Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/990/23
Провадження № 2-о/528/3/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 січня 2024 року м. Гребінка

29 січня 2024 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря Трохименка В.В., з участю: заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області Срібної Є.С., розглянувши у залі суду м. Гребінка у режимі відеоконференції через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області, про встановлення юридичного факту наявності родинних відносин між фізичними особами,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що у 2014 році вона, громадянка Республіки Казахстан, разом з синами переїхала в Україну на постійне місце проживання, де в с. Тарасівка, Лубенського району, придбала будинок, одружилася з громадянином України ОСОБА_3 .

Зазначає, що вона вже протягом десяти років намагається отримати громадянство України, проте, в Управлінні Державної міграційної служби у Полтавській області їй повідомили, що для цього вона повинна довести у встановленому законом порядку факт наявності родинних відносин між нею та її дідом ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні у селі Миколаївські сади, Кіровоградського району, Кіровоградської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Пирятин, Полтавської області.

Пояснює, що встановлення факту родинних відносин необхідне з метою захисту її прав та охоронюваних законом інтересів.

Враховуючи викладене вище, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, в якій просить суд встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був її дідом.

06.10.2023 року від представника заявника адвоката Барташа М.М. надійшла заява в порядку ст. 49 ЦПК України про збільшення заявлених вимог, у якій просить суд резолютивну частину заяви вважати викладеною у наступній редакції:

- визнати юридичний факт, а саме наявність родинних відносин між громадянкою Республіки Казахстан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був її дідом;

- визнати юридичний факт, а саме наявність родинних відносин між громадянкою Республіки Казахстан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та громадянкою України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка була її бабою.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вказала, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були її дідом та бабою, проте, в жодних документах не зазначено, що вони були саме громадянами України.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Барташ М.М. вказав, що ОСОБА_6 приїхала з Республіки Казахстан, вже протягом 10 років проживає в Україні. Проте, в Управлінні Державної міграційної служби у Полтавській області їй відмовляють у набутті громадянства України, оскільки вона не підтвердила, що її близькі родичі являлися громадянами України. Вказав, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області Срібна Є.С. пояснила, що для встановлення громадянства України заявнику необхідно надати документи, які підтверджують факт народження її родичів на території України та документально підтвердити родинні стосунки заявниці з вказаними нею особами. Вказала, що не заперечує проти задоволення заявлених вимог в частині родинних відносин, проте вважає, що неможливо вказати, що ОСОБА_4 був громадянином України, оскільки він помер до 1991 року, відповідно був громадянином Радянської України.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, заслухавши свідків, суд вважає, що заяву належить задовольнити частково, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянкою Республіки Казахстан, що підтверджується паспортом типу Р серії НОМЕР_1 (а.с. 04).

З матеріалів особової справи підполковника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наданої начальником другого відділу Лубенського РТЦК та СП на виконання ухвали суду від 08.10.2023 року, вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Миколаївські Сади, Кіровоградського району, Кіровоградської області, УССР (а.с. 49-57).

Згідно з архівною довідкою від 16.05.2014 року, виданою Державним архівом Полтавської області, у книзі реєстрації актових записів про шлюб по м. Пирятин Пирятинського району за 1931 рік є відповідний запис № 1 від 01.01.1931 року про шлюб ОСОБА_4 з ОСОБА_7 (а.с. 07).

Відповідно до архівної довідки від 16.05.2014 року, виданої Державним архівом Полтавської області, у метричній книзі для запису народжених, одружених, померлих парафіян Успенської православної церкви м. Пирятин Пирятинського повіту Полтавської губернії за 1909-1912 роки є актовий запис про народження ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 (а.с. 08).

У свідоцтві про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , серії НОМЕР_2 , виданого 01.02.1950 року Лісозаводським міським РАЦС, у графі «Мати» вказано ОСОБА_5 (національність українка), у графі «Батько» вказано ОСОБА_4 (національність українець) (а.с. 06).

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , виданого 09.08.1974 року у сел. Актау Карагандинської Казахської ССР, запис № 180, вбачається, що у графі «Батько» вказаний « ОСОБА_8 » (а.с. 06).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Пирятині, Пирятинського району, Полтавської області, помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого повторно 02.06.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 22 (а.с. 05).

Також зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого повторно 29.03.2023 року Пирятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 148, вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Пирятині, Пирятинського району, Полтавської області (а.с. 19).

Крім того, на підтвердження вимог заявника в судовому засіданні були допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні вказала, що заявниця є її двоюрідною сестрою по батьковій лінії. Підтвердила, що ОСОБА_4 є дідом її та заявниці.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він однокласник ОСОБА_9 сестри ОСОБА_6 , саме через однокласницю він знайомий з заявницею.

Згідно із ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Суд вирішує питання у сукупності, керуючись принципом верховенства права, вважає, що наданих доказів по справі достатньо для задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин. Окрім цього, вирішуючи питання щодо оцінки зазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Крім того, відповідно ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

З вказаних норм закону випливає, що набуття громадянства України є можливим з 1991 року. Отже, особи, що померли до цього року не можуть бути громадянами України.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому він не є громадянином України.

За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами, і факт родинних відносин, який просить встановить заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 263-265, 293, 294, 315, 319, 321 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області, про встановлення юридичного факту наявності родинних відносин між фізичними особами задовольнити частково.

Встановити факт, що громадянка Республіки Казахстан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є внучкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Пирятині, Пирятинського району, Полтавської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Миколаївські Сади, Кіровоградського району, Кіровоградської області.

Встановити факт, що громадянка Республіки Казахстан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є внучкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Пирятині, Пирятинського району, Полтавської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м. Пирятин, Полтавської області, громадянки України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я. В. Татіщева