Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2024 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Хитрука В.М.,

за участі секретаря судового засідання Рашевської О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

26.10.2015 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 017/2035124-СК.

02.12.2022 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №НІ/11/7-Ф, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу №HI/11/7-Ф від 02.12.2022 Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 22286,52 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за Договором факторингу №HI/11/7-Ф від 02.12.2022 року в розмірі 22 286,52 грн.

21.01.2020 року між ТОВ «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №3.

Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, який зазначений в Кредитному договорі, реквізити та підписи сторін.

Відповідно до п.п. 2.1. Кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «Інвест Фінанс» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.

11.05.2021 року між ТОВ «Інвест Фінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №11052021.

Відповідно до Реєстру боржників від 11.05.2021 до Договору факторингу №11052021 від 11.05.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7843,50 грн.

Таким чином, позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 всього заборгованість за кредитними договорами в сумі 30130, 02 грн. та судові витрати у справі.

Ухвалою судді від 19.07.2023 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі.

15.08.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач ОСОБА_1 вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з такого: 1) приєднана до справи копія договору №3 від 02.10.2019 не містить підписів сторін договору; 2) доказів укладення такого договору, який за формою відповідає вимогам цивільного законодавства позивачем не надано; 3) наявна у матеріалах справи копія договору не може вважатися електронним документом; 4) позивачем не доведено факту укладення сторонами договору №3 від 02.10.2019 року; 5) позивачем пропущено строк позовної давності, який повинен обраховуватись до 26.10.2016, позивач звернувся до суду з позовом в червні 2023 року, тобто майже через 7 років після того, як нібито укладений договір від 26.10.2015 року 017/2035124-СК втратив свою чинність, а тому просить застосувати наслідки спливу цього строку. З наведених підстав, просить у задоволенні позову відмовити та стягнути судові витрати.

22.08.2023 представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Оксанич А. подала до суду відповідь на відзив, у якому просить відзив відповідача залишити без задоволення та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідь на відзив обґрунтовує тим, що кредитний договір укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Щодо укладення електронного договору №3 від 02.10.2019 року: у відповідності до умов кредитного договору його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладенні кредитного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Щодо твердження відповідача про застосування строків позовної давності, представник позивача зазначає, що відповідно ч.1 ст. 261 ЦК України, строк позовної давності починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, а саме: після підписання Договору факторингу № НІ/11/7-Ф від 02.12.2022 відступлення права вимоги, тобто з 02.12.2022. Отже, загальний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 017/2035124 - СК від 26.10.2015 року має часові рамки 02.12.2022 по 02.12.2025. Відтак позивач, звернувшись до суду у червні 2023 року, застосував заходи щодо захисту своїх прав в межах строку позовної давності. Тобто підстави вважати, що строк пред`явлення позовних вимог був пропущений - відсутні.

Також, представник позивача зазначає, що відповідач подав до суду відзив, який не містить заперечення по суті позовних вимог, а також не надано жодних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, в зв`язку з чим, він не підлягає задоволенню.

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Пархоменко Є.Д. у судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує повністю та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання надав заяви про розгляд справи буз його участі. Зазначив, що позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.10.2015 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 017/2035124-СК, на підставі якого строк дії кредитного ліміту за кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується, крім випадків: якщо банк прийняв рішення не продовжувати строк дії кредитного ліміту; направлення клієнтом до банку письмової заяви про відмову від користування лімітом кредитної лінії або про закриття поточного рахунку.

До вказаних правовідносин підлягають застосуванню Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами, Закон України «Про електрону комерцію», Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Постанова Правління НБУ №705 від 05.11.2014 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», якою затверджено Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання.

В ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч.ч. 1,2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Нормою ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, приписами ст.12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу.

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

26.10.2015 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 017/2035124-СК.

02.12.2022 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № НІ/11/7-Ф, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконав.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу №HI/11/7-Ф від 02.12.2022 Реєстру прав вимоги , ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 22286,52 грн., з яких: - 12500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 9783,65 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами; - 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 017/2035124-СК від 26.10.2015 року в розмірі 22 286,52 грн.

21.01.2020 року між ТОВ «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №3.

Кредитний договір у відповідності до п.9.10 Кредитного договору, підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, який зазначений в Кредитному договорі, реквізити та підписи сторін.

Відповідно до п.п. 2.1. Кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «Інвест Фінанс» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.

Згідно з п.п. 2.4. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування TOB «Інвест Фінанс» суми кредиту.

В п.п. 9.14 Кредитного договору, Відповідач підтвердив, що перед укладенням цього

Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування вказана в ч.1,2) ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті Товариства; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Інвест Фінанс», що розміщені на Веб-сайті Товариства.

11.05.2021 року між ТОВ «Інвест Фінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №11052021.

Відповідно до Реєстру боржників від 11.05.2021 до Договору факторингу №11052021 від 11.05.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7843,50 грн., з яких: 2700,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5143,50 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статей 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами.

За частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України).

Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно з вимогами статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням частини 2 статті 516 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.

Щодо застосування строку позовної давності, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідач ОСОБА_1 29.08.2023 подав до суду заяву про застосування позовної давності. Вказав, що позивачем пропущено строк позовної давності, який повинен обраховуватись до 26.10.2016, позивач звернувся до суду з позовом в червні 2023 року, тобто майже через 7 років після того, як нібито укладений договір від 26.10.2015 року 017/2035124-СК втратив свою чинність, а тому просить застосувати наслідки спливу цього строку. Також, щодо аналогічна позиція відповідача щодо застосування позовної давності до укладеного договору № 3 від 02.10.2019. Відповідно до п.1.3 даного договору строк надання кредиту -30 календарних днів. Отже, даний договір, нібито діяв до 01.11.2019 року. З позовною заявою позивач звернувся у червні 2023, а за твердженням відповідача повинен був звернутись до 01.11.2022. З наведених підстав, просить у задоволенні позову відмовити.

Згідно з ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною другою ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи те, що за договором факторингу №НІ/11/7-Ф ТОВ "ФК "ЄАПБ" було 02.12.2022 року передано право вимоги до ОСОБА_1 у сумі 22 286,52 грн, а за договором факторингу №11052021 ТОВ "ФК "ЄАПБ" було 11.05.2021 року передано право вимоги до ОСОБА_1 у сумі 7843,50 грн, сама передача права вимоги не свідчить про те, що правонаступник відразу знав про порушення його прав, а доказів того, що ним було повідомлено ОСОБА_1 про необхідність сплати боргу, а він відмовився відразу його сплачувати суду не надано.

Так, з позовом до суду позивач звернувся 05.07.2023 року, відповідач наполягав на застосуванні позовної давності, однак доказів того, що правонаступнику відразу було відомо про порушення його прав відповідачем не надано, а тому суд виходить з того, що позивачем не пропущено строк позовної давності, ТОВ "ФК "ЄАПБ" є правонаступником первісного кредитора та жодних доказів невірності сум заборгованості позивача суду не надано.

Крім того, зважаючи на те, що ОСОБА_1 було раніше визнано суму боргу за договором № 017/2035124-СК від 26.10.2015 року та за договором №3 від 21.01.2020 року з урахуванням пені та відсотків, жодних доказів звернень не до первісного кредитора, не до правонаступника щодо не згоди з сумою боргу не надано, як і не надано доказів того, що позивач не знав про їх існування, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за кредитним договором з урахуванням відсотків та пені підлягають задоволенню в повному обсязі.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, що встановлено нормами ст. 257 ЦК України.

Згідно статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 06 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13, за змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони прав на позов.

Таким чином, керуючись нормою ч. 1 ст. 261 ЦК України, строк позовної давності починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, а саме після підписання Договору факторингу № НІ/11/7-Ф від 02.12.2022, адже тільки з цього моменту позивач довідався про порушення відповідачем кредитних зобов`язань.

Отже, загальний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 017/2035124-СК від 26 жовтня 2015 року має часові рамки з 02.12.2022 по 02.12.2025. Відтак позивач, звернувшись до суду у червні 2023 року, застосував заходи щодо захисту своїх прав в межах строку позовної давності. Тобто підстави вважати, що строк пред`явлення позовних вимог був пропущений - відсутні.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що до теперішнього часу ОСОБА_1 свої зобов`язання за договорами не виконав, заборгованість не сплатив, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, у відповідності до ст. ст. 79, 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача понесені позивачем витрати під час сплати судового збору в сумі 2684,00 грн., оскільки вони підтвердженні платіжним дорученням, долученим до матеріалів справи.

Керуючись ст. 263-265, 273, 293, 294, ЦПК України, суд, -

ВИРIШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 017/2035124-СК від 26.10.2015 р. у розмірі 22286,52 грн. та за кредитним договором №3 у розмірі 7843, 50 грн, а загалом 30 130,02 (тридцять тисяч сто тридцять) гривень 02 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя: