УХВАЛА

про повернення позовної заяви

9 лютого 2024 року м. Мукачево Справа №303/1339/24 2/303/220/24

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» від імені якого діє Фраткіна Тетяна Федорівна

до відповідача ОСОБА_1

про стягнення вартості необлікованого об`єму спожитого природного газу,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» від імені якого діє Фраткіна Тетяна Федорівна звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення вартості не облікованого об`єму спожитого природного газу.

Фактичний аналіз тексту позовної заяви свідчить про те, що позивачем по справі виступає акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз», а позовна заява підписана представником за довіреністю Фраткіною Тетяною Федорівною.

На підтвердження своїх повноважень Фраткіною Тетяною Федорівною надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №21/816 від 14.12.2012 та копію довіреності від 13.11.2023.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження у справі слід зазначити, що конституційне право на звернення до суду кореспондується з обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур), в тому числі, вимог стосовно оформлення позовних заяв, скарг та інших документів, що подаються до суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави».

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Згідно з іншою позицією Європейського суду з прав людини, сформованою у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Так, реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником.

Згідно з частиною другою ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява підписується позивачем або його представником.

Відповідно до частини першої статті 58 Цивільного процесуального кодексу України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України).

При цьому, на суд покладено обов`язок перевірити належність доказів наявності у представника права вчиняти конкретну процесуальну дію, що зумовлено, головним чином тим, що такий представник виступає самостійно в суді від імені довірителя (особи, яка відмовилася захищати в суді свої права в порядку самопредставництва) і виконує процесуальні дії виключно в інтересах довірителя, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для нього права та обов`язки.

Таким чином, суд зобов`язаний перевірити щонайменше дві складові представництва, а саме, факт наявності повноважень на представництво інтересів певної особи та, окремо, обсяг таких повноважень, а саме: право на звернення з відповідним процесуальним документом до відповідного суду (інстанції) у конкретний момент часу.

Таке право представника на звернення від імені довірителя може бути підтверджено лише документом, який демонструє дійсне волевиявлення учасника справи на надання повноважень конкретному адвокату, та є належним доказом, що дозволяє суду перевірити весь обсяг наданих повноважень.

Згідно з частиною сьомою статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 62 Цивільного процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю; ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Разом з тим, з доданої до матеріалів позовної заяви довіреності від 13.11.2023 (01Др-101-1123) вбачається, що така видана акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» адвокату Фраткіній Тетяні Федорівні на представництво інтересів довірителя зі строком дії до 31.12.2023 року.

Отже, у представника ОСОБА_2 не було повноважень на підписання позовної заяви 02.02.2024.

Таким чином, слід констатувати, що позовну заяву подано та підписано особою, яка не надала суду належні документи наявності повноважень на підписання позовної заяви та звернення до суду від імені та в інтересах позивача, що є підставою для повернення позовної заяви на підставі п. 1 частини четвертої ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 58, 60, 62, 175, 177, 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву повернути особі, яка її подала.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3. На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

4. Ухвала суду складена та підписана 09.02.2024.

Суддя В.В. Кость