіла вказаним приміщенням, передавала його в оренду, а згодом прийняла рішення про його відчуження на користь фізичної особи ОСОБА_4 та станом на 2021 рік законним власником і фактичним володільцем, і документальним власником вказаної нерухомості є ОСОБА_1 .

Стосовно боржника ОСОБА_3 містився запис про право власності на нежитлове допоміжне приміщення, в будинку під АДРЕСА_1 , 39,7 кв.м загальної площі.

Боржник у виконавчому провадженні фактично не володів жодним нерухомим майном, а існував лише запис про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

В результаті на торгах реалізовано об`єкт, який у дійсності не існує, проте зареєстрований у державних реєстрах, та має лише схожу з існуючим об`єктом нерухомого майна адресу та площу. В свою чергу приватний виконавець Колечко Д.М. при підготовці до реалізації не перевірив належним чином об`єкт нерухомості, його характеристики, фактичного власника (володільця), відповідність зареєстрованого за боржником приміщення тому, що фактично існує, чим допустив порушення Порядку реалізації арештованого майна. В акті на реалізацію предмета іпотеки вказано, що майно належить боржнику ОСОБА_3 , що фактично, як на момент публікації оголошення про проведення електронних торгів, так і на момент проведення торгів, оформлення їх результатів не відповідало дійсності, оскільки таке майно належить законному власнику ОСОБА_1 .. Фактично, відповідачами було продано приміщення, яке не тільки не належить боржнику, а взагалі не існує в натурі. Лотом, проданим на електронних торгах , є запис про приміщення, яке не існує в натурі, що є порушенням цивільного законодавства України, Порядку реалізації арештованого майна і є беззаперечною підставою для визнання недійсною такої купівлі-продажу.

Відповідач приватний виконавець подав до суду відзив, в якому зазначив, що не погоджується з позовом, вважає його необґрунтованим та безпідставним. На примусовому виконанні у приватного виконавця перебувало зведене виконавче провадження № 57170126, до складу якого входив: виконавчий лист № 2-2119/2010, виданий Київським районним судом міста Одеси 23.09.2010 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитом на загальну суму 35561, 13 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 08.07.2009 року складає 271331, 42 грн.; виконавчий лист № 2-1878/10, виданий Київським районним судом міста Одеси 29.09.2010 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 721, 5 грн.; виконавчий лист № 2-1878/10 р., виданий Київським районним судом міста Одеси 29.09.2010 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу за кредитом в загальній сумі 17 222, 36 дол. США, що за курсом НБУ становить 132 379,67 грн. Оскільки боржник ОСОБА_3 не вчиняв дії по сплаті заборгованості від ТОВ «Укрдебт Плюс» отримано листа про згоду на примусову реалізацію іпотечного майна. Було вчинено перевірку належності майна боржнику та накладено арешт, проведена оцінка нежитлового підсобного приміщення загальною площею 39,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та виставлено на торги. Після торгів позивач зареєстрував своє право власності . Ні приватним виконавцем, ні ДП «СЕТАМ», як під час здійснення підготовчих дій, так і під час торгів, не було допущено порушень норм діючого законодавства. При подачі заявок на участь у торгах позивач був ознайомлений з інформаційним повідомленням про електронні торги щодо вказаного лоту в якому зокрема, була зазначена інформація про порядок ознайомлення з майном. Наявною була інформація щодо зберігача майна та зазначено номери телефону. Однак, позивач не звертався за зазначеними номерами телефону із заявками щодо можливості ознайомитись із об`єктом, виставленим на продаж. Між тим, враховуючи наявну реєстрацію в реєстрі двох об`єктів нерухомості за однією адресою відповідач вважає, що саме недобросовісна та протиправна поведінка допущена Одеською міською радою. Враховуючи зазначене, права позивача мають бути захищені шляхом віндикаційного позову.

Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» подав до суду заперечення на позов та не погоджується з вимогами позивача в повному обсязі. Представник товариства зазначив, що позивачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу, на підтвердження обставини, що житлове підсобне приміщення, загальною площею 39,7 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично не існує, а боржникові належав виключно запис про реєстрацію прав власності на об`єкти нерухомості в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, а тому ця обставина є недоведеною та не може бути встановлена в судовому засіданні.

Окрім того, відсутні відомості, що позивач звертався до приватного виконавця Колечка Дмитра Миколайовича з питанням щодо ознайомлення (огляду) об`єкта нерухомого майна, виставленим на продаж. Ніхто не вправі примушувати особу оглянути товар до його придбання, а позивач на власний розсуд, вільно розпорядився своїм правом щодо ознайомлення із предметом, який мав намір придбати, а отже, добровільно ризикував. Така бездіяльність позивача стверджує про відсутність будь-яких порушень відповідачами його прав та наявність підстав для їх захисту у судовому порядку.

Дії виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

Більш того, виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації рухомого майна організовує і проводить організатор електронних торгів.

При цьому, не зрозумілим та недоведеним залишаються висновки ОСОБА_2 щодо ототожнення двох різних нежитлових приміщень, та встановлення фактичної відсутності одного з цих приміщень.

Позивач не надає суду будь-яких доказів порушення ДП «СЕТАМ» та/або приватним виконавцем Порядку щодо організації та проведення електронних торгів, або протиправних дії/бездіяльності виконавця під час вчинення підготовчих дії з метою проведення оскаржуваних електронних торгів, які б були необхідними та достатніми для висновку про необхідність визнання недійсними рель татів електронних торгів, проведених 07.07.2021 року з реалізації предмету іпотеки, а саме: нежитлового підсобного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , проведених ДП «СЕТАМ», лот №482543.

При цьому, доводи позивача про визнання торгів недійсними та скасування протоколу про проведення електронних торгів з тих підстав, що ДП «СЕТАМ» було допущено порушення порядку та процедури визначеної Порядком, є необгрунтованими, а дії державного виконавця щодо формування лоту у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдний торгів, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними у передбачений законом спосіб.

13 червня 2022 року від АТ «Райффайзен Банк» надійшли письмові пояснення в яких банк повідомив про укладення 02 серпня 2019 р та 05 листопада 2021 р з АТ «Оксі Банк» договорів відступлення прав вимог за кредитними та іпотечним договорами укладеними з ОСОБА_3 .. 25 жовтня 2023 р від представника банку надійшла заява про розгляд справи в його відсутності.

22 листопада 2021 позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

17 грудня 2021р. після усунення недоліків провадження у справі відкрито та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження.

25 липня 2022 р. судом задоволено клопотання представника приватного виконавця виконавчого округу Одеської області про витребування доказів,

29 травня 2023 р у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав вказаних в позові та просив врахувати пояснення складені після ознайомлення з матеріалами справи№2-6206/06 про яку він дізнався після наданих в суді пояснень третьої особи ОСОБА_1 , в яких він зазначив аналіз про рух вказаної справи .

Представники відповідачів та треті особи повідомлені належним чином про розгляд справи, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися.

Раніше в судових засіданнях представник відповідача приватного виконавця та представник третьої особи заперечували проти задоволення позову з підстав вказаних у відзиві та запереченнях.

Від відповідача ДП «СЕТАМ» та третіх осіб відзив та заперечень на позов не надходили.

Третя особа ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив, що він є власником нежитлового приміщення першого поверху № 1, за адресою: АДРЕСА_1 , яке ним придбано у ОСОБА_4 .. Після реєстрації права власності почав ним користуватися, уклав договори на електро та водопостачання і водовідведення, утримання будинку та прибудинкової території. Через півроку після придбання до приміщення прийшли представники ПАТ «Дельта Банк» і стверджували, що цей об`єкт нерухомості знаходиться в іпотеці. Він для з`ясування обставин спочатку звернувся до ОСОБА_4 та отримав від нього документи з яких він дізнався про наявність справи та рішення суду за яким визнавалося право власності за ОСОБА_5 , а потім ним подаровано ОСОБА_3 , а також про оскарження рішення суду та його скасування. Вважає, що це якась шахрайська схема була. Потім він звернувся в банк та вимагав від них роз`яснень з підстав реєстрації права власності за іншою особою та надав документи в підтвердження свого права власності, та копії рішень суду по справі де розглядався позов ОСОБА_5 , але відповіді не отримав. До початку 2022 року він здавав приміщення в оренду протягом п`яти років, під магазин квітів. В 2021 році, точно не пам`ятає, зі слів орендарів приміщення він дізнався, що приходив ОСОБА_2 та залишив свій номер телефону. На теперішній час приміщення він не здає в оренду, оскільки воно не користується попитом через воєнний стан.

Заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. перебувало зведене виконавче провадження № 57170126, до складу якого входив: виконавчий лист № 2-2119/2010, виданий Київським районним судом міста Одеси 23.09.2010 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитом на загальну суму 35561, 13 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 08.07.2009 року складає 271331, 42 грн.; виконавчий лист № 2-1878/10, виданий Київським районним судом міста Одеси 29.09.2010 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 721, 5 грн.; виконавчий лист №2-1878/10 р., виданий Київським районним судом міста Одеси 29.09.2010 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитом в загальній сумі 17 222, 36 дол. США, що за курсом НБУ становить 132 379,67 грн.

06 вересня 2018, 07 вересня та 30 січня 2019 приватним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП №57162980, №57167225, №58242096 з примусового виконання вищезазначених виконавчих документів, які були надіслані сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням вручення.

06 вересня 2018 р та 30 січня 2019 року приватним виконавцем винесені постанови про арешт майна та коштів боржника, якими було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно та на грошові кошти всіх видів валют та банківських металів, що знаходяться на всіх рахунках боржника ОСОБА_3 ..

17 листопада 2020 року приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження №57162980, винесено постанову про опис та арешт нежитлового підсобного приміщення загальною площею 39,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

19 листопада 2020 р приватний виконавець звернувся із листом до ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», який є іпотекодержателем арештованого майна, про надання згоди на його примусову реалізацію.

05 березня 2021 р надійшла відповідь від ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», якою була надана згода на примусову реалізацію майна за умови першочергового задоволення боргових вимог іптекодержателя.

08 лютого 2021 р на запит виконавця до КП «БТІ» ОМР було отримано відповідь, що ОСОБА_3 станом на 31 грудня 2012 р. належить нежитлове підсобне приміщення площею 39,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дата реєстрації 02.04.2007, книга 63неж-98.

15 березня 2021 р приватним виконавцем була винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для оцінки .

Згідно з висновками про вартість майна від 05.04.2021 року, отриманим виконавцем 09 квітня 2021, ринкова вартість нежитлового підсобного приміщення загальною площею 39,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 склала 492 800,00 грн..

09 квітня 2021 р приватним виконавцем надіслано сторонам виконавчого провадження повідомлення про оцінку арештованого майна.

19 квітня 2021 р приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника. Того ж дня приватним виконавцем до ДП"CETAМ" направлена заявка на реалізацію арештованого майна.

26 квітня 2021 р отримано лист від ТОВ «Укрдебт Плюс», згідно із яким вони висловлюють свою згоду із ціною, визначеною оцінювачем та не заперечують проти реалізації майна.

26 квітня 2021 р "СЕТАМ" розмістило оголошення про проведення електронних торгів за лотом №476218 .

06 травня 2021 р ДП "СЕТАМ" надіслано сторонам виконавчого провадження та виконавцю повідомлення про реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів із зазначенням дати та часу проведення електронних торгів (26.05.2021 року) та початкової ціни продажу майна (492 800,00 грн).

26 травня 2021 р перші торги не відбулись з причин відсутності попиту.

15 червня 2021 р ДП "СЕТАМ" надіслало сторонам виконавчого провадження та виконавцю повідомлення про реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів із зазначенням дати та часу проведення електронних торгів (07.07.2021 року) та початкової ціни продажу майна (394 240,00 грн).

07 червня 2021 ДП "СЕТАМ" розмістило оголошення про проведення електронних торгів за лотом №482543 .

07 липня 2021 другі торги відбулись та нежитлове підсобне приміщення загальною площею 39,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було придбано ОСОБА_2 за стартовою ціною, 394 240,00 грн. згідно із протоколом №545561.

Вказаний об`єкт нерухомості реалізовувався в рамках зведеного виконавчого провадження АСВП № 57170126, в якому боржником є ОСОБА_3 , а стягувачем АТ «Райфайзен Банк».

28 липня 2021 р приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д. М. було видано акт про реалізацію предмета іпотеки, згідно якого переможцем торгів визнано ОСОБА_2 , який сплатив на рахунок приватного виконавця 394 240,00 гривень.

З вказаних коштів 19.07.2021 р. приватний виконавець перерахував на рахунок ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» дві суми 364680 грн та 5000 грн.

30 липня 2021 р на підставі акту про проведені електронні торги та у відповідності до ст. 47 Закону України «Про іпотеку», приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Папським А.Е. було видано свідоцтво про право власності на майно, в реєстрі за № 1890, згідно якого ОСОБА_2 став власником нежитлового підсобного приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 39,7 кв.м.

Того ж дня, 30 липня 2021 р право власності на приміщення було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом № 268387778 від 30 липня 2021 р .

Щодо набуття права власності на нежитлове підсобне приміщення за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , яке реалізовано на електронних торгах, та на нежитлові приміщення першого поверху №1, за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 встановлено таке.

25.09.2008 Виконавчим комітетом Одеської міської ради було прийнято рішення №1068 на підставі якого 16.10.2008 Виконавчим комітетом Одеської міської ради було видано Свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення (бланк серії САС № 193048), згідно якого нежитлове приміщення першого поверху № 1 (один), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 38,5 кв.м. основною площею 33,3 кв.м. є об`єктом комунальної власності Одеської міської ради.

право комунальної власності на Приміщення було зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі:9го-27, номер запису:2841, реєстраційний номер 25218890, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20734284.

21 лютого 2007 року на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 11 грудня 2006 року у справі №2-6206/06 (2-3608/10) за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на нежитлове підсобне приміщення, загальною площею 39,7 кв.м, що розташоване в будинку АДРЕСА_1 , про що зазначено в договорі дарування укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 21 березня 2007 року.

21 березня 2007 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір дарування нежитлового підсобного приміщення, загальною площею 39,7 кв.м, що розташоване в будинку АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левенець Т.П. та зареєстровано в реєстрі за № 436 .

13 квітня 2007 року за умовами іпотечного договору ОСОБА_3 передав ТОВ «Український промисловий банк» в іпотеку нежитлове допоміжне приміщення, загальною площею 39,7 кв.м, в будинку АДРЕСА_1 .

13 травня 2020 року ПАТ «Дельта Банк» відступив ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» право вимоги за кредитним договором №8-129/ФКВІП-07 та іпотечним договором від 13 квітня 2007 р. укладеними між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 , що підтверджується договором №2244/К про відступлення прав вимоги.

31 березня 2010 року Апеляційним судом Одеської області заочне рішення у справі №2-6206/06 скасовано та направлено справу на новий розгляд.

16 вересня 2010 року позов ОСОБА_5 до Одеської міської ради, треті особи КП ДЕЗ «Пересипське», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання права власності на підсобне приміщення було залищено без розгляду.

31 травня 2011 року між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 було укладено договір оренди №115/82 нежилого приміщення першого поверху загальною площею 38,5 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , характеристика об`єкта оренди наведена в технічному паспорті , виданому КП «ОМБТІ та РОН» від 13 лютого 2008 року.

За рішенням Одеської міської ради від 08.07.2011 року №821-VІ « Про перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню в 2011 році , та внесення змін до рішень Одеської міської ради» зазначено приміщення 1-го поверху площею 38,5 кв.м по АДРЕСА_1 на підставі викупу орендарем за грошові кошти.

24 жовтня 2011 року між територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради та фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень першого поверху №1, за адресою: АДРЕСА_1 , що в цілому складається з приміщень, загальною площею 38,5 кв.м, основною площею 33,3 кв.м.

08 листопада 2011 року ОСОБА_4 зареєстрував своє право власності на вказані приміщення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з службової записки заступника директора Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 21 листопада 2011 р в ході проведення інвентаризації нерухомості територіальної громади м.Одеси співробітниками Департаменту було проведено обстеження нежитлового об`єкту першого поверху (підсобне приміщення), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 39,7 кв.м, по якому виявлено подвійну реєстрацію та було встановлено реєстрацію права власності на належне Одеській міській раді приміщення за ОСОБА_5 на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 11.12.2006 р. справа №2-6206/06 , який раніше використовував це приміщення на правах оренди за договором від 28.03.2003 р №3/41, та який за договором дарування від 21 березня 2007 р подарував приміщення ОСОБА_3 ..

13 травня 2013 року ОСОБА_4 продав ОСОБА_1 нежитлові приміщення першого поверху №1, за адресою: АДРЕСА_1 , що в цілому складається з приміщень, загальною площею 38,5 кв.м, основною площею 33,3 кв.м., про що укладено договір купівлі-продажу, і який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М., та зареєстровано за №3069. В цей же день зареєстровано право власності ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер обєкта 1.

07 червня 2013 р. між ТОВ «Інфокс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення №6730/3 та додатком №1 з дислокацією об`єкту нерухомого майна -нежитлове приміщення першого поверху №1 за адресою: АДРЕСА_1 , та додатком №2 форма водогосподарського балансу. Строк дії договору до 31 грудня 2016 року з пролонгацією на строк до 5 років.

10 жовтня 2013 року між ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір про постачання електричної енергії. Згідно з додатком №10 до договору надання послуги в магазин за адресою: АДРЕСА_1 .

01 червня 2013 року укладено договір №10/13 по утриманню будівель, споруд і прибудинкових територій (ВЕР) між КП «Житлово-комунальний сервіс «Пересипський» та ФОП ОСОБА_1 , який займає на підставі договору купівлі-продажу нежитлове приміщення площею 38,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

27 червня 2014 року ОСОБА_1 з`явився до ПАТ «Дельта Банк» і використовуючи бланк банку написав і подав заяву на ім`я голови ради директорів АТ «Дельта Банк» ОСОБА_8 і повідомив про своє зареєстроване право власності на приміщення, та користування цим майном, а також про те, що ОСОБА_3 не вів ніякої діяльності в цьому приміщенні.

07 липня 2014 р ОСОБА_1 знову звернувся до голови ради директорів АТ «Дельта Банк» Поповій О.Ю. з повідомленням про обставини набуття права власності на належне йому приміщення та прохання розібратися і перевірити відомості по ОСОБА_3 та додав до заяви рішення судів ухвалених у справі №2-6206/06 ( №2-3608/2010).

Судом з`ясовано, що на підставі договору оренди від 28 березня 2003 р №3/41 ОСОБА_5 користувався нежитловим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 39,7 кв.м, строком дії до 13 червня 2006 р.

Згідно з технічним паспортом складеним ОМБТІ та РОН складеного 31 квітня 2003 року на ім`я власника Одеську міську раду, нежитлове приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1 знаходиться на першому поверсі одноповерхового будинку та має загальну площу 39,7 кв.м, складається з приміщень: туалет 3,1 кв.м, коридор 5,6 кв.м , торгові зали 16,1 кв.м та 14.9 кв.м, висота приміщень -2,7 м

За відомостями технічного паспорту складеного ОМБТІ та РОН на ім`я власника ОСОБА_5 26 лютого 2007 року- нежитлове підсобне приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1 , перший поверх загальна площа 39,7 складається з приміщень : торгові зали 14,9 кв.м та 16.1 кв.м, коридор 4,8 кв.м, підсобне 0,8 кв.м, туалет 3,1 кв.м, висота приміщень -2,7 м

Як видно з технічного паспорту, складеного ОМБТІ та РОН 13 лютого 2008 року на ім`я користувач Одеська міська рада, нежиле приміщення 1-го поверху в житловому будинку АДРЕСА_1 , загальна площа 38,5 кв.м, туалет 1,2 кв.м, коридори 2,6 кв.м та 1,4 кв.м, 1-ша кімната 30,5 кв.м, 2-га кімната 2,8 кв.м, висота приміщень -2,7 м.

За технічним паспортом складеним ОМБТІ та РОН 18 лютого 2013 р на ім`я власника ОСОБА_4 , нежитлове приміщення №1 першого поверху в будинку АДРЕСА_1 , загальна площа приміщень- 38,5 кв.м, висота приміщень -2,7 м, 1-е приміщення -30,5 кв.м, 2-е приміщення -3,8 кв. м, туалет- 1,2, коридор -4 кв.м

Згідно із Інформаційною довідкою від 05.11.2020 №231129874 ОСОБА_3 на підставі договору дарування №436 від 21 березня 2007 р, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, ОСОБА_9 належало підсобне приміщення загальною площею 39,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 17907055, а ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №3069 від 13 травня 2013 р посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М., належать нежитлові приміщення першого поверху №1, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 38,5 кв.м, основною площею 33,3 кв.м, реєстраційни номер майна №1.

Як вбачається із змісту заяви Одеської міської ради поданої у справі №2-6206/06 за позовом ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення, представник ради повідомляв суд про те, що з 28 березня 2003 року з метою поліпшення технічного стану приміщення ОСОБА_5 здійснив реконструкцію приміщення. Також вказував на належність приміщення територіальній громаді на підставі рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25 листопада 1991 р «Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування і районів області, згідно з яким у комунальну власність громади був переданий весь житловий і нежитловий фонд місцевих рад, розташований у територіальних межах міста та свідоцтвом про право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 від 06.12.2002 р. за №023083.

Не з`ясування вказаних обставин стали підставою для скасування апеляційним судом заочного рішення .

За нормами ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За нормами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина 1, 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Питання примусового виконання рішення суду врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Так, згідно ч.1 та п.п.5, 6 ч. 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Нормами ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до вимог ч.3,4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Так, згідно ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Згідно з п.2 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 р №2831/5 (далі Порядок), організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані: повне найменування відділу державної виконавчої служби або прізвище ім`я, по батькові (за наявності) приватного виконавця, виконавчий округ, номер посвідчення приватного виконавця; номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень; повні найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ для юридичних осіб; форма реалізації арештованого майна (електронні торги чи торги за фіксованою ціною); вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті); найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні; відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 10 розділу ІІІ цього Порядку); місцезнаходження майна (для нерухомого майна точна поштова адреса, для рухомого адреса зберігача); відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса); відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек); вартість майна, що передається на реалізацію, визначена рішенням суду або відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця для перерахування коштів; адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця; фото- та/або відеоматеріали; кваліфікований електронний або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. В разі якщо заявку на реалізацію арештованого майна подав приватний виконавець, він підписує її самостійно із дотриманням умов, вказаних у цьому пункті.

Положеннями пункту 3 розділу II Порядку, передбачено, що виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

За вимогами п.4 глави ІІ Порядку перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.

Стаття 650 ЦК України закріплює такий спосіб реалізації майна, як укладення договорів на біржах, аукціонах (торгах), конкурсах, та відсилає до інших нормативних актів, якими повинні встановлюватись особливості укладення цих договорів. До цього зводиться і норма ч. 4 ст. 656 ЦК України, згідно з якою до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (ч. 4 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України закріплено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з нормами ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частина 1 ст.321 ЦК України, визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника.

Велика Палата Верховного Суду вже зазначала, що реалізація майна, зокрема майнових прав, на прилюдних торгах полягає у продажу цього майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на нього до покупця - переможця прилюдних торгів. Тому, враховуючи передбачені законодавством щодо прилюдних торгів особливості, проведення таких торгів є правочином. Такий висновок узгоджується з приписами статей 650, 655 і частини четвертої статті 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу купівлю-продаж на публічних торгахі визначають, що до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (див., зокрема постанови Великої Палати Верховного Суду від 2 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункти 6.17-6.18) та від 7 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (пункти 38-39), від 6 липня 2022 рокуу справі № 914/2618/16 (пункт 32), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.66)).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, виходячи із вказаних норм, відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

З урахуванням наведеного, набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є приватний виконавець та організатор електронних торгів ДП «СЕТАМ». Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Такий правовий висновок міститься і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17.

Оцінивши надані докази в сукупності суд дійшов висновку, що підсобне приміщення загальною площею 39,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 17907055, та нежитлові приміщення першого поверху №1, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 38,5 кв.м, основною площею 33,3 кв.м №1, є одним і тим же об`єктом нерухомого майна за однією і тією ж адресою. Різниця в площі приміщень пов`язана з проведеною ОСОБА_10 реконструкцією під час оренди приміщення.

Так, судом було встановлено, що на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 11 грудня 2006 року у справі №2-6206/06 (2-3608/10) 21 лютого 2007 р ОСОБА_5 зареєстрував право власності на спірне приміщення, а через місяць після реєстрації права власності ОСОБА_5 , 21 березня 2007 року подарував його ОСОБА_3 , який менше ніж через місяць 13 квітня 2007 р передав це майно в іпотеку ТОВ «Український промисловий банк».

31 березня 2010 року апеляційним судом задоволено скаргу Одеської міської ради та заочне рішення у справі №2-6206/06 скасовано та направлено справу на новий розгляд, 16 вересня 2010 року позов ОСОБА_5 залишено без розгляду.

Отже, рішення суду про визнання права власності за ОСОБА_5 скасовано.

Судом з наданих третьою особою ОСОБА_1 доказів з`ясовано, що в 2014 році, він повідомив іпотекодержателя ПАТ «Дельта Банк» про зареєстроване за ним право власності на приміщення та підстави набуття у власність ОСОБА_3 , а також надав скасоване рішення суду.

Отже, правонаступник іпотекодержателя ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» з отриманих доказів також був обізнаний про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 , однак не поставив до відома приватного виконавця.

За відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на час проведення торгів за адресою : АДРЕСА_1 , приватний виконавець не звернув уваги на те, що зазначено два об`єкти нежитлове допоміжне приміщення, загальною площею 39,7 кв.м, власник з розміром частки 1/1 - ОСОБА_3 та нежитлові приміщення першого поверху №1, що в цілому складається з приміщень, загальна площа 38,5 кв.м, основна площа 33,3 кв.м, власник з розміром частки 1/1- ОСОБА_1 .

Згідно з постановою про опис та арешт майна від 17 листопада 2020 року приватний виконавець вхід до приміщення не здійснював , постанова складалася за наявними в матеріалах виконавчого провадження копіями технічної та правовстановлюючої документації.

Аналіз наданих доказів вказує на те, що після скасування рішення Суворовського районного суду м.Одеси та залишення позову ОСОБА_5 без розгляду власник майна Одеська міська рада після проведеної інвентаризації отримала технічну характеристику на приміщення та здійснила відчуження об`єкта нерухомості.

Враховуючи вказані норми та встановлені обставини суд дійшов висновку, що права позивача порушені, саме приватним виконавцем під час підготовки документів для проведення торгів не перевірено відповідність і належність майна боржнику з урахуванням наявних реєстрі даних та на електронних торгах реалізовано майно, реєстрація права власності на яке міститься за двома особами, одна з яких, ОСОБА_1 , не має відношення до правовідносин з укладанням договору іпотеки з ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» та не має зобов`язань перед АТ «Райффайзен Банк». Крім того, на час проведення торгів приміщення з такими як вказано в лоті характеристиками не існує, що є істотними умовами договору купівлі-продажу.

В результаті за встановлених обставин порушення права позивача пов`язане з позбавленням його можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю.

Суд критично, розцінює доводи як приватного виконавця так і третьої особи ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» про те, що позивач не ознайомився з об`єктом нерухомості тим самим взяв на себе ризики, тоді як приватний виконавець під час підготовки документів для проведення торгів не перевірив відповідність приміщення як технічній характеристиці так і належності боржнику цього майна, а товариство не надало відомостей про належність приміщення ОСОБА_1 ..

Щодо твердження про не вірно обраний спосіб захисту та право звернутися з віндикаційним позовом, то такі позиція не заслуговує на увагу, оскільки первісним власником майна є Одеська міська рада, а рішення суду про набуття у власність приміщення та на підставі якого відбулося відчуження за договором дарування було скасовано і сторони повернулися до первісного стану.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права чи інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Інакше кажучи, суд має захистити право чи інтерес у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію .

Як було судом зазначено первісним власником майна була Одеська міська рада, рішення суду за яким було реалізовано майно і в подальшому передано в іпотеку скасовано, тому саме для позивача іншого способу захисту як оскарження торгів і повернення коштів сплачених за спірне приміщення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18.03.2020 по справі № 639/4971/18 (провадження № 61-22289св19) за аналогічних обставин дійшов висновку, що подальший розподіл отриманих органом державної виконавчої служби грошових коштів не можуть виступати підставою для припинення обов`язку продавця за договором купівлі-продажу по поверненню отриманого за недійним правочином. При цьому продавець має право на звернення з відповідними вимогами до осіб, які отримали вказані грошові кошти.

За тих обставин, якщо навіть на рахунку приватного виконавця вже відсутня сума перерахована покупцем, це не спростовує його обов`язку повернути безпідставно отримані кошти, оскільки недійсний правочин не породжує позитивних юридичних наслідків. При цьому приватний виконавець не позбавлений права у судовому порядку захистити свої права відповідно до правового механізму, передбаченому ст. 1212 ЦК України.

З таких правовідносин вже висловлена правова позиція у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 640/12119/18.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що електронні торги підлягають визнанню недійсними, у зв`язку з чим є необхідним визнати недійсними як свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. 30.07.2021р., зареєстрованим в реєстрі за №1890, так і результати електронних торгів, протокол проведення електронних торгів, акт про реалізацію предмету іпотеки, а з приватного виконавця стягнути на користь позивача сплачені грошові кошти у розмірі 394240 грн.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та враховуючи задоволення вимог, судовий збір у розмірі 6666,40 грн. підлягає стягненню з приватного виконавця на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12,13, 76, 81, 89, 141,258-259, 263-265, 273, 354,355 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, треті особи: акціонерне товариство «Райффайзен Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Одеська міська рада, товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», про визнання електронних торгів недійсними та стягнення грошових коштів задовольнити.

Визнати недійсними результати електронних торгів, проведених 07.07.2021 р. з реалізації предмету іпотеки, а саме: нежитлового підсобного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , проведених ДП «СЕТАМ», лот №482543.

Визнати недійсними протокол проведення електронних торгів №545561 від 07.07.2021р.

Визнати недійсним акт про реалізацію предмету іпотеки ВП №57162980 від 28.07.2021р., виданий приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечком Д.М. на ім`я ОСОБА_2 на підставі протокол проведення електронних торгів №545561 від 07.07.2021р. про реалізацію предмету іпотеки, а саме: нежитлового підсобного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , проведених ДП «СЕТАМ», лот №482543.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. 30.07.2021р., зареєстрованим в реєстрі за №1890.

Стягнути з приватного виконавця Колечка Дмитра Миколайовича на користь ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) грошові кошти у розмірі 394240 грн, які були внесені в якості сплати за нерухоме майно, яке придбане на електронних торгах, а саме за нежитлове підсобне приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з відповідача приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 6666,40 грн. .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Суддя

Повне рішення складено 26 січня 2024 р.