Ухвала

05 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 454/4357/21

провадження № 61-15228св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М.Ю.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Червоноградського нотаріального округу Львівської області Сироїд Галина Іванівна, про визнання договору дарування квартири удаваним правочином та поділ майна подружжя

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року у складі колегії суддів: Приколоти Т. І., Мікуш Ю. Р., Савуляка Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила: визнати удаваним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідчений 28 квітня 2012 року приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу Львівської області Сироїд Г. І., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з метою приховування дійсного правочину - договору купівлі-продажу об`єкта нерухомості; визнати, що 28 квітня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було фактично укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 ; визнати квартиру АДРЕСА_1 спільним майном подружжя; в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаної квартири.

Сокальський районний суд Львівської області заочним рішенням від 14 вересня 2022 року у складі судді Фарина Л. Ю., з урахуванням ухвали цього суду від 17 жовтня 2022 року про виправлення описки, в задоволенні позову відмовив.

Львівський апеляційний суд постановою від 22 грудня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чернявського Р. І. задовольнив. Заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 14 вересня 2022 року скасував, ухвалив нове судове рішення про задоволення позову. Визнав удаваним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідчений 28 квітня 2012 року приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу Львівської області Сироїд Г. І., укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Визнав, що 20 квітня 2012 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 фактично було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Визнав цю квартиру спільним майном подружжя. В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку цієї квартири. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Верховний Суд постановою від 26 травня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково. Постанову Львівського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Львівський апеляційний суд постановою від 21 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив. Заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 14 вересня 2022 року скасував, ухвалив нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнив. Визнав удаваним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу Львівської області Сироїд Г. І. 28 квітня 2012 року, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Визнав, що між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 20 квітня 2012 року фактично було укладено договір купівлі-продажу спірної квартири. Визнати цю квартиру спільним майном подружжя та в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку цієї квартири. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 19 жовтня 2023 року, ОСОБА_2 просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 21 вересня 2023 рок та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

07 листопада 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, 252, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Червоноградського нотаріального округу Львівської області Сироїд Галина Іванівна, про визнання договору дарування квартири удаваним правочином та поділ майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов