Справа № 219/8694/21
Провадження № 2/229/58/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 р. м. Дружківка, Донецької області

Дружківський міський суд Донецької області в складі:

головуючого-судді Рибкіної Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Шайгородської О.Г.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Топчийова Євгена Володимировича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ТОВ «Бахмутський земельно-кадастровий центр», Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування ,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :00:010:0012, загальною площею 436 кв.м.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 09.07.2006 року батько позивача ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу придбав житловий будинок АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці загальною площею 436 кв.м (0,0436 га). ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача ОСОБА_3 помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.06.2021 року позивачем отримано у спадщину житловий будинок АДРЕСА_1 . Позивач вважав, що земельна ділянка під зазначеним житловим будинком знаходиться у комунальній власності та звернувся до відділу держземагенства для подальшої її приватизації. Однак, позивачу було повідомлено, що земельна ділянка приватизована попереднім власником будинку ОСОБА_4 згідно з рішенням виконкому Артемівської міської ради від 10.03.1999 року за №188, про що видано державний акт серії IV-ДН № 181172. У зв?язку з переходом права власності на земельну ділянку з комунальної форми власності в приватну, повторна його приватизація на ім?я позивача, як теперішнього власника житлового будинку, неможлива. Зазначає, що оскільки до набувача житлового будинку відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент укладення договору купівлі-продажу) переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування, батько позивача з моменту укладення договору купівлі-продажу (09.07.2006 року) та його державної реєстрації став власником земельної ділянки без укладання окремого договору купівлі-продажу земельної ділянки. Оскільки право власності на земельну ділянку за життя батька не було зареєстровано ним у встановленому законом порядку, на теперішній час єдиним захистом порушеного права позивача є звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 серпня 2021 року було відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначивши підготовче судове засідання.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду від 11.10.2021 залучено до участі у справі в якості 3 особи, яка не заявляє самостійних вимог ТОВ Бахмутський земельно-кадастровий центр.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду від 22.11.2021 залучено до участі у справі в якості 3 особи, яка не заявляє самостійних вимог міськрайонне управління у Бахмутському районі та м.Бахмут Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду від 12.01.2022 за клопотанням представника позивача замінено відповідача ОСОБА_4 його правонаступником - ОСОБА_2 та 3 особу, яка не заявляє самостійних вимог міськрайонне управління у Бахмутському районі та м.Бахмут Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на належну 3 особу Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду від 14.02.2022 за клопотанням представника позивача було витребувано з Бахмутської міської ради засвідчену копію рішення виконкому Артемівської міської ради народних депутатів від 10.03.1999 № 188.

Відповідно до Розпорядження Голови Верховного Суду України від 21.10.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», справи підсудні Артемівському міськрайонному суду Донецької області були передані до Дружківського міського суду Донецької області.

Ухвалою Дружкіського міського суду Донецької області від 31.07.2023 року справу прийнято в провадження судді Рибкіної Н.М., розгляд справи продовжено.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 21.11.2023 року підготовче судове засідання у справі відкладено, визнано обов`язковою явку позивача.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 19.12.2023 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду на 18.01.2024 року.

18.01.2024 року судове засідання відкладено на 05.02.2024 року через неявку відповідача.

Сторони та інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про проведення розгляду справи за відсутності позивача та його представника.

Від відповідача будь-яких заяв, клопотань до суду не надходило.

Від представника 3 особи ТОВ «Бахмутський земельно-кадастровий центр» в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Представником 3 особи Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області 11.02.2022 суду надані пояснення щодо розв`язання спору, в яких зазначено, що згідно з договором купівлі продажу житлового будинку від 29.07.2006 ОСОБА_3 придбано житловий будинок з усіма спорудами та забудовами, що розташовані в АДРЕСА_2 на земельній ділянці, наданій для будівництва житлового будинку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до ст. 328,392,1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення).

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_3 ( а.с.3)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.09.1984 року батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ( а.с.6)

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 14 вересня 2020 року вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Бахмуті Донецької області, про що складено актовий запис № 1288 ( а.с.4)

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.06.2021, виданого державним нотаріусом Першої бахмутської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі № 2-786, спадкоємцем майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його син ОСОБА_1 . Спадщина складається з житлового будинку з надвірними спорудами та побудовами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . На земельній ділянці розташовано шлакоблочний, обкладений цеглою житловий будинок загальною площею 78,95 кв. м, означений в плані літерою А1а, надвірні споруди та побудови: льох-Б, убиральня-В, огорожа №1-2, водопровід №3, замощення №4, який належав спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Барановим М.С. 29.07.2006 року за реєстровим №5529 та зареєстрованого в КП БТІ м. Артемівська 16.08.2006 року, реєстраційний номер 15280356, номер запису 8059 в книзі 24. ( а.с.5)

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( заповіти/спадкові справи) № 66154153 від 26.08.2021 року ОСОБА_3 заповіти не складались ( а.с.20-21)

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 29.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Барановим М.С, зареєстрованим в реєстрі за № 5529, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3 купив жилий будинок з усіма спорудами та забудовами, що розташований в АДРЕСА_2 на земельній ділянці на території Артемівської міської ради розміром 465,45 кв м, наданій для будівництва жилого будинку. На цій земельній ділянці знаходяться : один жилий будинок загальною площею 78,95 кв м, позначений в плані літерою А1а, льох-Б, убиральня-В, огорожа №1-2, водопровід №3, замощення №4. В п. 6 вказаного Договору набувачу роз`яснено зміст ст. ст. 120,125,126,132 Земельного кодексу України, ст. 377 Цивільного кодексу України про необхідність отримання відповідного Державного акту на землю в Артемівській міській раді. ( а.с.10)

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11562859 від 16.08.2006 року вбачається, що власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 . Підстава виникнення права власності- договір купівлі-продажу від 29.07.2006, форма власності-приватна, частка 1/1 ( а.с.11).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю IV-ДН № 181172 від 12.03.1999 року ОСОБА_4 , який мешкає по АДРЕСА_1 , на підставі рішення виконкому Артемівської міської ради народних депутатів від 10.03.1999 № 188 передано в приватну власність земельна ділянка площею 0,0436 га, розташована на території Артемівської міської ради, ділянка № НОМЕР_3 . Землю передано для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №588 ( а.с.8)

З плану зовнішніх меж земельної ділянки № 27 вбачається, що земельна ділянка № НОМЕР_3 загальною площею 0,0436 га межує з присадибними ділянками АДРЕСА_4 , №7, №25 та міськими землями АДРЕСА_1 ( а.с.8 зв.)

Відповідно до витягу з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру серії ААА № 111082 від 03.08.2006 року земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 з цільовим використанням земельної ділянки обслуговування житлового будинку і господарських будівель, дата прийняття правовстановлюючого документу -10.03.1999 року, має кадастровий номер :00:010:0012 ( а.с.7)

Відповідно до висновку експерта про оцінку вартості земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 03.08.2006 року оцінна вартість присадибної земельної ділянки, загальною площею 436,0 кв.м., розташованої у АДРЕСА_2 становить 2193,08 грн ( а.с.9)

Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради від 10.03.1999 року № 188 Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам м.Артемівська виконавчий комітет Артемівської міської ради вирішив передати у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель ОСОБА_4 площею 0,0436 га по АДРЕСА_1 ( а.с. 190-191).

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_4 від 02.04.2007 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області зроблено відповідний актовий запис за № 554 ( а.с.82)

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих державним нотаріусом Першой слов`янської державної нотаріальної контори 16.10.2007 за №1-3316, №1-3318, та від 19.11.2007 за № 1-3992 спадкоємицею майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_2 ( а.с.100,102,110)

Правові норми, які визначали долю земельної ділянки, наданої у власність чи користування, в разі відчуження розташованих на ній будівель чи споруд неодноразово змінювалися. Так, при відчуженні об`єктів нерухомого майна під час дії статті 30 ЗК України в редакції 1992 року закон передбачав автоматичний перехід права власності на земельну ділянку до набувача з необхідністю подальшого оформлення набувачем цього права.

За приписами статті 120 ЗК України в редакції від 25 жовтня 2001 року (в період з 1 січня 2002 року до 19 червня 2007 року-часу внесення змін до статті 120 ЗК України) передбачалось, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.Отже, ЗК України з 2002 року до 2007 року визнавав земельну ділянку і будівлю чи споруду на цій земельній ділянці самостійними об`єктами цивільно-правового обігу.

Таким чином, за умов, передбачених положеннями частин першої та четвертої статті 120 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), унаслідок виникнення права власності на будівлі та споруди може виникати право на земельну ділянку під ними, тобто на підставі цивільно-правової угоди, оскільки стаття 140 ЗК України у редакції на час виникнення спірних правовідносин мала вичерпний перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку і втрата права власності на нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці, не зумовлювала припинення права власності на земельну ділянку.

Відповідно до статті 377 ЦК України ( у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин ) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

З 01 січня 2004 року виникла «юридична колізія», тобто розбіжності в змісті двох або більше чинних законодавчих актів, прийнятих з одного й того ж питання, а саме між частиною першою статті 120 ЗК України та частиною першою статті 377 ЦК України.

З погляду кола врегульованих відносин і стаття 377 ЦК України, і стаття 120 ЗК України регулювали однакове коло суспільних відносин, і незастосування більш пізньої статті 377 ЦК України суперечитиме волі законодавця. З огляду на це застосування до відносин, що виникли після 01 січня 2004 року положень статті 377 ЦК України є виправданим.

А також, Велика Палата Верховного Суду при перегляді в касаційному порядку рішень у справі №689/26/17 в Постанові від 16.06.2020 виснувала про те, що при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з положеннями статті 125 ЗК України у редакції, що була чинною, починаючи з 1 січня 2002 року, слід виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику. (Правовий висновок Верховного Суду в постанові від 16 червня 2020 року в справі №689/26/17).

Крім наведеного, Верховний Суд в постанові від 19 листопада 2020 року в справі №686/9580/16-ц наголосив, що за загальним правилом, закріпленим у статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлі чи споруди, або їх частини стає власником відповідної земельної ділянки, або її частини на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості (правова позиція Верховного Суду в постанові від 19 листопада 2020 року в справі №686/9580/16-ц).

Враховуючи вищезазначені положення закону та аналізуючи встановлені обставини справи, зокрема: передачу спірної земельної ділянки в користування для будівництва жилого будинку господарських будівель і споруд попередньому власнику; подальшу передачу у приватну власність цієї земельної ділянки з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських будівель попередньому власнику; подальше отримання ним же Державного акту про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0436 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських будівель; аналізуючи витяг з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру, згідно з яким цільове використання спірної земельної ділянки обслуговування житлового будинку і господарських будівель, а саме: зазначення у витягу одного цільового призначення всієї спірної земельної ділянки, що дає можливість суду ідентифікувати її розмір та місцезнаходження; факт сформування спірної земельної ділянки як об`єкту цивільних прав згідно зі ст.79-1 ЗК України, а саме: визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру з присвоєнням кадастрового номеру :00:010:0012, суд доходить висновку про те, що до набувача житлового будинку ОСОБА_1 в момент виникнення права власності на житловий будинок, що розміщений на спірній земельній ділянці, перейшло право власності на цю земельну ділянку, хоча право власності на земельну ділянку набувачем не було зареєстроване одночасно з правом власності на розміщену на ній нерухомість.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що в даному випадку укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами та забудовами потягнуло за собою безумовний перехід права власності на всю земельну ділянку, на якій розташовані житловий будинок з надвірними спорудами та забудовами, оскільки визначення у державному акті розміру земельної ділянки, визначення її меж, присвоєння кадастрового номеру та зазначення одного цільового призначення для всієї земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель,- створили для нового власника житлового будинку юридичний наслідок у вигляді набуття права власності на всю земельну ділянку.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Оскільки позивач ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем майна, яке залишилось після смерті його батька ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавлений можливості прийняти у спадщину вищезазначену земельну ділянку та зареєструвати її у встановленому позасудовому порядку, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту, а заявлений ним позов -задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328,377,392,1216,1218,1225 ЦК України, ст 120,121 ЗК України, ст.ст. 4,5,6,12,13,77-81,258-259,263-265,273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву представника позивача адвоката Топчийова Євгена Володимировича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ТОВ «Бахмутський земельно-кадастровий центр», Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку розміром 0,0436 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , призначену для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер :00:010:0012.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

Представник позивача: ОСОБА_6 , адреса офісу: АДРЕСА_5 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання : АДРЕСА_6 ;

3 особа, яка не заявляє самостійних вимог: ТОВ Бахмутський земельно-кадастровий центр», адреса місцезнаходження: Донецька область, м.Бахмут, вул Миру, 35;

3 особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, 84313, Донецька область, м.Краматорськ, бул. Машинобудівників, буд 16.

Суддя: Н.М.Рибкіна