Справа № 390/74/21
Провадження № 2/390/23/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2024 р.Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Квітки О.О.,

при секретарі Шульзі (Міхневич) А.О.,

за участю прокурорів Поліщука С.О., Яковченка С.О., Петрікеєвої О.І.,

представника відповідача-5 Антонова А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом керівника Кропивницької окружної прокуратури, в інтересах держави, до Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення та витребування земельної ділянки,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

13.01.2021 керівник Кіровоградської місцевої прокуратури Кіровоградської області звернувся з вказаним позовом, в якому після уточнення позовних вимог 17.03.2023 просить суд:

1. Визнати недійсним рішення Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 20.09.2019 № 1062 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам ФГ «Таранухи І.В.».

2. Витребувати у ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) на користь Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області ( Кіровоградська область, Кіровоградський район, с.Велика Северинка, вул. Миру, 1) земельну ділянку кадастровий номер :02:000:1099, площею 0,03 га.

3. Витребувати у ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ) на користь Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області ( Кіровоградська область, Кіровоградський район, с.Велика Северинка, вул. Миру, 1) земельну ділянку кадастровий номер :02:000:1098, площею 10,2666 га.

4. Стягнути з Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (, вул. Миру, 1, с. Велика Северинка, Кропивницький р-н, Кіровоградська область), ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ) солідарно сплачений судовий збір на користь Кіровоградської обласної прокуратури: (25006, м. Кропивницький, вул. Верхня Пермська, 4, , банк Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UA 0004600, код класифікації видатків бюджету - 2800).

Рух справи

13.01.2021 позовна заява надійшла до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області та розподілена судді Гершкулу І.М..

14.01.2021 ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області (суддя Гершкул І.М.) провадження по цивільній справі відкрито.

14.01.2021 ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області (суддя Гершкул І.М.) заяву про забезпечення позову залишено без задоволення.

13.04.2021 подано заяву про зміну предмета позову та залучення співвідповідача ОСОБА_5 ..

13.04.2021 ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області залучено співвідповідача ОСОБА_5 (суддя Гершкул І.М.).

13.05.2021 ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області (суддя Гершкул І.М.) залучено до участі у справі правонаступника позивача Кропивницьку окружну прокуратуру.

29.12.2021 подано заяву про зміну предмету та підстав позову.

05.05.2022 ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області (суддя Гершкул І.М.) закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

25.11.2022 у зв`язку із мобілізацією судді Гершкула М.І. справу розподілено судді Квітці О.О..

01.12.2022 ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області (суддя Квітка О.О.) справу прийнято до провадження.

16.01.2023 подано заяву про забезпечення позову та заяву про залучення співвідповідача ОСОБА_4 ..

23.01.2023 ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області (суддя Квітка О.О.) забезпечено позов та залучено співвідповідача.

17.03.2023 подано заяву про зміну предмету позову.

25.04.2023 ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області (суддя Квітка О.О.) замінено неналежного відповідача ОСОБА_6 , прийнято заяву про зміну позову, закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Безпосередньо розгляд справи по суті суд здійснив у засіданні 15.01.2024. При цьому справу розглянув за участі прокурора та представника відповідача-5 адвоката Антонова А.А.. Інші учасники не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про судовий розгляд.

Позиція прокурора

Позов прокурор аргументував наступним. Підставою для пред`явлення позову є порушення законодавства при передачі земельних ділянок членам ФГ «Таранухи Ірині Василівні» на території Великосеверинівської сільської ради: площею 5,1483 га, кадастровий номер :02:000:0665, та 5,1483 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0666. Зокрема, за ОСОБА_1 на момент видачі вказаних земельних ділянок вже рахувалася земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,13 га, з кадастровим номером :02:000:1319 (Державний акт на право власності на земельну ділянку Р1№308667, виданий 19.08.2002 на підставі розпорядження Добровеличківської районної державної адміністрації від 28.02.2002 № 62-р), що розташована на території Федорівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області. У подальшому 13.02.2020 земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0665 та земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0666 передано у власність члену ФГ « ОСОБА_7 » - ОСОБА_3 , останнім 03.09.2020 земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0665 та :02:000:0666 об`єднано в одну земельну ділянку загальною площею 10,2966 га (кадастровий номер :02:000:1072), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 225. Оскільки земельна ділянка вибула із державної власності незаконно, поза відповідною волею, то за приписами статті 387 Цивільного кодексу України останній володілець повинен повернути земельну ділянку власнику. На час розгляду справи Великосеверинівська сільська рада, як власник землі, якій вона передана до комунальної власності, не вживала своєчасні та належні заходи для відновлення порушених прав, проявила бездіяльність, а тому звернення до суду з позовом в інтересах держави в її особі є правомірним.

Позиція відповідача-1 - Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області.

Великосеверинівська сільська рада заперечення на позов не подала, представника у судове засідання не направила.

Позиція відповідача-2 - ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 заперечення на позов не подала, представника у судове засідання не направила.

Позиція відповідача-3 - ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 заперечення на позов не подала, представника у судове засідання не направила.

Позиція відповідача-4 - ОСОБА_3 .

Представник відповідача-4 адвокат Бем Ю.Ю. 20.07.2021 подав до суд відзив, в якому, зокрема, зазначив, що право на приватизацію земельних ділянок для ведення фермерського господарства, передбачене ст. 32 ЗК України, не тотожне праву на отримання земельної частки (паю) в процесі паювання колективних сільськогосподарських підприємств, передбаченому указами Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 та «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарських підприємств і організацій» від 08.08.1995 № 720. У вказаній статті йдеться про передачу земель із державної або комунальної власності членам фермерського господарства. Стаття 32 ЗК України регулює відносини лише щодо приватизації земельних ділянок, що були раніше надані цим особам в користування. Статтею 13 ЗУ «Про фермерське господарство» передбачено право члена фермерського господарства отримати безоплатно у власність земельну ділянку, яка раніше була надана йому у користування, тобто передача у власність земельної ділянки можлива тій самій особі, якій земельна ділянка передана у користування. Саме такий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 19.06.2018 у справі №816/1920/17. Земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9177, площею 10,2966 га була надана громадянці ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства. Фермерське господарство було створено до моменту розпаювання земельної ділянки та припинення дії договору оренди землі. Також вказав на відсутність у прокурора підстав для представництва інтересів держави у цьому випадку (а.с.171-176 т.1). Крім того, просив залишити позов без розгляду, оскільки прокурором подано вказаний позов із перевищенням повноважень (а.с. 66-72 т.2).

Відповідача-4 ОСОБА_3 27.02.2023 подав до суду пояснення, в яких, зокрема, зазначив, що він є належним набувачем земельної ділянки, площею 0,03 га, кадастровий номер :02:000:1099, яка знаходиться на території Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району. На момент створення фермерського господарства не являвся засновником господарства, а також не був обізнаним щодо законності отримання фермерським господарством земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9177, площею 10,2966 га, тому не заперечує щодо повернення земельної ділянки площею 0,03 га, кадастровий номер :02:000:1099 Великосеверинівській сільській раді (а.с. 86-87 т.2).

Позиція відповідача-5 - ОСОБА_4 .

Представник відповідача-5 адвокат Антонов А.А. заперечував проти задоволення позову, вказавши, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки та не був обізнаний про підстави набуття вказаної земельної ділянки попереднім власником.

Обставини справи, зміст спірних правовідносин

Рішенням Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 10.10.2018 № 573 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок членам ФГ « ОСОБА_1 » на території Великосеверинівської сільської ради» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки орієнтовною площею 5,1483 га у власність для ведення фермерського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення, ріллі, що перебуває у користуванні на умовах оренди у ФГ «Таранухи Ірини Василівни» згідно з Договору оренди землі від 25.12.2012 із земель комунальної власності Великосеверинівської сільської ради земель сільськогосподарського призначення, рілля на території Оситнязької сільської ради, Кіровоградська область, Кіровоградський (теперішня назва Кропивницький район) (п. 1 рішення). Пунктом 2 зазначеного рішення дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 5,1483 га у власність для ведення фермерського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення, ріллі, що перебуває у користуванні на умовах оренди у ФГ «Таранухи Ірини Василівни» згідно з Договору оренди землі від 25.12.2012 надано ОСОБА_2 (а.с. 26 т. 1).

Відповідно до рішення Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району 20.09.2019 № 1062 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам ФГ «Таранухи І.В.», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 10,2966 га, що розташовані за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, Оситнязька сільська рада, за межами населених пунктів, у власність членам ФГ «Таранухи І.В.» гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства із земель комунальної власності Великосеверинівської сільської ради, земель сільськогосподарського призначення, рілля на території Оситнязької сільської ради Кропивницький район Кіровоградська область (п. 1 рішення). Пунктом 2 рішення припинено Договір оренди землі від 25.12.2012, кадастровий номер :02:000:9177, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право 61416925, дата державної реєстрації 24.06.2014, укладений з Кіровоградською районною державною адміністрацією та гр. ОСОБА_1 . Передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 5,1483 га для ведення фермерського господарства із земель комунальної власності Великосевериніської сільської ради сільськогосподарського призначення, рілля на території Оситнязької сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:0665 (п. 5 рішення). Передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 5,1483 га для ведення фермерського господарства із земель комунальної власності Великосевериніської сільської ради сільськогосподарського призначення, рілля на території Оситнязької сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:0666 (п. 6 рішення) (а.с. 27 т.1).

08.10.2019 державним реєстратором Маловисківської міської ради Слуцьким С.О. зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 , номер запису про право власності 33679949 та за ОСОБА_2 , номер запису про право власності 33680069 (а.с. 47-62 т.2).

За договором оренди землі від 25.12.2012 Кіровоградська районна державна адміністрація, в особі заступника голови Кіровоградської районної державної адміністрації Губи Валерія Володимировича, надала в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства із земель запасу, що перебувають у державній власності на території Оситнязької сільської ради Кіровоградського району, площею 10,2966 га, кадастровий номер :02:000:9177 (а.с. 29-40 т.1).

Із відповіді Відділу у Добровеличківському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 10.09.2020 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно був виготовлений та виданий державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №308667, площею 5,13 га ріллі на території Федорівської сільської ради на підставі розпорядження Добровеличківської районної державної адміністрації від 28.02.2002 №62-р (а.с. 69-71 т.1).

За договорами оренди землі від 16.10.2019 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 передали ТОВ «БТ-АГРО» в оренду земельні ділянки площею по 5,1483 га, кадастрові номера: :02:000:0665 та :02:000:0666 відповідно (а.с. 72-81 т.1).

Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та рішень про створення фермерське господарство « ОСОБА_1 » (ідентифікаційний код юридичної особи 43013950) зареєстровано 22.05.2019 (а.с. 82-89 т.1).

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.03.2021 земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:1072, площею 10,2966 га, належала ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу від 11.03.2021 (а.с.143 т.1). Із договору про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.11.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 витікає, що за взаємною згодою між зазначеними вище сторонами розірвано договір від 11.03.2021 купівлі-продажу земельної ділянки площею 10,2966 га, кадастровий номер :02:000:1072, яка розташована на території Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району (а.с. 195-197 т.1).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 03.02.2022 ОСОБА_3 , від імені якого діяв його представник ОСОБА_1 , продав ОСОБА_4 земельну ділянку на території Великосеверинівської сільської ради з кадастровим номером :02:000:1098, площею 10,2666 га (а.с. 20-31 т.2).

Релевантні джерела права

Щодо прокурорського представництва

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді урегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина 1); прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (частина 3); наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді; прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва; прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень (абзаци перший - третій частини 4).

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі № 3-рн/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. В основі інтересів держави завжди є потреба в здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки судом у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17).

Частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави, в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді має наслідком залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті.

Такі правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду уточнила свої висновки, зроблені в постанові від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18 та у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 927/246/18, від 16 квітня 2019 року у справах № 910/3486/18 та № 925/650/18, від 17 квітня 2019 року у справі № 923/560/18, від 18 квітня 2019 року у справі № 913/299/18, від 13 травня 2019 року у справі № 915/242/18 у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 0440/6738/18, вказавши, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

У цій справі прокурор зазначив підставою для представництва інтересів держави наявність порушення вимог земельного законодавства при передачі земельної ділянки у власність.

Щодо витребування земельної ділянки

Стаття 387 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Згідно із ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Пунктом «а» частини 1 ст. 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЗК України громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

За ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

За ч. 4 ст. 87 ЦК України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

З аналізу правових норм, зазначених у статті 31, 32 ЗК України, ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство» вбачається, що громадяни можуть отримати землі державної та комунальної власності для ведення фермерського господарства у загальному порядку, визначеному Земельним кодексом України. Фермерське господарство може володіти та користуватися землями своїх членів лише у разі, якщо такі земельні ділянки перебувають у власності (а не користуванні) члена фермерського господарства. При цьому, статтею 13 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено право члена фермерського господарства отримати безоплатно у власність земельну ділянку, яка раніше була надана йому у користування, тобто передача у власність земельної ділянки можлива тій самій особі, якій земельна ділянка передана у користування.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 19.06.2018 у справі №816/1920/17, від 14.08.2018 у справі №818/1530/17, від 07.06.2019 у справі № 1140/2695/18.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у справі № 359/3373/16-ц, власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Належним відповідачем за позовом про витребування від особи земельної ділянки є особа, за якою зареєстровано право власності на таку ділянку (п.147). Також Велика Палата наголошує, що на можливість витребування власником земельних ділянок не впливає їхній поділ та/або об`єднання. Формування земельних ділянок володільцем, зокрема внаслідок поділу та/об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб (п.200).

Також згідно із висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у справі № 359/3373/16-ц, пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно.

За таких обставин та висновків суд виснує, що якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача, захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову. Він ґрунтується передусім на тому, що право власності на річ є абсолютним і слідує за річчю, зберігаючись навіть у випадку незаконного вибуття з володіння власника та в період перебування в незаконному володінні іншої особи.

Згідно зі статтею 118 ЗК України:

- громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (частина 6);

- відповідний орган виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина 7);

- відповідний орган виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (частина 9).

Таким чином, для передачі земельної ділянки у власність з метою ведення селянського господарства потребується прийняття уповноваженим органом двох рішень: першого по розгляду клопотання і надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення; другого про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Оцінка доказів та висновки суду

Щодо посилань представника ОСОБА_4 адвоката Антонова А.А. про неналежність доказів, а саме копій договорів купівлі-продажу від 11.03.2021 та 03.02.2022, які були взяті із реєстру речових прав, проте оригінал договору не надано суду.

Суд виходить із наступного. Згідно із ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Вказаний договір разом із інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказує на власника майна та на підстави набуття майна. Тому суд вважає, що вказані копії договорів в сукупності із іншими доказами посвідчують обставини переходу права власності від одного власника до іншого. Підстави для визнання вказаних доказів неналежними відсутні.

З наданих сторонами та досліджених судом доказів суд установив, що ОСОБА_1 , на час отримання спірної земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0665, своїм правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) вже скористалася. Відповідно, як член фермерського господарства, ОСОБА_1 не мала законних підстав на отримання у власність надану їй у користування земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю).

Рішенням Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району від 20.09.2019 № 1062 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам ФГ «Таранухи І.В.» передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 5,1483 га для ведення фермерського господарства із земель комунальної власності Великосевериніської сільської ради сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :02:000:0666. Проте земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9177, за рахунок якої здійснювалася така передача, не перебувала в користуванні ОСОБА_2 , тому законних підстав для її передачі не було. Договір оренди землі від 25.12.2012 щодо земельної ділянки загальною площею 10,2966 га з кадастровим номером :02:000:9177 для ведення фермерського господарства укладений між Кіровоградською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , а не з ОСОБА_2 .

З наведеного суд вважає, що спірні земельні ділянки вибули із власності громади поза встановленою законом процедурою її відчуження (передачі у власність іншій особі), у спосіб, який не відповідає закону, а тому власники ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не є добросовісними набувачами цих земельних ділянок у розумінні статті 388 ЦК України.

Відтак, вказані земельні ділянки мають бути витребувані із чужого незаконного володіння останніх володільців, тобто ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , як осіб, які володіють нею без наявних на те правових підстав. При цьому, застосування віндикаційного позову не потребує визнання недійсними рішення, на підставі якого вона була передана у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , так і договорів купівлі-продажу у «ланцюгу» переходу спірної земельної ділянки у володіння ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ..

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, обставин справи та вказаних правових положень, суд вважає, що позовні вимога прокурора підлягають задоволенню в повному обсязі.

З огляду на зроблені висновки позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у справі є витрати прокурора, які здійснені Кіровоградською обласною прокуратурою, на сплату судового збору відповідно до платіжного доручення № 2127 від 13.12.2022 у сумі 4962 грн, які відповідно до приписів статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Кропивницької окружної прокуратури, в інтересах держави, до Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення та витребування земельної ділянки задовольнити.

Визнати недійсним рішення Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 20.09.2019 № 1062 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам ФГ «Таранухи І.В.».

Витребувати у ОСОБА_3 на користь Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області земельну ділянку кадастровий номер :02:000:1099, площею 0,03 га.

Витребувати у ОСОБА_4 на користь Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області земельну ділянку кадастровий номер :02:000:1098, площею 10,2666 га.

Стягнути з Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 2874 (дві тисячі вісімсот сімдесят чотири) грн 94 (дев`яносто чотири) коп. сплаченого судового збору з кожного на користь Кіровоградської обласної прокуратури (25006, м. Кропивницький, вул. Верхня Пермська, 4, , банк Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UA 0004600, код класифікації видатків бюджету - 2800).

Заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 26 січня 2024 року.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

прокурор - Кропивницька окружна прокуратура Кіровоградської області, , адреса: 25002, м. Кропивницький, вул. Є. Чикаленка, 11;

відповідач-1 Великосеверинівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, , адреса: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с.Велика Северинка, вул. Миру, 1;

відповідач-2 - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;

відповідач-3 - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ;

відповідач-4 ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач-5 - ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя О.О.Квітка