Справа № 473/5226/23
РІШЕННЯ

іменем України

"09" лютого 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Прокопчук Валентина Дмитрівна про зняття арешту з майна

в с т а н о в и в

В вересні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача про зняття арешту з майна.

Позивач стверджував, що він є власником земельних ділянок: площею 0,6114 га (кадастровий номер :01:000:0214), площею 0,13 га (кадастровий номер :03:000:0865), площею 0,0054 га (кадастровий номер :02:000:1033),

площею 3,6501 га (кадастровий номер :01:000:0170), які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області.

На сьогоднішній день він вирішив продати земельні ділянки та звернувся з цього приводу до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Прокопчук В.Д.

Однак нотаріусом було встановлено, що за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який є складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за повідомленням Ощадного банку СРСР від 26.12.1990р. (арх.. Док. №42 за 26.12.1990) Шевченківською державною нотаріальною конторою Харківської області від 15.04.2006р. за реєстраційним номером обтяження 3109816 зареєстровано заборону на нерухоме майно - невизначене майно боржника ОСОБА_1 . Будь-яка інша ідентифікуюча особу інформація, крім прізвища, ім`я, по батькові, відсутня.

Також нотаріусом було встановлено, що реєстрація обтяження «Заборона» (архівний запис) за номером 45803 від 30.06.2004р Шевченківською державною нотаріальною конторою Харківської області була здійснена на підставі договору застави від 26.12.1990р., посвідченого Шевченківською державною нотаріальною конторою, об`єктом обтяження вказано невизначене майно, будинок в АДРЕСА_1 , архівна дата 30.06.2004р., дата виникнення 26.12.1990 року.

Однак позивач ОСОБА_1 не укладав даний договір та не має відношення до нього та до договору застави. Посилаючись на вищезазначене, позивач просив суд зняти арешт з усього належного йому майна.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощенного позовного провадження.

05 жовтня 2023 року на адресу суд надійшли пояснення від третьої особи приватного нотаріуса Прокопчук В.Д.

16 жовтня 2023 року від відповідача АТ «Державний ощадний банк України» надійшов відзив на позовну заяву.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, від його представника адвоката Вуїв О.В. надійшла заява, в якій представник позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача АТ «Ощадбанк» у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав відзив, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає себе неналежним відповідачем по справі та не допускав порушення прав позивача. Третя особа приватний нотаріус Прокопчук В.Д. у судове засідання не з`явилась, на адресу суду надіслав заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутності .

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить нерухоме майно земельні ділянки, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області.

На сьогоднішній день ОСОБА_2 вирішив продати земельні ділянки та звернувся з цього приводу до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Прокопчук В.Д. Однак нотаріусом було встановлено, що за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який є складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за повідомленням Ощадного банку СРСР від 26.12.1990р. (арх.. Док. №42 за 26.12.1990) Шевченківською державною нотаріальною конторою Харківської області від 15.04.2006 року за реєстраційним номером обтяження 3109816 зареєстровано заборону на нерухоме майно - невизначене майно боржника ОСОБА_1 . Будь-яка інша ідентифікуюча особу інформація, крім прізвища, ім`я, по батькові, відсутня.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень арешт був накладений на належне ОСОБА_3 все майно, невизначене майно, підстава обтяження - повідомлення Ощадбанку від 26.12.1990р. Також в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який є складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно була здійснена реєстрація обтяження «Заборона» (архівний запис) за номером 45803 від 30.06.2004р Шевченківською державною нотаріальною конторою Харківської області на підставі договору застави від 26.12.1990р., посвідченого Шевченківською державною нотаріальною конторою, об`єктом обтяження вказано невизначене майно, будинок в АДРЕСА_1 , архівна дата 30.06.2004р., дата виникнення 26.12.1990.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 було накладено заборону відчуження (архівний запис з реєстраційним номером 45863. Зареєстровано 30.06.2004р). Шевченківською державною нотаріальною конторою Харківської області на підставі договору застави від 26.12.1990р., посвідченого Шевченківською державною нотаріальною конторою, об`єктом обтяження вказано невизначене майно, будинок в АДРЕСА_1 , архівна дата 30.06.2004р., дата виникнення 26.12.1990.

Як вбачається з відповіді в.о. завідувача Харківського обласного державного нотаріального архіву від 20.12.2023 року № 3026/01-21, 26 грудня 1990 року під реєстровим №42 державним нотаріусом Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області зареєстрована заборона відчуження на житловий будинок. Шевченково ул. Турилової Харківської області, що належить ОСОБА_1 . При цьому на запит суду від Харківського обласного Державного нотаріального архіву надійшла копія Поручительства від 26.12.1990 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 виступив в якості поручителя за зобов`язаннями ОСОБА_4 в сумі 15 тисяч рублів. Адреса поручителя ОСОБА_1 вказана - с.Огурцовка Шевченківського району Харківської області, місце його роботи - директор Шевченківського ЖЕКу. Також вказується в документі, що поручителем наданий паспорт НОМЕР_1 , виданий Татищевським райвиконкомом Саратовської області 04.07.1978р.; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Акжал Жармінського району Семипалатинської області (рф).

Отже, вказані документи підтверджують те, що поручителем у зв`язку з отриманою судою та особою, стосовно майна якої накладалася нотаріусом заборона 26.12.1990 року - виступав ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець рф, який станом на 26.12.1990р. проживав в Харківській області та працював директором Шевченківського Жеку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт.Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області.

Про відсутність будь яких зобов`язань перед Ощадбанку також свідчить відзив на позовну заяву, який був поданий відповідачем АТ «Державний ощадний банк України».

Що стосується посилання відповідача на те, що ПАТ «Державний Ощадбанк» не є правонаступником Ощадного банку СРСР є безпідставним, так як відповідач є правонаступником установ Ощадного банку СРСР, що діяли на території України.

Із статуту Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України, зареєстрованого НБУ 31 грудня 1991 року відомо, що Державний спеціалізований комерційний Ощадбанк України (Ощадбанк України), створений відповідно до Закону України від 20 березня 1991 року «Про банки та банківську діяльність» і входить в банківську систему України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999 року № 876 шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство створено Державний ощадний банк України та 2 червня 2011 року внесено зміни до цього Статуту Банку, якими слово «відкрите» змінено на «публічне».

Із п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 № 346 «Про виплату в 2012 році громадянам України компенсації втрат від знецінення грошових заощаджень, вкладених до 2 січня 1992 р. в установи Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, та в облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, державні казначейські зобов`язання СРСР і сертифікати Ощадного банку СРСР, придбані на території Української PCP» вбачається, що правонаступником установ Ощадного банку СРСР, що діяли на території України є публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - Ощадбанк).

Крім того, постановою Верховної Ради України від 20 березня 1991 року N 873-ХІІ «Про порядок введення в дію Закону України "Про банки і банківську діяльність" було оголошено власністю України серед інших Український республіканський банк Ощадного банку СРСР з їх мережею, обчислювальними центрами, усіма активами, пасивами, а також зобов`язано Національний банк України до 01.11.1991 р провести перереєстрацію усіх розташованих на території республіки банків, їх філіалів та інших кредитних установ.

Що стосується наявність підстав для існування арешту та заборони відчуження щодо майна позивача, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.

Також слід враховувати правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 15.05.2013 року у справі № 6-26 цс 13, згідно з якою вимоги особи, що грунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Крім цього, у п. 2 постанови Пленуму ВССУ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Враховуючи наведене, оскільки будь-які боргові зобов`язання у ОСОБА_1 відсутні, будь-які виконавчі провадження з виконання судових рішень на користь будь-яких інших осіб також відсутні, тому суд приходить до висновку, що відсутні підстави для заборони відчуження майна позивача ОСОБА_1 та його арешт, які порушують його права, які підлягають захисту шляхом звільнення майна з-під арешту.

Керуючись ст.4,10,11,60,209,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження з усього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстрованого Шевченківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Ощадбанку від 26.12.1990 року, архівний документ №42 за 26.12.1990 року, реєстраційний номер обтяження 3109816 від 15.04.2006 року у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна,

Рішення може бути оскаржене в Миколаївській апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя М.М. Ротар