Справа №707/431/24
Провадження №2/707/402/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Костроміної Л.В.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

1.Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на наступне.

09.02.2023 укладено договір № 78752559 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 . Пізніше, 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21 відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників№ 9 від 23.08.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 в сумі 33698,25 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 8500 грн., заборгованість за відсотками 25198,25 грн. Таким чином, ОСОБА_2 має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики №78752559 від 09.02.2023 в загальному розмірі 33698,25грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на порушення відповідачем умов договору позики щодо порядку повернення коштів.

Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості позики №78752559 від 09.02.2023 в загальному розмірі 33698,25грн., а також судові витрати.

1.2. Представник відповідача надав до суду відзив, в якому вказав, що дійсно 09.02.2023 ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» з метою отримання позики в сумі 8500 грн., у зв`язку із чим заповнив форму на сайті та проставив цифровий підпис. Сам договір позики йому не надходив, з його умовами він не знайомився, договір чи умови надання позики він не підписував, в тому числі не підписував умови користування позикою з відсотками. Сума позики відповідачу так і не надійшла. Жодних Правил надання позики відповідач також не підписував. У задоволенні всіх позовних вимог представник відповідача просив відмовити.

1.3. Ухвалою суду від 23.02.2024 було відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 21.03.2024 було витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в строк до 08 квітня 2024 року на електронну або поштову адресу суду оригінал спірного договору позики від 09.02.2023 № 78752559 в електронній формі з відомостями про підписання його обома сторонами договору (з відображенням електронних підписів у формі електронних даних в доступній для сприйняття відкритій формі), а також було витребувано від АТ «Універсал банк» в строк до 08 квітня 2024 року на електронну або поштову адресу суду виписку з карткового рахунку НОМЕР_1 , який належить відповідачу, за період з 09.02.2023 по 23.08.2023.

На виконання вищевказаної ухвали суду АТ «Універсал банк» надало виписку з відповідного рахунку, а позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надало ще один примірник договору позики без відображення електронних підписів у формі електронних даних в доступній для сприйняття відкритій формі.

1.4. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, з підстав, які викладені у відзиві. Додатково вказав про те, що відповідач не підписував договір позики в тій редакції, яка додана до позовної заяви.

2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Представник позивача надав до суду копію договору позики №78752559 від 09.02.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 , відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агетнство необхідних кредитів» надає ОСОБА_2 позику у сумі 8500 грн. зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами 2,5% від суми позики за кожен день користування позикою, та 2,7% від суми позики за кожен день користування за понадстрокове користування позикою, строком на 30 днів, до 11.03.2023.

У копії договору позики вказано, що цей договір підписано електронним підписом позичальника, електронний підпис позичальника відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.

Оригінал договору в електронній формі з відомостями про підписання його обома сторонами договору з відображенням електронних підписів у формі електронних даних в доступній для сприйняття відкритій формі до суду на виконання ухвали про витребування доказів надано не було.

2.2. 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а останній відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору.

23.08.2023 між ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»укладено додаткову угоду до вищевказаного договору факторингу, в якій сторони погодили нову загальну суму прав вимоги та нову ціну продажу прав вимоги.

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників №9 від 23.08.2023 за Договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»передало, а ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників кількістю 5827, після чого, з урахуванням п. 1.2. Договору факторингу, від клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором.

Згідно з витягом з реєстру боржників № 9 від 23.08.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_2 за договором позики № 78752559. До обсягу вимог входить сума основної заборгованості в розмірі 8500 грн. та сума заборгованості за відсотками в розмірі 25198,25 грн., а всього 33698,25 грн.

2.3. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №78752559 від 09.02.2023 станом на 31.01.2024 заборгованість за період з 23.08.2023 по 31.01.2024 у загальній сумі становить 33698,25 грн., яка складається з наступного: заборгованість за основною сумою боргу - 8500 грн., заборгованість за відсотками 25198,25 грн.

Зі змісту виписки по рахунку ОСОБА_2 в АТ «Універсал банк» на картці 927749 вбачається, що 09.02.2023 на вказану картку було зарахована сума в розмірі 8500 грн., після чого ОСОБА_2 неодноразово користувався грошовими коштами на картці.

3.Релевантні джерела права

3.1. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

3.2. За приписами пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

3.3. Відповідно до статей 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Для підтвердження достовірності походження та цілісності електронного документа може використовуватися електронна печатка. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. У разі створення електронного документа з використанням більш як одного електронного підпису та/або більш як однієї електронної печатки його створення завершується накладанням електронного підпису або електронної печатки останнім підписувачем чи створювачем електронної печатки відповідно до технології створення такого електронного документа. Суб`єкти електронного документообігу використовують електронні підписи та електронні печатки у випадках, встановлених законодавством, або за домовленістю між відповідними суб`єктами.

Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії.

Перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом підтвердження удосконаленого або кваліфікованого електронного підпису чи печатки, а в разі накладання на електронний документ електронного підпису чи печатки іншого виду - із застосуванням інших засобів і методів захисту інформації з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції, яка була чинною станом на дату укладення обох спірних договорів 09.03.2019, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» в редакції, яка була чинною станом на дату укладення обох спірних договорів 09.03.2019, відкритий ключ - параметр криптографічного алгоритму перевірки електронного цифрового підпису, доступний суб`єктам відносин у сфері використання електронного цифрового підпису.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» відкритий ключ - параметр алгоритму асиметричного криптографічного перетворення, який використовується як електронні дані для перевірки електронного підпису чи печатки, а також у цілях, визначених стандартами для кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів.

Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

3.4. Згідно зі статтею 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

3.5. У постанові Верховного Суду від 26 липня 2023 року у справі № 509/7127/21 вказано, що суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку, якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу.

4.Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Позивач повинен довести суду наявність кредитних чи позикових правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником).

В даному випадку позивач довів наявність позикових правовідносин між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 . Зокрема, зі змісту доданих до позовної заяви документів, відзиву та виписки по рахунку ОСОБА_2 видно, що 09.02.2023 ОСОБА_2 дійсно отримав суму коштів в розмірі 8500 грн. та мав змогу користуватися цими коштами.

Крім того, позивач довів факт передачі від первісного кредитора до позивача прав вимоги за вищевказаною сумою позики.

4.2. Разом з тим, суд вважає, що позивачем не підтверджено достатніми та достовірними доказами правомірності вимог як первісного, так і нового кредитора до боржника в частині відсотків за користування позикою в розмірі 25198,25 грн., які були нараховані згідно з умовами договору позики, що був на думку представника позивача підписаний відповідачем.

Суд вважає, що у матеріалах справи відсутні докази підписання відповідачем договору позики та, відповідно, відсутні докази того, що відповідач погодився взяти позику саме на тих умовах, які вважає узгодженими позивач.

Зі змісту спірного договору позики вбачається, що він містить вказівку про підписання його позичальником за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором.

Суд зазначає, що відповідно до положень Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронну комерцію», «Про електронні довірчі послуги», Про електронний цифровий підпис», які наведені у п. 3.3 цього рішення, оригінал електронного документа має обов`язково містити електронний підпис автора і давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством, а перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису.

При цьому, електронний підпис одноразовим ідентифікатором являє собою дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис в будь-якому випадку є інформацією в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають вирішальне значення для подібної справи. Якщо відповідач заперечує факт підписання документа електронним підписом і суд витребував у позивача оригінал відповідного електронного документа, то позивач має надати відповідний оригінал в електронному вигляді з доступною для сприйняття формою відображення електронного підпису. В разі ненадання такого оригіналу суд не бере до уваги паперовий доказ, на якому міститься позначка про нібито підписання його електронним підписом.

Ухвалою суду від 21.03.2024 суд витребував від позивача оригінал спірного договору позики в електронній формі з відомостями про підписання його обома сторонами договору та з відображенням електронних підписів у доступній для сприйняття формі. Однак, на виконання цієї ухвали представник позивача знову надав електронний примірник спірного договору без електронних підписів (тобто без електронних даних про дійсне проставлення відповідачем електронного підпису).

Суд зазначає, що однієї лише друкованої вказівки у договорі про те, що певна особа нібито підписала його електронним підписом, недостатньо для доведення факту такого підписання. Застосування іншого підходу призведе до абсурдної практики, згідно з якою одна лише друкована вказівка про підписання особою якогось правочину буде достатньою для покладення на особу цивільної відповідальності за невиконання обов`язків за правочином.

Висновки Верховного суду у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 є нерелевантними до цієї справи, оскільки у вказаних постановах встановлені судом обставини суттєво відрізняються від обставин цієї справи. Зокрема у постанові по справі № 524/5556/19 вказано, що одноразовий ідентифікатор, яким був підписаний договір, складався тільки з цифрової послідовності, тобто факт застосування ідентифікатору під час підписання договору був встановлений. Найголовнішим є те, що у обох вищевказаних справах, на відміну від цієї справи, відсутня обставина ненадання на ухвалу суду електронних доказів щодо проставлення електронного підпису на кредитних договорах.

В даному ж випадку до суду взагалі не було надано доказів того, що відповідач отримував від первісного кредитора певний одноразовий ідентифікатор, здійснював вхід в особистий кабінет та проставляв саме на спірному договорі позики електронний підпис. Без таких доказів неможливо стверджувати про те, що відповідач погодився на умови надання позики, які вказані у договорі. Отже, неможливо й стверджувати про законність нарахування відповідачу відсотків за користування позикою виходячи з умов, які викладені у копії договору, оригінал якого до суду не надано.

4.3. Підводячи підсумок суд зазначає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути фактично отриману суму позики в розмірі 8500 грн., а у задоволенні іншої частини вимог слід відмовити у зв`язку з тим, що позивачем не доведено факту підписання відповідачем договору позики, в якому передбачено стягнення відсотків за користування позикою.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 06.02.2024 про сплату судового збору в сумі 3028 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково (задоволено 25,22 % вимог), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 763 грн. 66 коп. (3028 х 0,2522)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, місцезнаходження: Україна, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, реквізити IBAN № НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, місцезнаходження: Україна, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, реквізити IBAN № НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк») судові витрати в розмірі 763 (сімсот шістдесят три) грн. 66 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 18 квітня 2024 року.

Суддя Д. Б. Баронін