РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року

м. Рівне

Справа № 570/1537/23

Провадження № 22-ц/4815/136/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Боймиструка С. В., Шимківа С. С.

секретар судового засідання Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2023 року у складі судді Остапчук Л. В., постановлене в м. Рівне,

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н від 31 липня 2012 року, згідно якого останньому надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач виконав свої зобов`язання, однак ОСОБА_2 взяті на себе обов`язки по погашенню кредиту не виконав. Оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача як зі спадкоємця позичальника заборгованість за кредитним договором в сумі 432 262,68 грн. та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2023 року у задоволенні вказаного позову відмовлено за безпідставністю і недоведеністю позовних вимог.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі заперечує висновок суду першої інстанції про те, що відсутність відомостей про обсяг спадкового майна спадкодавця ОСОБА_2 унеможливило стягнення заборгованості та доводить, що обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити якраз спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна та покликається у зв`язку з цим на судову практику Верховного Суду. Заперечує також висновок місцевого суду про пропуск строку позовної давності та пояснює, що претензія кредитора була направлена в межах встановленого строку. Наголошує, що визначені ст. 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. З наведених міркувань просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н від 31 липня 2012 року, згідно якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Банк виконав свої зобов`язання з надання коштів, однак ОСОБА_2 взяті на себе обов`язки по погашенню кредиту не виконав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 138/2022, заведеної приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Дацюк С. Г..

Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 31.07.2012 року станом на 31.01.2020 року (а.с.11-14) заборгованість за кредитним договором на час смерті боржника становить 436904,70 грн. Ця заборгованість складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 3243,63 грн., загального залишку заборгованості за відсотками - 427459,07 грн., заборгованості по пені - 6202,00 грн.

Крім того, в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості за договором № б/н від 31.07.2012 року станом на 20.02.2020 року (а.с.15-16), з якого вбачається, що заборгованість за кредитним договором на час смерті боржника становить 432262,68 грн. і ця заборгованість складається із заборгованості за тілом кредиту - 3243,63 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 5363,69 грн., нарахованої пені - 423655,36 грн.

Як вбачається із копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 12 вересня 2019 року ВП № 57088556, на примусовому виконанні у Демидівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебував виконавчий лист № 570/4097/17 виданий 07.05.2018 року Рівненським районним судом Рівненської області про стягнення зі ОСОБА_2 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованості по кредитному договору № б/н від 31 липня 2012 року станом на 31 липня 2017 року в сумі 85456,03 грн. та сплаченого при подачі позову до суду судового збору в сумі 1600 грн. Згідно матеріалів виконавчого провадження, залишок несплаченої заборгованості становить 86110,19 грн. і виконавче провадження було закінчене в зв`язку зі смертю боржника.

05 липня 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Дацюк С.Г. із претензією кредитора №SAMDN5600, а 11 серпня 2022 року надіслав лист претензію № SAMDN5600 спадкоємцю ОСОБА_2 його сину ОСОБА_1 із вимогою про сплату заборгованості в сумі 432270,00 грн.

Як вбачається із спадкової справи № 138/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 звернувся його син ОСОБА_1 .. У вказаній заяві він просив видати свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 . Додатково він зазначав, що окрім нього спадкоємцями першої черги є діти померлого - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які згідно довідки Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області № 68/02-14/22 від 20.06.2022 року були зареєстровані і проживали зі спадкодавцем на день його смерті.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою (ст.608 ЦК України).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як передбачено ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до положень ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Звертаючись до суду з цим позовом, АТ КБ «ПриватБанк» визначило відповідачем за вимогами про стягнення кредитної заборгованості спадкодавця ОСОБА_2 його спадкоємця ОСОБА_1 , однак, як вказано вище, з матеріалів спадкової справи встановлено, що на момент смерті спадкодавця разом із ним також були зареєстровані і проживали ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ..

Факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 лише відповідачем ОСОБА_1 як єдиним спадкоємцем не встановлений та не підтверджений належними доказами. Разом з тим Банк не заявляв клопотання про залучення до участі в цьому спорі в якості співвідповідачів інших осіб, про яких зазначено у спадковій справі у відповідності до вимог ч.1 ст.51 ЦПК України.

Як вбачається із позовної заяви, Банк заявляє вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_1 як спадкоємця боржника заборгованість за кредитним договором на загальну суму 432262,68 грн.. Разом з тим, в матеріалах справи наявні два розрахунки заборгованості, в яких вказані різні суми заборгованості по відсотках та пені, які не дають суду можливості достовірно встановити розмір заборгованості кредитним договором на момент смерті боржника. Окрім того, рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 04 грудня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.07.2012 року в сумі 85 456,03 грн., а тому від моменту ухвалення рішення суду можливим є нарахування платежів згідно ст.625 ЦК України, а не відсотків та пені, що передбачені кредитним договором.

Покликання апеляційної скарги на помилковість висновку місцевого суду про те, що відсутність відомостей про обсяг спадкового майна спадкодавця ОСОБА_2 унеможливлює стягнення заборгованості, з огляду на те, що обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити якраз спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, апеляційним судом оцінюються критично. Так, у спадкоємця боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. В ході розгляду спору було встановлено, що до складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , однак не з`ясовано вартість такого майна. Покликання Банку на обов`язок саме спадкоємця доводити обсяг і вартість отриманого спадкового майна в даних правовідносинах не може слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки в цьому спорі достеменно не встановлено кола спадкоємців померлого боржника, а також недоведеним є розмір заборгованості, заявленої Банком, з огляну на суперечність розрахунків та наявність рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 04 грудня 2017 року про стягнення боргу, яке було пред`явлене до виконання.

Доводи апеляційної скарги про помилкове ототожнення місцевим судом строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовної давності, які є різними строками, та неправомірності відмови у позові з цих підстав, апеляційним судом відхиляються з наступних міркувань.

Як вбачається із матеріалів справи, АТ КБ «ПриватБанк», будучи стороною виконавчого провадження, дізнався про смерть боржника ОСОБА_2 із постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження від 12.09.2019 року. Із претензією кредитора Банк звернувся до нотаріуса лише 05 липня 2022 року, тобто із пропуском строків, передбачених ст. 1281 ЦК України.

Згідно ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи, що метою встановлення в законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, необхідно дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом ( не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, Банк звернувся з цим позовом до суду 23 березня 2023 року, тоді як про смерть боржника ОСОБА_2 йому стало відомо 12.09.2019 року із постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження, а, отже, з пропуском строку звернення до суду.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки фактично дублюють обґрунтування позовної заяви, зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2024 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Шимків С. С.