Справа № 464/7626/23
пр.№ 2/464/280/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2024 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Бойко О.М.

секретар судового засідання Лісовська Т.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 20 000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення повноліття дитини. В обґрунтування позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який 28.07.2012 року зареєстрований у Сихівському відділ реєстрації актів цивільного страну Львівського міського управління юстиції. В даному шлюбі у них народився, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. На момент пред`явлення позову між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини. Зазначає, що відповідач працює за кордоном, а тому може утримувати їхню спільну дитину, що є його обов`язком. За віком та станом здоров`я утримання дитини потребує значних витрат. Просить позов задоволити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позову, додатково пояснила, що дитина психологічно важко сприймає перебування батька за кордоном, у зв`язку із чим отримує допомогу психолога, що також потербує витрат, тому просить позов задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча згідно з ст.130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно з ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них.

Згідно із ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи із зазначеного положення у разі відсутності домовленості між батьками щодо способу утримання спір з приводу стягнення аліментів вирішується судом.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03 вересня 2013 року, відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак, зобов`язаний його утримувати до досягнення повноліття.

Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст.ст.183,184 Сімейного кодексу України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В твердій частці аліменти стягуються з відповідача у випадку коли він має нерегулярний, мінливий дохід чи одержує його в натурі.

Враховуючи відсутність достатніх та достовірних даних про постійний та стабільний дохід відповідача, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини та потреби на її утримання, стан здоров`я дитини, матеріальне становище дитини, якого утримує лише позивачка, матеріальне становище відповідача, а також однаковий обов`язок обох батьків утримувати дитину та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі розмірі 4000 гривень, щомісячно, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто, з 08.11.2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає необґрунтованою вимогу позивача в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 20 000 грн., оскільки позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про щомісячні витрати на утримання дитини у зазначеному розмірі чи доказів отримання відповідачем доходу в такому розмірі, що давав би підстави для стягнення такої суми аліментів.

Згідно з вимогами ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в користь держави підлягає стягненню 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 141, 180, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263 265, 280 289, 430 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень, щомісячно, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто, з 08.11.2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) в користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення суду в межах стягнення суми аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 06 лютого 2024 року.

Головуюча