КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/6910/2024
У Х В А Л А

29 січня 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., вивчивши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Каленіченка Сергія Миколайовича на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Васильківської міської ради, Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Васильківської міської ради про припинення трудових відносин, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

На вказане рішення суду 8 січня 2024 року скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Каленіченко С.М. подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

15 січня 2024 року матеріали справи витребувані з Голосіївського районного суду міста Києва.

Матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду 22 січня 2024 року.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, до апеляційної скарги не доданий документ про оплату судового збору.

Посилання представника ОСОБА_1 - адвоката Каленіченка С.М. на звільнення позивача від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» є безпідставним, з огляду на наступне.

Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просив припинити його трудові відносини з Васильківською міською радою у зв`язку із його звільненням а власним бажанням, стягнути з Васильківської міської ради на його користь заборгованість за заробітною платою та середній заробіток за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що відповідачем не було проведено розрахунку при його звільненні. Також позивач просив зобов`язати Центр надання адміністративних послуг виключити відомості про нього як керівника Комунального підприємства «Центр розвитку будівництва та благоустрою «Здоровка».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 зроблено правовий висновок про те, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Окрім того, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, має разовий характер та не входить до фонду оплати праці (постанови Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 694/215/16-ц, від 09 червня 2021 року у справі № 569/11319/19).

Враховуючи вищезазначене, позивач звільнений від сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі, однак відсутні правові підстави для звільнення його від сплати судового збору за позовні вимоги про припинення трудових правовідносин, стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні та зобов`язання виключити відомості про нього, як керівника.

Згідно підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 було заявлено дві вимоги немайнового характеру: про припинення трудових відносин та зобов`язання Центру надання адміністративних послуг Васильківської міської ради виключити відомості щодо нього як керівника КП «Центр розвитку будівництва та благноустрою «Здоровка», тому судовий збір за вказані позовні вимоги підлягав оплаті у розмірі 1 816грн (908грн + 908грн), а відтак судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду в частині відмови у задоволенні зазначених позовних вимог становить 2 724грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 2 ч. 1ст. 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Проте аналіз апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову в частині оскарження рішення суду про відмову у задоволенні вимоги майнового характеру - про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15 липня 2021 року по дату ухвалення судового рішення.

Таким чином, апелянту необхідно визначити розмір позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15 липня 2021 року до моменту ухвалення рішення суду та сплатити судовий збір відповідно до вищезазначених вимог Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, представнику ОСОБА_1 - адвокату Каленіченку С.М. необхідно надати Київському апеляційному суду докази сплати судового збору у розмірі 2724грн за оскарження рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог немайнового характеру, визначити розмір позовних вимог майнового характеру та сплатити судовий збір за оскарження рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та направити на адресу Київського апеляційного суду документ, що підтверджує оплату судового збору.

Одночасно повідомляю реквізити для оплати судового збору:

- розрахунковий рахунок UA0026010

- отримувач коштів ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101

- банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

-

- код банку отримувача 899998

- код класифікації доходів бюджету 22030101.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, суддя

ухвалив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Каленіченка Сергія Миколайовича на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року залишити без руху, надавши представнику позивача п`ять днів з дня вручення копії ухвали для надання документів про оплату судового збору.

У разі невиконання ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута представнику ОСОБА_1 - адвокату Каленіченку Сергію Миколайовичу.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя