Справа № 638/7907/23
Провадження № 2/638/1340/24
25 січня 2024 року м. Харків
Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судді Шишкіна О.В.,
за участі секретаря судового засідання Олейник О.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , у якому, просить розірвати спадковий договір, укладений між ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , посвідчений 26 березня 2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жамойда Г.М., зареєстрований в реєстрі за №327.
Ухвалами суду відкрито провадження по справі та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник позов підтримали, просили задовольнити та ухвалити по справі заочне рішення.

Належним чином повідомлений відповідач ОСОБА_3 про дату час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причин неявки не повідомила.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце даного судового засідання, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи за її відсутності, за участі позивача та її представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України).

Враховуючи, що суду не надано належних та допустимих доказів на спростування вимог позивача, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі письмових доказів, виходяи з наступного.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як встановлено у судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 є людиною похилого віку, яка має низку захворювань у зв`язку з чим потребувала сторонньої допомоги.

Відповідачка, ОСОБА_3 , разом зі своєю матір`ю проживали у сусідній з позивачкою квартирі. Між нами склалися доброзичливі стосунки. Тому ОСОБА_1 запропонувала відповідачу укласти спадковий договір, сподіваючись отримувати від останньої допомогу та догляд за нею.

26 березня 2021 року між позивачкою та відповідачкою було укладено спадковий договір, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жамойда Г.М.

Згідно з умовами укладеного договору, після смерті ОСОБА_1 належна їй на праві власності квартира, розташована за адресою : АДРЕСА_1 , переходить у власність відповідачки ОСОБА_3 .

Згідно з пунктом 6 спадкового договору на набувача, відповідачку ОСОБА_3 , покладені обов`язки, а саме: надавати медичну допомогу відчужувачу, позивачу ОСОБА_1 , шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер, тощо); супроводжувати в поліклініку; надавати необхідну допомогу у пранні білизни, прибиранні квартири, купівлі продуктів харчування за кошти відчужувача; купувати для неї медикаменти, одяг за гроші відчужувача та за її вимогою; надавати будь яку іншу допомогу; набувач зобов`язаний у разі смерті відчужувача поховати його.

Однак відповідачка припинила виконувати умови договору з 24 лютого 2022 року. Жодним чином вона не надає ОСОБА_1 ніякої допомоги та не виконує обов`язки по договору.

Так зранку 24.02.2022 року вона повідомила позивача, що виїжджає з сім`єю у евакуацію та повернула їй ключі від квартири. З того часу вона виїхала з міста Харків и проживає за кордоном. Після цього ключі від квартири на всяк випадок позивачка віддала сусідці з квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4 .

Як зазначила позивачка, з 26 лютого 2022 року їй постійно надає допомогу сусід з квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_5 . Він сам запропонував їй допомогу, а вона погодилася, так як дуже потребувала сторонньої допомоги. Крім того що в позивачці хвороба ОСОБА_6 , так ще у неї був перелом кістки над кистю правої руки, тому їй навіть складно приготувати собі їжу. ОСОБА_5 готує їй їжу, купує продукти харчування, купує ліки, супроводжує позивача до поліклініки та куди вона йде по особистих справах, раз на місяць робить ретельне прибирання у квартирі, та виконує інші прохання ОСОБА_1 .

Пунктом 9 спадкового договору встановлено, що цей договір може бути розірваний за згодою сторін у нотаріальній конторі або у судовому порядку на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача, або у судовому порядку на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Позивачка має низку захворювань, у зв`язку з чим перебуває на диспансерному обліку у лікарів-спеціалістів. За станом здоров`я вона потребую спостереження лікарів-спеціалістів та постійного лікування.

За станом здоров`я ОСОБА_1 не в змозі сама себе обслуговувати, тому потребую сторонньої допомоги. А так як відповідачка, яка зобов`язалася надавати їй допомогу, не виконує взяті на себе зобов`язання, тому вона змушена звертатися за допомогою до інших людей та оплачувати їх послуги, нести зайві витрати, що ставить позивача в скрутне матеріальне становище.

Наявність укладеного договору, який відповідачем не виконується, позбавляє ОСОБА_1 , за рахунок належного їй майна, реалізувати свої права на укладення іншого договору.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом, чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Статтею 1305 ЦК України передбачено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Згідно зі статтею 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. За змістом цього правила інші особи, у тому числі спадкоємці відчужувача, не можуть пред`являти вимоги про розірвання спадкового договору.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) вказано, що «частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України)».

У постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-75цс13 зроблено висновок, що «оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.09.2020 в справі № 209/3295/18 (провадження № 61-1089св20) вказано, що «згідно із частиною першою статті 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Статтею 651 ЦК України визначено, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, другастатті 614 ЦК України).

Обставини, викладені позивачкою ОСОБА_1 у позовній заяві, підтверджуються письмовим доказом, а саме відповіддю з поліклініки щодо стану здоров`я останньої. Також невиконання відповідачем зобов`язань по договору підтвердили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

При таких обставинах, суд вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим та там, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 223, 247, 280 ЦПК України, ст. ст. 651, 654, 1302, 1305, 1308 ЦК України, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Розірвати спадковий договір, укладений між ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , посвідчений 26 березня 2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жамойда Г.М., зареєстрований в реєстрі за №327.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення буде складено 01 лютого 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Шишкін