УХВАЛА

01 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 331/3938/21

провадження № 61-1046ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 06 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні кімнатою у житловому будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні кімнатою у житловому будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Позов мотивовано тим, що йому та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частині житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0663 га з кадастровим номером :01:003:0188, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка): 433/1000 частин, на які припадає 0,0287 га належать ОСОБА_2 ; 567/1000 частин, на які припадає 0,0376 га належать ОСОБА_1 . При цьому земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0663 га між сторонами у натурі не поділена, будь-який документ про встановлення порядку користування вказаною земельною ділянкою відсутній. Таким чином, сторони користуються цією земельною ділянкою за усним погодженням, яке було досягнуто раніше. На цей час позивач бажає реалізувати своє право щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою, оскільки відповідач не бажає вирішити це питання у позасудовому порядку. У червні 2021 року ОСОБА_1 самовільно спорудила на частині земельної ділянки, яка знаходиться в її особистому фактичному користуванні, металеву конструкцію, а саме металеві сходи з естакадою та навісом до своїх вхідних дверей до самочинної службової прибудови а-1 за адресою: АДРЕСА_1 , якою закрила від сонячного світла та доступу свіжого повітря єдине вікно у належній ОСОБА_2 кімнаті 1-3. Цю металеву конструкцію було споруджено ОСОБА_1 з порушенням вимог нормативно-правових актів України у галузі будівництва. Своїми протиправними діями зі спорудження металевої конструкції відповідач порушила права ОСОБА_2 щодо користування кімнатою 1-3 у житловому будинку літ. А за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з викладеним, позивач просив суд усунути перешкоди в користуванні належною йому на праві власності кімнатою 1-3 у житловому будинку літ. А за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом покладення на ОСОБА_1 обов`язку за її власний рахунок демонтувати споруджену нею металеву конструкцію, а саме металеві сходи з естакадою та навісом до вхідних дверей до самочинної службової прибудови а-1 за адресою: АДРЕСА_1 ; встановити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0,0663 га з кадастровим номером :01:003:0188, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , між ним та ОСОБА_1 відповідно до варіанту порядку користування цією земельною ділянкою, запропонованого у висновку експерта № 0029 від 21.02.2022 року.

Ухвалою суду першої інстанції від 16 вересня 2022 року об`єднано в одне провадження справу № 331/3938/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні кімнатою у житловому будинку та справу № 331/4179/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених вимог, про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_2 доОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні кімнатою у житловому будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 06 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0188, призначеною для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_2 , якому на праві спільної часткової власності належить 433/1000 частин цієї земельної ділянки, та ОСОБА_1 , якій на праві спільної часткової власності належить 567/1000 частин цієї земельної ділянки, відповідно до варіанту (єдиного) порядку користування цією земельною ділянкою, запропонованого у висновку експерта № 0029 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі № 331/4179/21, складеному 21 лютого 2022 року судовим експертом ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро» Майстренком І. О.:

Загальна площа земельної ділянки АДРЕСА_1 , яка використовується при розрахунках - S = 662,00 кв. м

Межі земельної ділянки, яка виділяється в особисте користування співвласникові ОСОБА_1 - загальною площею - 374,73 кв. м (S -1 на схемі позначено зеленим кольором).

Межі земельної ділянки, яка виділяється в особисте користування співвласникові ОСОБА_2 - загальною площею - 286,03 кв. м (S - 2 на схемі означено жовтим кольором).

Межі земельної ділянки, яка виділяється в спільне користування співвласників (пропорційно порівну) загальною площею - 1,24 кв. м (1,24/2 = 0,62 кв. м) (S- 3 на схемі визначено в червоний колір).

Схематичне відображення варіанту порядку користування на території земельної ділянки АДРЕСА_1 відповідно до ідеальних часток співвласників та відставні між точками меж ділянок, відображено в Додатку № 1 до висновку експерта (Див. Додаток 1).

Усунуто перешкоди, які ОСОБА_1 створює ОСОБА_2 у користуванні належною йому на праві власності кімнатою 1-3 у житловому будинку літ. А за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом покладення на ОСОБА_1 обов`язку за її власний рахунок демонтувати споруджену нею металеву конструкцію, а саме: естакаду та навіс до вхідних дверей до службової прибудови а-1 за адресою: АДРЕСА_1 .

У іншій частині вимог відмовлено.

15 січня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного суду від 06 грудня 2023 року, у якій просила скасувати оскаржену постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Конституційний Суд України 22 листопада 2023 року ухвалив Рішення у справі

№ 10-р(ІІ)/2023 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 1, 5 частини шостої статті 19, пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема, визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2частини третьої статті 389 ЦПК України. У пунктах 7.6. - 7.8. Рішення вказано, що Європейський суд із прав людини послідовно обстоює позицію, що для розуміння змісту обмежень права на доступ до суду, гарантованого статтею 6 Конвенції, є потреба у врахуванні ролі касаційних судів та визнанні того, що умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги; застосування визначеного у національному праві критерію ratione valoris для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою з огляду на саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості. Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів.Тому внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики.

Предметом касаційного оскарження є судове рішення, ухвалене у справі про усунення перешкод у користуванні кімнатою у житловому будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції.

Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Справа № 331/3938/21є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржена постанова апеляційного суду прийнята у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 06 грудня 2023 року у справі № 331/3938/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

М. М. Русинчук