ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/321/24
номер провадження 2-з/695/5/24
УХВАЛА

01 лютого 2024 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ушакова К.М., розглянувши позовну заяву представника ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

представник ОСОБА_1 адвокат Калінін Сергій Костянтинович разом з позовною заявою звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суддя приходить до наступного висновку.

Судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову позивачем не сплачено, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів».

На підставі цього, пред`явлена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Так, позивачем не сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Крім того, зі змісту заяви та доданих до неї документів вбачається, що предметом спору є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Таким чином, дія ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», не поширюється на правовідносини щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а тому в даному випадку позивач не звільнений від сплати судового збору.

Крім того, позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Проте, якщо представник позивача не зазначає жодних доводів та не додає доказів того, на які саме потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення позивачем особистих економічних та побутових потреб, в чому полягає порушення прав позивача як споживача фінансових послуг, то позов не пов`язаний з порушенням прав споживача.

Так, зокрема, у постанові Верховного Суду від 12.08.2020 у справі № 638/6060/18 (провадження № 61-2657св/19) зверталась увага, що для застосування ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» має бути встановлено, що позов пов`язаний з порушенням прав споживача.

Отже, для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову фізичною особою встановлюється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3028 грн.

Отже, розмір судового збору, який мав сплатити заявник при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову, становить 605,60 грн.

Доказів того, що позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі та не має коштів для сплати судового збору у розмірі 605,60 грн. до заяви не додано; умов, визначених у ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не наведено, тому суддя не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Таким чином, відсутня можливість прийняти до розгляду представника позивача заяву про забезпечення позову, тому зазначену заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків заяви.

Керуючись ст.ст.175,185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

заяву представника ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича про забезпечення позову залишити без руху.

Запропонувати представнику позивача усунути зазначені в ухвалі недоліки у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Повідомити позивача, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.М. Ушакова