09.02.2024 227/3362/23
09 лютого 2024 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Здоровиці О.В.
секретаря судового засідання Сисенко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Добропілля, за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відіповідальністю «Інстафінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук Павло Васильович,-
Зміст позовних вимог.
Позивач, звернувся до суду з вимогами до ТОВ «Інстафінанс» і просить:
Аргументи інших учасників справи.
Відповідач, будучи належним чином обізнаним про перебування даної справи в провадженні Добропільського міськрайонного суду та отримавши ухвалу суду про відкриття провадження від 01.12.2023 року (а.с.26), правом відзиву не скористався та не надав суду будь-яких пояснень по справі.
Треті особи, отримавши ухвалу суду від 01.12.2023 року про відкриття провадження у справі (а.с.19,20,25) правом надання пояснень не скористались.
Рух справи.
Ухвалою суду від 01.12..2023 року провадження у даній справі було відкрито та призначено до підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 05.01.2024 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду.
Позиція сторін в судовому засіданні.
Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач, будучи повідомленим про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився. Причини неявки відповідача в судове засідання, суду невідомі. Правом надання відзиву не скористався.
Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Обставини, які встановлені судом.
Зі змісту тексту виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 17.10.2020 року по 19.10.2021 року. сума заборгованості становить 6745,52 грн та складається з:
5200,00 грн сума простроченої заборгованості за кредитом;
1545,52 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом;
650,00 грн - прострочена заборгованість за пенею.
За вчинення виконавчого запису стягнуто плати згідно ст. 31 Закону України «Про нотаріат» в розмірі 650,00 грн.
Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інстафінанс» складає 7395,52 грн.
Норми права, що застосовуються судом при вирішенні спору та висновки суду.
Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу II Порядку.
Так, згідно зістаттею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат").
Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимогстатті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 року по справі N 750/1627/18.
Судом встановлено, що ні відповідачем, ані третьою особою (нотаріусом) не надано доказів, які б спростовували доводи позивача про те, що стягнута заборгованість за кредитним договором № ID7836494 від 11.09.2020 року є безспірною. Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано жодних заперечень з приводу вказаних доводів позивача, суд вважає, що відповідачем визнані ці доводи.
Крім того, захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання фінансовою установою, стягувачем письмової вимоги боржнику про усунення порушень, однак відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували направлення та отримання такої письмової вимоги (повідомлення) позивачу.
Вказане свідчить про те, що під час вчинення спірного виконавчого напису у нотаріуса не було доказів визнання позивачем пред`явленої до стягнення суми заборгованості.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
З моменту прийняття даної постанови та до 10.12.2014 р. була чинна редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно.
10.12.2014 р. набула чинності постанова КМУ від 26.11.2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, перелік був доповнений новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин", відповідно до якого дозволено було вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено заборгованість, для чого стягувач повинен надати: оригінал кредитного договору та засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням заборгованості.
Таким чином, з 22.02.2017 року Перелік діє у попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.
Отже, на момент вчинення приватним нотаріусом Бригіда В.О. оспорюваного виконавчого напису норма чинного законодавства про можливість вчинення виконавчих написів в безспірному порядку на підставі кредитних договорів, що не посвідчені нотаріально, була скасована.
У матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між ТОВ «Інстафінанс» та позивачем кредитний договір ID7836494 від 11.09.2020 року, посвідчувався нотаріально.
Таким чином доводи позивача про те, що вишеукладений кредитний договір нотаріально не посвідчувався відповідачем не спростовані, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису нотаріусом.
З урахуванням приписів ст. ст. 15,16,18 ЦК України, ст. ст. 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.
Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст. ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат».
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позову судовий збір в розмірі 1 073 грн 60 коп відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.
Керуючись ст. 88 Закону України «Про нотаріат», ст.12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук Павло Васильович - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення шляхом подання скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2 ст. 354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію рішення направити сторонам.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ;
Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.
Суддя О.В. Здоровиця