ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 673/1344/23

Провадження № 22-ц/4820/440/24

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. ( суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

розглянув у порядку ч. 2 ст. ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 673/1344/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2023 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітнього ОСОБА_3 .

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

встановив:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2023 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

ОСОБА_1 не погодилася з такою ухвалою суду першої інстанції, вважає її незаконною та необґрунтованою. Апелянтка посилається, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано на підставі рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 23 серпня 2019 року. Під час перебуванню у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після припинення шлюбних відносин малолітній ОСОБА_4 спільно проживає разом матір`ю, тому вона звернулася до суду з заявою про видачу наказу про стягнення аліментів. На думку апелянтки, відмовляючи у видачі судового наказу про стягнення аліментів, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд допустив помилку, оскільки предметом справи № 673/1121/21 є вимога щодо стягнення аліментів на користь позивачки з моменту подання позовної заяви, вересень 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, а в даній справі № 673/1344/23 предметом є вимога про стягнення аліментів на користь заявниці з дня подання заяви про видачу судового наказу, грудень 2023 року. Таким чином, в обох справах відмінні предмети спору, а саме у частині визначення періоду з якого слід стягувати аліменти. Також апелянтка посилається, що відмова у видачі судового наказу призведе до порушення конституційних прав та інтересів малолітньої дитини, оскільки з моменту відкриття провадження у справі № 673/1121/21, а саме понад двох років вона не отримує аліменти, які є необхідними для утримання дитини з особливими потребами.

Тому з огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2023 року та видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу і до досягнення дитиною повноліття.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 23 серпня 2019 року.

Під час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу, ОСОБА_4 залишився проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22 березня 2022 року провадження у справі № 673/1121/21 зупинено у зв`язку із перебуванням відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на військовий стан.

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 .

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що в провадженні Деражнянського районного суду знаходиться зупинена провадженням цивільна справа № 673/1121/21 зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки предметом судового розгляду є стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , різниця між справами лише у видах провадження та в періоді з якого слід почати стягувати аліменти, які ОСОБА_1 просить стягувати з ОСОБА_2 , та керувався п.4 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 160, 161 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

На підставі вищевикладеного, встановивши, що в провадженні Деражнянського районного суду Хмельницької області перебуває справа № 673/1121/21 щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у видачі судового наказу.

Доводи апеляційної скарги, про те що в обох справах відмінні предмети спору, а саме у частині визначення періоду з якого слід стягувати аліменти, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги.

В справі № 679/1121/21 ОСОБА_1 вернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В заяві про видачу судового наказу ОСОБА_1 теж просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже в справі № 679/1121/21 між сторонами розглядається спір про той самий предмет і з тих самих підстав, що і в даній цивільній справі між тими самими сторонами,

Посилання апелянта, що в даній справі іншій предмет, тому що інший початок періоду стягнення аліментів є необґрунтованими, так як початок періоду часу, з якого стягуються аліменти, не є предметом розгляду справи, визначається нормою закону в залежності від дати подачі позову чи заяви про видачу судового наказу.

Отже вказані доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу, з огляду на встановлення судом першої інстанції підстави, якими видача судового наказу імперативно заборонена і альтернативної процесуальної поведінки суду на власний розсуд не передбачає.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на порушення прав малолітньої дитини, яка має право на утримання від батька, не є самі по собі підставою для видачі судового наказу у разі наявності відповідних процесуальних заборон та обмежень, в даному випадку передбачених п. 4 ч. 1 ст. 165, п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, тому відхиляються апеляційним судом.

При цьому апеляційний суд враховує, що заявник як законний представник неповнолітньої дитини, самостійно розпорядилась наданими їй законом правами та спочатку звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, а не за судовим наказом, таким чином реалізувавши право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини, які за результатами розгляду справи в разі доведення вимог будуть нараховані їй із моменту подання позову.

Отже заявник не позбавлена можливості захистити свої права на отримання аліментів в справі № 679/1121/21 або завершити провадження в цій справі в інші способи, передбачені ЦПК України, які б надали їй можливість звернутись до суду з заявою про видачу судового наказу.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди із ухвалою суду і переоцінки доказів, та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відтак, доводи скарги є необґрунтованими, а скарга відповідно безпідставною, тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з дотриманням вимог процесуального закону, слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 лютого 2024 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова