Справа № 473/5442/23
РІШЕННЯ

іменем України

"01" лютого 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Вуїва О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Ціліциної О.В., відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (далі АТ «СЕНС БАНК») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року АТ «СЕНС БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 09 вересня 2017 року ПАТ «Альфа-Банк (правонаступником якого є позивач) в межах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» уклав з відповідачкою угоду про надання особистого кредиту №500616676, в межах якої надав останній кредит у загальному розмірі 36 480 грн, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит згідно узгодженого сторонами графіку, повернувши його в повному обсязі не пізніше 11 вересня 2020 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 12,99 % річних від суми заборгованості, щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 750 грн від суми кредиту та комісії за надання додаткових послуг.

Також в межах вказаного договору сторони додатково уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, у якій досягли домовленості про відкриття на користь ОСОБА_1 відновлювальної кредитної лінії у розмірі 200 000 грн під 26 % річних зі строком кредитування протягом 12 місяців (з можливістю пролонгації на новий строк), а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит (у розмірі 7 % від суми заборгованості, але не менше 50 грн), сплачувати проценти та комісії за надання додаткових послуг.

Позичальниця свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 28 лютого 2023 року виникла заборгованість у загальному розмірі 34 024,28 грн, в тому числі:

- заборгованість за поточним кредитом 15 585,03 грн;

- заборгованість за поточними процентами 259,54 грн;

- заборгованість за простроченим кредитом 17 147,89 грн;

- заборгованість за простроченими процентами 1 031,82 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки у повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, проте в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 15 000 грн. Проти задоволення іншої частини вимог заперечувала, вказуючи на те, що кредитом понад визнану нею суму вона не користувалася, нарахована їй заборгованість за кредитом виникла не за рахунок користування кредитними коштами, а внаслідок погашення без її згоди іншої частини заборгованості за рахунок кредиту, водночас нарахування здійснювалися після припинення строку кредитування (строку дії виданої їй кредитної картки). З аналогічних підстав також не погодилася з розміром нарахованих відсотків, просила прийняти до уваги, що протягом тривалого часу вона належним чином виконувала взяті на себе зобов`язання, які припинила виконувати у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

В подальшому відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання неодноразово не з`являлася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника позивача, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів для вирішення спору.

Заслухавши пояснення відповідачки ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема суд встановив, що 09 вересня 2017 року ПАТ «Альфа-Банк (правонаступником якого є позивач) в межах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» уклав з відповідачкою угоду про надання особистого кредиту №500616676, в межах якої надав останній кредит у загальному розмірі 36 480 грн, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит згідно узгодженого сторонами графіку, повернувши його в повному обсязі не пізніше 11 вересня 2020 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 12,99 % річних від суми заборгованості, щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 750 грн від суми кредиту та комісії за надання додаткових послуг.

Також в межах вказаного договору сторони додатково уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, у якій досягли домовленості про відкриття на користь ОСОБА_1 відновлювальної кредитної лінії у розмірі 200 000 грн під 26 % річних зі строком кредитування протягом 12 місяців (з можливістю пролонгації на новий строк), а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит (у розмірі 7 % від суми заборгованості, але не менше 50 грн), сплачувати проценти та комісії за надання додаткових послуг.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Суд встановив, що сторони уклали кредитний договір у передбаченій законом письмовій формі, узгодили усі його істотні умови, відповідачка засвідчила факт укладення договору та погодження з його умовами своїм підписом. Таким чином між сторонами виникли кредитні правовідносини, а також відповідні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Водночас ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено можливість встановлення кредитодавцем додаткових комісій, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, які включаються до загальних витрат за споживчим кредитом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка належним чином умови договору не виконувала, у зв`язку з чим станом на 28 лютого 2023 року виникла заборгованість у загальному розмірі 34 024,28 грн, в тому числі:

- заборгованість за поточним кредитом 15 585,03 грн;

- заборгованість за поточними процентами 259,54 грн;

- заборгованість за простроченим кредитом 17 147,89 грн;

- заборгованість за простроченими процентами 1 031,82 грн, що підтверджується розрахунком боргу та випискою з рахунку позичальниці.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 про отримання нею кредиту у розмірі не більше 15 000 грн, оскільки такі доводи повністю спростовуються випискою з банківського рахунку позичальниці.

Водночас, заперечуючи проти розміру заборгованості за кредитом та процентами, відповідачка не надала свого (альтернативного) розрахунку заборгованості та/або доказів, що б спростували правильність наданого позивачем розрахунку або його невідповідність умовам договору.

Проте згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Не заслуговують на увагу й доводи ОСОБА_1 про те, що нарахування заборгованості здійснювалося з порушенням вимог закону, а саме - після припинення строку кредитування (строку дії виданої їй кредитної картки), що повністю спростовуються копією довідки АТ «СЕНС БАНК» від 31 січня 2024 року №5116-57.2/2024, згідно якої в межах кредитного договору від 09 вересня 2017 року №500616676 на ім`я позичальниці ОСОБА_1 було випущено дві окремі кредитні картки (в тому числі одна з них діюча на момент вирішення спору), а саме: № НОМЕР_1 зі строком дії до 31 липня 2020 року; № НОМЕР_2 зі строком дії до 31 липня 2025 року.

Також суд залишає поза увагою посилання відповідачки на неможливість виконання нею кредитного зобов`язання у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, оскільки вказана обставина не є передбаченою ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України підставою для припинення зобов`язання, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Тому вказана заборгованість на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «СЕНС БАНК» у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача в порядку відшкодування також слід стягнути 2 684 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК»

,(м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100; код ЄДРПОУ 23494714) заборгованість за угодою про надання особистого кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 09 вересня 2017 року №500616676, що утворилася станом на 28 лютого 2023 року, а саме: заборгованість за поточним кредитом 15 585 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 03 копійки; заборгованість за поточними процентами 259 (двісті п`ятдесят дев`ять) гривень 54 копійки; заборгованість за простроченим кредитом 17 147 (сімнадцять тисяч сто сорок сім) гривень 89 копійок; заборгованість за простроченими процентами 1 031 (одну тисячу тридцять одну гривню) 82 копійки, а всього у загальному розмірі 34 024 (тридцять чотири тисячі двадцять чотири) гривні 28 копійок, а також в повернення 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв