Справа № 308/2095/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Павловської К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до першого відповідача - ОСОБА_2 , другого відповідача - Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Гудкова Н.В., державний нотаріус Першої Ужгородської державної нотаріальної контори Ластівка А.В., про визнання недійсним частини договору купівлі-продажу, визнання недійсним і скасування договору дарування частини квартири, визнання права власності на квартиру, визнання недійсною реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.6 ст. 259 та ч. 6 ст. 268 ЦПК України 30.01.2024 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 02.02.2024 року.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до першого відповідача - ОСОБА_2 , другого відповідача Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Гудкова Н.В., державний нотаріус Першої Ужгородської державної нотаріальної контори Ластівка А.В. про визнання недійсним частини договору купівлі-продажу, визнання недійсним і скасування договору дарування частини квартири, визнання права власності на квартиру, визнання недійсною реєстрації.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.03.2015 року за вищевказаною позовною заявою було відкрито провадження та призначено справу до розгляду. В подальшому згідно розпорядження № 160 по справі № 308/2095/15-ц дану справу було повторно перерозподілено у зв`язку із закінченням строку повноважень судді Ужгородського міськрайонного суду Сарай А.І.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 13.02.2017 року справу було розподілено на суддю Дергачову Н.В.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.02.2017 року було прийнято до свого провадження цивільну справу № 308/2095/16-ц та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Згідно розпорядження в.о. керівника апарату судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №1294 від 15.11.2018 р. матеріали справи № 308/2095/15-ц підлягали повторному автоматизованому перерозподілу у зв`язку із закінченням п`ятирічного строку повноважень судді Ужгородського міськрайонного суду Дергачової Н.В.

Відповідно до протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначеного головуючого Фазикош Олексія Васильовича.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.01.2018 року клопотання від 18.11.2015 року від першого відповідача ОСОБА_2 про витребування у позивача - ОСОБА_1 оригіналу розписки від 12.08.1996 року від імені ОСОБА_3 для огляду задоволено. Витребувано у позивача - ОСОБА_1 для огляду судом оригінал розписки від 12.08.1996 року від імені ОСОБА_3 та зобов`язано останнього подати відповідні докази до суду до дня розгляду справи у судовому засіданні 02.04.2018 року, яке призначено на 14 год. 00 хв. Повторно витребувано від Закарпатського обласного державного нотаріального архіву архівну справу щодо договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 10.09.1996 р., зареєстровано в реєстрі за № 3914 приватним нотаріусом Гудкова Н.В. та зобов`язати останнього подати відповідні докази до суду до дня розгляду справи у судовому засіданні 02.04.2018 року, яке призначено на 14 год. 00 хв. Відмовлено у задоволенні клопотання позивача - ОСОБА_1 про виклик свідків, заявленого у п. 10 позовної заяви.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2019 року витребувано у позивача ОСОБА_1 для огляду судом оригінал розписки від 12.08.1996 року від імені ОСОБА_3 та зобов`язано останнього подати відповідні докази до суду до дня розгляду справи у судовому засіданні.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.01.2020 року повторно витребувано від Першої Ужгородської державної нотаріальної контори оригінал архівної справи щодо договору дарування частини квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 21.12.2007 р. зареєстровано в реєстрі за № 3-3680 державним нотаріусом Ластівкою A.B.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2020 року, частково задоволено клопотання представника позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи та клопотання представника відповідача про призначення технічної експертизи документа у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до першого відповідача - ОСОБА_2 , другого відповідача - Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Гудкова Н.В., державний нотаріус Першої Ужгородської державної нотаріальної контори Ластівка А.В., про визнання недійсним частини договору купівлі-продажу, визнання недійсним і скасування договору дарування частини квартири, визнання права власності на квартиру, визнання недійсною реєстрації,- задовольнити частково. Призначено у даній цивільній справі судову почеркознавчу експертизу та судову технічну експертизу документу. Визначено коло питань які постановлено на вирішення експертиз.

Проведення експертизи доручено судовим експертам Закарпатського відділення Львівського науково дослідного інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: 88000, вул. Гойди, 8, м. Ужгород.

Разом із супровідним листом від 15.12.2021 №9948/9949 т.в.о. завідувача Закарпатського відділення ЛНДІСЕ до суду надійшло клопотання експерта про неможливість проведення експертизи, оскільки рахунок вартості проведення експертизи не сплачений, а також матеріали вказаної цивільної справи 308/2095/15-ц.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.03.2022 року, поновлено провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до першого відповідача - ОСОБА_2 , другого відповідача - Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Гудкова Н.В., державний нотаріус Першої Ужгородської державної нотаріальної контори Ластівка А.В., про визнання недійсним частини договору купівлі-продажу, визнання недійсним і скасування договору дарування частини квартири, визнання права власності на квартиру, визнання недійсною реєстрації. Призначено справу до судового розгляду .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.06.2022 року, клопотання представника позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи та клопотання представника відповідача про призначення технічної експертизи документа у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до першого відповідача - ОСОБА_2 , другого відповідача - Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Гудкова Н.В., державний нотаріус Першої Ужгородської державної нотаріальної контори Ластівка А.В., про визнання недійсним частини договору купівлі-продажу, визнання недійсним і скасування договору дарування частини квартири, визнання права власності на квартиру, визнання недійсною реєстрації,- задоволено частково. Призначено у даній цивільній справі судову почеркознавчу експертизу, визначено коло питань, що поставлені перед експертом.

20.02.2023 із експертної установи надійшов лист від 14.02.2023 №8761, про те, що враховуючи, що станом на 14.02.2023 рахунок вартості проведення експертизи не сплачений, відповідно до п. 1.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом МЮ України від 08.10.1998 №53/5, ухвалу від 23.06.2022 при призначення експертизи №308/2095/15-ц залишено без виконання, про що складено акт, який направлено до суду. При цьому до суду повернуто матеріали справи.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 квітня 2023 року поновлено провадження у вказаній справі.

Позивач, його представник в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомляли.

Електронні повістки про виклик представника позивача до суду направлені у формі sms повідомлення на її мобільний номер телефону, адвокат є користувачем системи «Електронний суд» та відповідно усі процесуальні документи, в тому числі і судові повістки, а також інформація щодо призначення дати та часу судового засідання отримуються у електронному кабінеті.

Крім цього, представник позивача та представник відповідача були присутні у попередньому судовому засіданні, яке відбулося 14.12.2023, за клопотанням представника позивача було проведено допит свідка ОСОБА_3 , погоджено із представниками сторін наступні дати судових засідань, а саме 17.01.2024 та 30.01.2024. Також судові повістки на вказані дати було направлено усім сторонам по справі та їх представникам.

Вказане підтверджує, що позивач, його представник про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач, його представник в судове засідання не з`явилися, разом із тим про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином. Згідно наявної в матеріалах справи заяви від 28.09.2023, у зв`язку з неможливістю з`явитися, представник ОСОБА_2 , адвокат Шкорка І.М., просить справу розглянути за їх відсутнсті. Проти задоволення позову заперечують повністю.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, разом із тим про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомляли, заяв не подавали.

Суд дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх у сукупності, суд прийшов до наступного висновку:

Згідно п.п.1,2, частиною другою статті 223 цього Кодексу суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Поважність причин неявки сторони в суд є оціночною категорією, яка вирішується судом в кожному конкретному випадку, але в будь якому разі неявка позивача або представника повинна бути обумовлена причинами, які об`єктивно та безумовно не дозволяють йому з`явитись до суду: хвороба, відрядження, несвоєчасне отримання судової повістки, тощо. Позивач, її представник доказів поважності неявки в підготовчі судові засідання не надав, у зв`язку з чим суд знаходить неявку такою, що відбулася з неповажних причин.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 у справі 1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

З рішень Європейського суду вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Позивач та його представник, повторно у судове засідання не з`явилися, а саме 17.01.2024 та 30.01.2024. При цьому жодних заяв чи клопотань ні від позивача, ні від його представника до суду не надходило.

Станом на 13:40 30.01.2024 (дата призначення судового розгляду справи), ні від позивача ні від його представника заяв про відкладення розгляду справи або розгляд справи у відсутності позивача до суду не надходило.

Суд враховує, що позивач, його представник про дату та час розгляду справи 30.01.2024 повідомлялися належним чином, довідки про доставлення sms повідомлень (електронних судових повісток), на мобільний номер телефону адвоката та про доставку електронного документу «Судова повістка по виклик до суду» від 17.01.2024 в електронний кабінет Бачинської А.В. містяться в матеріалах справи.

Разом із тим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.5 ст. 130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Таким чином суд констатує, що розгляд справи призначався неодноразово після поновлення провадження у справі.

Заяв про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, на адресу суду не надходили.

ВС у постанові у справі № 465/6555/16-4ц від 28 жовтня 2021 року, вказав наступне:

Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Згідно зі статтею 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі N 558/9/18 (провадження N 61-13892св20).

Суд констатує, що ні від позивача, ні від його представника заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило.

Також, суд вважає за необхідне зауважити, що від самого позивача жодної заяви до суду не надходило, окрім того, у жодне із призначених судових засідань він особисто не з`явився.

При цьому суд вважає за необхідне вказати і на те, що наявність у позивача представника не обмежує і не позбавляє його процесуальних прав, а саме щодо його участі у судовому засіданні при розгляді справи за його позовом особисто. Також, позивач необмежений залучати, в ході розгляду справи, іншого представника.

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі, на чому акцентувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 січня 2023 року по справі № 9901/278/21.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач та представник позивача будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явилися в судове засідання та від них не надходило заяв про розгляд справи у їх відсутності.

Згідно з вимогами процесуального закону суд не зобов`язаний самостійно з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо він не проінформував про причини неявки, які судом буде визнано поважними, або від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позов без розгляду.

Також вказані норми процесуального законодавства не містять вказівки і на те, що для визнання неявки в судове засідання повторною попередня неявка повинна бути такою, що відбулася лише з невідомих суду причин, або з причин, що визнані судом неповажними. Правове значення в цьому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Такий правовий висновок, міститься у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі № 740/1734/18, де залишаючи без змін судові рішення про залишення позову без розгляду, Верховний Суд вказав, що суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 16 березня 2020 року у справі № 390/1076/18-ц, від 19 вересня 2018 року у справі 760/1143/16-ц, від 27 червня 2018 року у справі № 201/15122/15-ц.

За наведених вище обставин, суд вважає що наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без розгляду, як це передбачено законом, а саме пунктом 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Суд роз`яснює позивачу, що відповідно ч.2 ст. 257 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 13, 44, 130, 131,198,200, 210, п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до першого відповідача - ОСОБА_2 , другого відповідача - Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Гудкова Н.В., державний нотаріус Першої Ужгородської державної нотаріальної контори Ластівка А.В., про визнання недійсним частини договору купівлі-продажу, визнання недійсним і скасування договору дарування частини квартири, визнання права власності на квартиру, визнання недійсною реєстрації - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє такого позивача повторно звернутися до суду з тотожним позовом, якщо він дійде висновку про необхідність судового захисту своїх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош