Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2024 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючої судді - Крегул М.М., за участю секретаря судових засідань Микуланинець О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання до досягнення дитиною трирічного віку, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років, який мотивує тим, що 15 лютого 2023 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. До реєстрації шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , який проживає разом з позивачем у квартирі, що їй належить на праві власності за адресою: АДРЕСА_1 .
На даний момент, як стверджує позивач, нею була подана до суду позовна заява про розірвання шлюбу. Їх спільний син проживає з позивачем, та перебуває на її утримані, та піклуванні. Відповідач не цікавиться дитиною, не надає матеріальної допомоги. Відповідач зловживає спиртними напоями, у стані алкогольного сп`яніння стає агресивним та піднімає на позивача руки. Крім того, відповідач став залежним від азартних ігор, внаслідок чого програє всі зароблені кошти, продає без відома позивача спільно нажите майно, здає його в ломбард, а виручені від продажу майна кошти знову програє. Залишає без засобів для існування позивача та дитину.
Неодноразові звернення позивача до відповідача про надання допомоги та утриманні ним проігноровані або залишені без відповіді.
На теперішній час, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, через що позивач позбавлена можливості самостійно працювати для свого забезпечення та утримання дитини. У зв`язку з тим, що позивач не може самостійно матеріально їх забезпечити, вона змушена звернутись до суду про стягнення з відповідача аліментів до досягнення дитиною трьох років.
Як зазначає позивач, відповідач фізично здоровий чоловік, офіційно працює проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , отримує заробітну плату, та нікого не утримує.
Ухвалою судді від 30.10.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, однак, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, та в якій вказала , що проти винесення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомляв. Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.
На підставі наведеного вище, суд керуючись ч.4 ст.223, 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.
Як встановлено з матеріалів справи, 15 лютого 2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (фамілія до шлюбу ОСОБА_5 ) було укладено шлюб, що стверджується долученим до справи копією свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , що видане виконавчим комітетом Чопської міської ради Закарпатської області.
До реєстрації шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 21.11.2022р.,
За даними витягу з реєстру Чопської територіальної громади № 2022/001632214 від 02.12.2022 року, син проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки виданої військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України № 210 від 17.03.2023 року слідує, що відповідач ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 01.06.2018 року.
Як стверджує позивач, відповідач є фізично здоровим чоловіком, на утриманні нікого немає.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є працевлаштованим та має дохід.
Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно із статті 84 СК України право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.
Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застосування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.
Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що ОСОБА_6 є працездатною особою, працює офіційно. Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і враховуючи відсутність в позивача самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині.
Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьохрічного віку в розмірі 1/6 частки усіх доходів, щомісячно.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
На підставі наведеного вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 в розмірі 1/6 частки усіх доходів, але не менше половини розміру мінімальної зарплати за відповідний період, щомісячно на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 трьохрічного віку.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати суд стягує з відповідача на користь держави.
Згідно ч. 1ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 84, 182 СК України, ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-282, 430 ЦПК України, суд
Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання до досягнення дитиною трирічного віку - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 аліменти в розмірі 1/6 частки усіх доходів, але не менше половини розміру мінімальної зарплати за відповідний період, щомісячно на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 трьохрічного віку, починаючи з 18 жовтня 2023 року.
У решті позовних вимог відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу по сплаті аліментів на утримання дружини за один місяць.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 на користь держави 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три грн. шістдесят коп.) судового збору.
Позивач: ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул