РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/1231/23

Провадження № 22-ц/4815/169/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог

на предмет спору: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального

округу Онофрейчук Світлана Йосипівна,

приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального

округу Круліковська Олександра Андріївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Твердого Миколи Кузьмовича на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 листопада 2023 року (ухвалене у складі судді Першко О.О., повний текст рішення складено 10 листопада 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватні нотаріуси Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук Світлана Йосипівна, ОСОБА_5 , про витребування нерухомого майна із незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

24 січня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Оспанов Р.О. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватні нотаріуси Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук Світлана Йосипівна, ОСОБА_5 , про витребування із незаконного володіння нерухомого майна.

Позов обґрунтовував тим, що ЗАТ "Рівненський завод продтоварів", як позичальник, у зв`язку із неможливістю повернення позики у розмірі 1 500,00 грн позикодавцю ОСОБА_1 22 березня 2001 року уклав угоду з ОСОБА_1 про погашення заборгованості по Угоді позики №5 від 19 березня 2001 року на суму 1 500 грн. відповідно до рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ "Рівненський завод продтоварів" від 22 березня 2001 року.

Згідно умов вказаної угоди, в рахунок погашення заборгованості перед ОСОБА_1 ЗАТ "Рівненський завод продтоварів" передало останній будівлю пожежного резервуару договірною ціною 1 500,00 грн.

22 березня 2001 року за Актом прийому-передачі майна ЗАТ "Рівненський завод продовольчих товарів" відповідно до зобов`язань по Угоді №5 від 19 березня 2001 року передало у приватну власність ОСОБА_1 об`єкт нерухомого майна - пожежний резервуар, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний об`єкт нерухомого майна - пожежний резервуар перебував у власності ЗАТ "Рівненський завод продовольчих товарів" з 10 травня 2000 року, оскільки був переданий до статутного капіталу товариства на підставі установчого договору від 20 квітня 2000 року ВАТ "РЗБН" за актом прийомки-передачі. На плані дислокації від 1991 року ВАТ "РЗБН" пожежний резервуар позначений "резервуар пожежний".

Також, у зв`язку із неможливістю повернення позики ЗАТ "Рівненський завод продтоварів", як позичальником, у розмірі 840,00 грн позикодавцю ОСОБА_1 22 березня 2001 року між сторонами укладено Угоду про погашення заборгованості по Угоді позики №6 від 20 березня 2001 року на суму 840,00 грн. відповідно до рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ "Рівненський завод продтоварів" від 22 березня 2001 року.

Згідно умов вказаної угоди в рахунок погашення заборгованості перед ОСОБА_1 ЗАТ "Рівненський завод продтоварів" передало останній будівлю. 22 березня 2001 року за Актом прийому-передачі майна ЗАТ "Рівненський завод продовольчих товарів" відповідно до зобов`язань по Угоді №6 від 20 березня 2001 року передало у приватну власність ОСОБА_1 об`єкт нерухомого майна - господарську будівлю: механічний склад, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний об`єкт нерухомого майна - господарська будівля: механічний склад на плані М 1:500 значиться як «механічний склад».

Після укладення угод від 22 березня 2001 року будівля механічного складу та пожежний резервуар, що розміщувались на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , перейшли у власність позивача.

Вказує, що не укладала будь-яких інших правочинів стосовно вищевказаних об`єктів нерухомого майна, змістом яких був перехід права власності на вказані об`єкти.

Нею отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на такі об`єкти нерухомого майна вже зареєстровані 30 грудня 2013 року за ОСОБА_4 ..

При цьому, такі об`єкти нерухомого майна значаться як склад балонів з спорудою (літ. "2А-1").

Як підставу виникнення права власності, вказано рішення Рівненського міського суду від 03 грудня 2013 року по справі №569/17994/13-ц.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що у вересні 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 був укладений договір купівлі-продажу, за яким право власності на склад балонів (літ. "2А-1") загальною площею 5,2 кв.м. перейшло до ОСОБА_4 . При цьому, договір купівлі-продажу не зберігся та не був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У рішенні суду також вказано, що ОСОБА_6 подав заяву про визнання позову. З метою встановлення обставин переходу права власності до третіх осіб без відома позивача, 28 квітня 2020 року адвокатом Оспановим Р.О. на адресу Рівненського міського суду Рівненської області надіслано адвокатський запит щодо надання відомостей по справі №569/17994/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання права власності.

У відповідь на вказаний адвокатський запит Рівненським міським судом було повідомлено, що за єдиним унікальним номером 569/17994/13-ц зареєстровано іншу судову справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про виділення частки із квартири, що є у спільній частковій власності.

Позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання права власності до Рівненського міського суду Рівненської області не надходила, а відтак і відповідне рішення про визнання за ОСОБА_4 права власності на виробничий будинок - склад балонів (літ. "2А-1") загальною площею 5,2 кв.м. судом не ухвалювалося.

З вищенаведеного вбачається, що відчуження нерухомого майна - складу балонів відбулось неправомірно, адже право власності не об`єкти нерухомого майна належали позивачу, остання такі об`єкти не відчужувала, тобто між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не могло бути укладено будь-яких правочинів стосовно розпорядження вказаним майном, та не могло існувати жодних судових проваджень, що могли б призвести до зміни власника спірного майна, а перереєстрація майна позивача та прийняття державним реєстратором Бенедищук І.В. спірного рішення про державну реєстрацію прав та внесення нею спірного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відбулося всупереч вимогам чинного законодавства - на підставі не існуючого рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 грудня 2013 року у справі №569/17994/13-ц, тобто на підставі підроблених документів.

Додає, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2021 рок справі №569/13244/21 постановлено рішення, яким скасовано рішення державного реєстратора Рівненського міського управління юстиції Бенедищук І.В. № 9743396 від 08 січня 2014 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. 24 листопада 2022 року Рівненським апеляційним судом винесено постанову, якою рішення залишено без змін.

11 січня 2022 року ОСОБА_4 відчужив на користь ОСОБА_3 нерухоме майно - склад балонів з спорудою літ. "2А-І" на підставі договору дарування №67 від 11 січня 2022 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С.Й. У вказаному договорі дарування зазначено, що дарувальнику ОСОБА_4 згадане нерухоме майно належить на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 грудня 2013 року по справі №569/17994/13-ц. Крім того, пункти 8-10 договору дарування вказують, що дарувальник ОСОБА_4 стверджує, що склад балонів зі спорудою, яка дарується, не перебуває у спорі та на нього відсутні права третіх осіб. Таким чином, вбачається, що єдиним правовстановлюючим документом, який був наявний у ОСОБА_4 на підтвердження набуття права власності на спірне майно, було судове рішення, яке, як відомо, судом не виносилося.

Вказане свідчить, що ОСОБА_4 права власності на майно - склад балонів з спорудою літ "2А-І" не набувалося.

Окрім того, ОСОБА_4 було приховано ту обставину, що на час укладення договору дарування, він був відповідачем у справі №569/13244/21, в межах якої представництво його інтересів здійснював адвокат, що свідчить, що ОСОБА_4 було достеменно відомо про спір стосовно майна, що він передавав у дар своїй матері - ОСОБА_3 , а отже і про права третіх осіб на таке майно, адже в межах згаданої справи позивач надавала документи, що свідчать про набуття нею права власності на майно.

Крім того, зважаючи, що такий договір дарування був укладений після винесення рішення по справі №569/13244/21 та отримання його представником ОСОБА_4 , позивач вважає, що метою оскаржуваного договору було ускладнення позивачу можливості здійснити державну реєстрацію права власності за наявними у неї правовстановлюючими документами на майно, та, відповідно, неправомірне виведення цього майна із власності позивача, що позбавило останню можливості ним вільно розпоряджатись.

При посвідченні договору дарування від 11 січня 2022 року приватним нотаріусом Онофрейчук С.Й. не було здійснено перевірку правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності дарувальника ОСОБА_4 на майно.

Приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С.Й. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №62792144 від 11 січня 2022 року, та проведено державну реєстрацію права власності на склад балонів з спорудою (літ. "2А-1") за ОСОБА_3 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі договору дарування від 11 січня 2022 року №67, який суперечить вимогам закону і не міг бути належною правовою підставою для реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомого майна. Такі дії та рішення нотаріуса вчинені всупереч закону та порушують законні права та інтереси позивача, як власника майна.

У подальшому, ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу №90 від 28 січня 2022 року, що посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Круліковською O.A., згаданий об`єкт нерухомого майна було відчужено на користь ОСОБА_2 . Відповідно, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Круліковською О.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №63127029 від 28 січня 2022 року, на підставі якого було зареєстровано право власності на склад балонів з спорудою (літ. "2А-1") за ОСОБА_2 .

Договір дарування, який був підставою для переходу права власності на майно до ОСОБА_3 є недійсним, а отже остання не набула права власності на майно та не мала права ним розпоряджатись шляхом укладення оскаржуваного договору купівлі-продажу.

Оскільки ОСОБА_4 набув право власності на склад балонів з спорудою літ. "2А-1" у спосіб, не передбачений діючим законодавством, тому він та наступні набувачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не були власниками майна і не мали законних прав розпоряджатися ним.

Оскільки встановлено, що ОСОБА_4 не був власником спірного майна, а тому не міг відчужити таке майно за договором дарування ОСОБА_3 , яка, у свою чергу, не могла відчужити склад балонів з спорудою літ. "2А-1" ОСОБА_2 , а наразі склад балонів з спорудою (літ. "2А-1") зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі договору купівлі-продажу за ОСОБА_2 , то належним способом захисту прав позивача, як дійсного власника майна, є витребування у ОСОБА_2 складу балонів з спорудою (літ. "2А-1") на користь ОСОБА_1 ..

Просив суд витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 склад балонів із спорудою (літ "2А-1") реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватні нотаріуси Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук Світлана Йосипівна, ОСОБА_5 , про витребування із незаконного володіння нерухомого майна задоволено.

Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 склад балонів із спорудою (літ. "2А-1"), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01.

Рішення суду мотивовано тим, що спірне майно - склад балонів з спорудою по АДРЕСА_1 вибуло з володіння власника ОСОБА_1 поза її волею, на підставі рішення суду про визнання права власності, яке судом не ухвалювалося, а укладення наступних правочинів щодо розпорядження майна, надають підстави для застосування статті 388 ЦК України, відтак слід витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 склад балонів із спорудою (літ. "2А-1"), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, представник ОСОБА_2 адвокат Твердий Микола Кузьмович оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що судом не враховано, що відсутні належні, достовірні та допустимі докази, які б підтверджували б наявність у позивачки права власності на спірне майно, за захистом якого вона звернулась до суду, і що відсутність такого права є безумовною підставою для відмови судом у задоволенні позову.

Відсутнім є факт вибуття спірного майна із володіння позивачки поза її волею та волею членів її сім`ї, оскільки спірне майно було відчужене ОСОБА_4 саме її сином.

Спір є наслідком зловживання позивачкою процесуальними правами в інтересах членів її сім`ї та із використанням належних їй повноважень.

Відсутні обставини, які підтверджували б юридичний факт переходу від ЗАТ до позивачки (набуття нею) права власності на спірне майно взагалі, вихід цього майна із її володіння без її волі внаслідок незаконних дій саме ОСОБА_4 та факт незаконного володіння спірним майном відповідачем, зокрема.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

02 січня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Левченко К.В. подала відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність рішення суду.

Вказує, що відповідач безпідставно вважає, що виключно Актом прийомки-передачі майна від ВАТ "РЗБН" до статутного фонду ЗАТ "РЗПТ" від 10.05.2000 року можна встановити обсяг майна, що перебувало на балансі ЗАТ "Рівненський завод продовольчих товарів" станом на березень 2001 року.

Однак, дана теза не заслуговує на увагу, адже передача майна від ЗАТ "Рівненський завод продовольчих товарів" відбувалася у березні 2001 року, що вказує на те, що ЗАТ "Рівненський завод продовольчих товарів" мало можливість для здійснення будівництва, купівлі чи реконструкції будь-яких основних засобів, якими є будівля механічного складу та будівля пожежного резервуару.

Дані твердження не були спростовані іншими учасниками справи.

Позивач є власником майна, яке наразі зареєстроване за відповідачем, а те, що у технічному паспорті значиться інша назва майна - жодним чином не впливає на можливість встановлення вищеописаних обставин та надання їм оцінки.

До суду першої інстанції для огляду надавалися оригінали виписки із протоколу загальних зборів ЗАТ "Рівненський завод продовольчих товарів", оригінали угод між ЗАТ "Рівненський завод продтоварів" та Позивачем від 22.03.2001 року оригінали актів прийому-передачі майна від 22.03.2001 року, що підтверджують обставини передачу майна у власність позивачки.

Попри те, що адвокатом Твердим М.К. було долучено до матеріалів справи копію договору купівлі-продажу від 17.10.2013 року, предметом якого є купівля складу балонів площею 6 кв.м. ОСОБА_4 у ОСОБА_6 , судом було встановлено, що такий правочин є нікчемним, адже має просту письмову форму.

Крім вказаного, згаданий договір не був підставою для реєстрації права власності на майно за ОСОБА_4 у Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень. Тобто такий договір не підтверджує набуття права власності ОСОБА_4 у 2013 році на споруду, що є складовою складу балонів.

Просить про залишення рішення суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно виписки з протоколу загальних зборів ЗАТ "Рівненський завод продтоварів" від 22 березня 2001 року вбачається, що прийнято рішення про дозвіл погасити заборгованість кредитору ПП ОСОБА_1 в сумі 15 640 грн. майном, що належить ЗАТ "РЗПТ", за її згодою, по договірних цінах. Перелік майна, що передається у власність згідно угоди від 22 березня 2001 року затверджено.

22 березня 2001 року укладено угоду між ЗАТ "Рівненський завод продтоварів" та позичкодавцем ОСОБА_1 про погашення заборгованості по угоді позики №5 від 19 березня 2001 року на суму 1 500 грн. 00 коп., відповідно до рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ "Рівненський завод продтоварів" від 22 березня 2001 року, згідно якої сторони дійшли згоди, що за умов неможливості повернення позики по вині ЗАТ "Рівненській завод продтоварів": велика кредиторська заборгованість та платіжна неспроможність, позичкодавець ОСОБА_1 за її згодою, отримує у рахунок погашення заборгованості у приватну власність, погоджений перелік майна: будівлю пожежного резервуару, договірна ціна 1 500 грн. 00 коп..

ЗАТ "Рівненській завод продтоварів" зобов`язується до 23 березня 2001 року оформити та передати ОСОБА_1 всі необхідні юридичні та фінансові документи, що підтверджують правомірність даної угоди.

Згідно з актом прийому-передачі майна від 22 березня 2001 року даним актом ЗАТ "Рівненській завод продтоварів" відповідно до зобов`язань по угоді № 5 від 19 березня 2001 року передає, а ОСОБА_1 приймає у приватну власність об`єкт нерухомого майна: пожежний резервуар, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (об`єкт нерухомості відповідно до п. 31 акта прийому-передачі майна від ВАТ "РЗБН" до ЗАТ "РЗПТ" датованим 10 травня 2000 року в м. Рівне, вул. Тувинських Добровольців, 17).

На плані дислокації від 1991 року ВАТ "РЗБН", як схематичний план виданий Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації, пожежний резервуар позначений "бет.пож.резервуар". Пожежний резервуар знаходиться в непридатному для експлуатації стані і потребує капітального ремонту. До вказаного акта долучено додаток №1 у вигляді схематичного плану, де зображений резервуар пожежний.

22 березня 2001 року укладено угоду між ЗАТ "Рівненський завод продтоварів" та позичкодавцем ОСОБА_1 про погашення заборгованості по угоді позики №6 від 20 березня 2001 року на суму 840 грн. 00 коп., відповідно до рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ "Рівненський завод продтоварів" від 22 березня 2001 року, згідно якої сторони дійшли згоди, що за умов неможливості повернення позики по вині ЗАТ "Рівненській завод продтоварів": велика кредиторська заборгованість та платіжна неспроможність, позичкодавець ОСОБА_1 за її згодою, отримує в рахунок погашення заборгованості у приватну власність, погоджений перелік майна: будівлю механічного складу, договірна ціна 840 грн. 00 коп. ЗАТ "Рівненській завод продтоварів" зобов`язується до 23 березня 2001 року оформити та передати ОСОБА_1 всі необхідні юридичні та фінансові документи, що підтверджують правомірність даної угоди.

Згідно акту прийому-передачі майна від 22 березня 2001 року даним актом ЗАТ "Рівненській завод продтоварів" відповідно до зобов`язань по угоді № 6 від 20 березня 2001 року передає, а ОСОБА_1 приймає у приватну власність господарську будівлю: механічний склад, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На плані М 1:500 АДРЕСА_1 показано як «механічний склад» - додаток 2. Стан будівлі - задовільний, потребує ремонту. До вказаного акта долучено додаток №2 у вигляді схематичного плану, де зображений механічний склад.

08 січня 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області Бенедищук І.В. прийнято рішення провести державну реєстрацію права приватної власності на будівлю, склад балонів, літ. «2А-1», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 та відкрити розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна.

31 травня 2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Ящук І.В. прийнято рішення внести зміни до запису про право власності за номер 4175676 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №319413214 від 02 січня 2023 року слідує, що 30 грудня 2013 року за ОСОБА_4 було зареєстровано право приватної власності на будівлю, склад балонів, зі зміною 31 травня 2018 року на склад балонів з спорудою (літ. «2А-1»), загальною площею 5,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 зі складовою частиною об`єкта нерухомого майна, спорудою, 2а1, загальною площею 67,2 кв.м. Підставою для державної реєстрації вказано рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 грудня 2013 року в справі №569/17994/13-ц та технічний паспорт, виданий ПП «Техноком» від 10 травня 2018 року. До матеріалів справи також додано технічний паспорт на склад балонів з спорудою по АДРЕСА_1 , виготовлений ПП «Техноком» станом на 10 травня 2018 року.

Згідно відповіді Рівненського міського суду Рівненської області №5/99/20-вих від 18 травня 2020 року на запит від 29 квітня 2020 року за даними автоматизованої системи документообігу суду за єдиним унікальним номером 569/17994/13-ц зареєстровано судову справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про виділення частки із квартири, що є спільній частковій власності.

Позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання права власності до Рівненського міського суду Рівненської області не надходила, а відтак і відповідне рішення судом не ухвалювалося.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2021 року в справі №569/13244/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано рішення державного реєстратора Рівненського міського управління юстиції Бенедищук І.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 9743396 від 08 січня 2014 року про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на Склад балонів з спорудою (літ. "2А-1"), загальною площею 5,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , з одночасним припиненням усіх речових прав ОСОБА_4 щодо Складу балонів з спорудою (літ. «2А-1»), загальною площею 5,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про скасування запису про реєстрацію права власності відмовлено та у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного реєстратора Рівненського міського управління юстиції Бенедищук І.В. про скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про реєстрацію права власності також відмовлено.

11 січня 2022 року між ОСОБА_4 , як дарувальником, та ОСОБА_3 , як обдарованою, укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С.Й., зареєстрований в реєстрі за №67, згідно якого ОСОБА_4 передав безоплатно у власність своїй матері ОСОБА_3 нерухоме майно, а саме будівлю, склад балонів з спорудою, літ. «2А-І», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У договорі також вказано, що зазначена будівля належить дарувальнику на праві приватної власності на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 грудня 2013 року, справа № 569/17994/13-ц, і дарувальник гарантує, що вказану будівлю, склад балонів з спорудою, яка дарується, до цього часу нікому іншому не продано, не подаровано, у спорі та під забороною вона не перебуває, на неї відсутні права у третіх осіб.

11 січня 2022 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С.Й. прийнято рішення провести державну реєстрацію права приватної власності на будівлю з реєстраційним номером 01, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3

11 січня 2022 року право власності ОСОБА_3 на склад балонів з спорудою, літ. «2А-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що слідує з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №319413214 від 02 січня 2023 року.

28 січня 2022 року між ОСОБА_3 , як продавцем та ОСОБА_2 , як покупцем, укладено договір купівлі-продажу будівлі, склад балонів з спорудою (літ. "2А-1"), посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Круліковською О.А., зареєстрований в реєстрі за №99, згідно якого продавець продала та передала у власність, а покупець придбав та прийняв у власність будівлі, склад балонів з спорудою (літ. "2А-1"), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , і зобов`язався оплатити його вартість за ціною та на умовах, встановлених у цьому договорі. Купівлю-продаж зазначеного майна здійснено за 110 225 грн., які продавець отримав від покупця до підписання даного договору. Також, у договорі вказано, що продавець свідчить, що від покупця не приховано обставин, які мають істотне значення, зокрема до укладення цього договору нерухомість у спорі не перебуває, правами третіх осіб як в Україні, так і за її межами не обтяжена, щодо нерухомості відсутні судові спори, внаслідок продажу нерухомості не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб.

28 січня 2022 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Круліковською О.А. прийнято рішення провести державну реєстрацію права приватної власності на будівлю з реєстраційним номером 01, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2

28 січня 2022 року зареєстровано право власності ОСОБА_2 на склад балонів з спорудою, літ. "2А-1", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що слідує з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №319413214 від 02 січня 2023 року.

25 листопада 2022 року Рівненським апеляційним судом прийнято постанову в справі №569/13244/21, згідно якої рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 16 серпня 2023 року в справі №569/13244/21 рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора та постанову Рівненського апеляційного суду від 24 листопада 2022 року скасовано й ухвалено нове рішення, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора. В постанові вказано, що позовна вимога ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за відповідачем ОСОБА_4 не є належним (ефективним) способом захисту її прав у цих спірних правовідносинах. Належним (ефективним) способом захисту є речово-правовий, а саме, витребування майна (відповідного) з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов). Обрання позивачем неналежного (неефективного) способу захисту своїх прав також є самостійною підставою для відмови у позові.

Згідно договору купівлі-продажу від 17 жовтня 2013 року, за яким ПП ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_4 купив склад балонів площею 6 метрів кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; Акт передачі та приймання складу балонів по АДРЕСА_1 від 17 жовтня 2013 року, за яким ПП ОСОБА_6 передав, а ОСОБА_4 прийняв 17 жовтня 2013 року склад балонів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в приватне володіння; Видаткову накладну №120 від 17 жовтня 2013 року на склад балонів в сумі 1 000 грн.; Квитанцію до прибуткового касового ордера №10 від 17 жовтня 2013 року про сплату ОСОБА_4 ПП ОСОБА_6 за склад балонів згідно договору 1 000 грн. 00 коп.

Позивачкою доведено своє право власності, яке виникло на підставі угоди, укладеної між ЗАТ "Рівненський завод продтоварів" та ОСОБА_1 22 березня 2001 року на механічний склад і будівлю пожежного резервуару, за адресою: АДРЕСА_1 , які були в подальшому зареєстровані за ОСОБА_4 , потім - ОСОБА_3 , а на час розгляду справи за ОСОБА_2 як склад балонів з спорудою по АДРЕСА_1 , що є одним і тим же об`єктом спірного нерухомого майна.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що надані позивачем документи не можуть вважатись правовстановлюючими, оскільки є витягами з інших документів і чинне у 2001 році законодавство дійсно не передбачало умовою виникнення права власності у набувача його державну реєстрацію, однак вимагало спеціальної (нотаріальної або біржової) форми договору про перехід права власності на об`єкти нерухомого майна від юридичної до фізичної особи, а також виділення та державної реєстрації нерухомого майна для його відчуження, яка разом із актом приймання-передачі нерухомого майна засвідчувала факт переходу права на майно від однієї особи до іншої не заслуговують на увагу, оскільки позивачем долучено до позовної заяви копії, а в судове засідання суду першої інстанції - оригінали угод, укладених між позивачкою та ЗАТ "Рівненський завод продтоварів", та актів прийому-передачі від 22 березня 2001 року і достовірність вказаних документів апелянтом не спростовано.

Згідно ст. 41 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних відносин) угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.

Угоди можуть бути односторонніми і дво- або багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦК УРСР угоди можуть укладатись усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній).

Угоди можуть укладатись усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній).

Повинні укладатись у письмовій формі:

1) угоди державних, кооперативних та інших громадських організацій між собою і з громадянами, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та окремих видів угод, для яких інше передбачено законодавством Союзу РСР і Української РСР;

2) угоди громадян між собою на суму понад сто карбованців, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та інших угод, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР;

3) інші угоди громадян між собою, відносно яких закон вимагає додержання письмової форми.

Письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх укладають (ч. 1, 2 ст. 44 ЦК УРСР).

Недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі (ч. 1 ст. 45 ЦК УРСР).

Згідно ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 128 ЦК УРСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов`язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі.

Згідно ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Коли сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому обумовленої форми, хоч би за законом для даного виду договорів ця форма і не потребувалась.

Якщо згідно з законом або угодою сторін договір повинен бути укладений у письмовій формі, він може бути укладений як шляхом складання одного документа, підписаного сторонами, так і шляхом обміну листами, телеграмами, телефонограмами та ін., підписаними стороною, яка їх надсилає.

У передбачених законом випадках договір може бути укладений шляхом прийняття до виконання замовлення (ст. 154 ЦК УРСР).

В п. 4 постанови від 28 квітня 1978 року №3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" (зі змінами) Пленум Верховного Суду України зазначив, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб.

Таким чином, з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню.

Отже, чинним на час укладення вказаних угод законодавством не було передбачено обов`язкового нотаріального посвідчення договору щодо відчуження нежитлового нерухомого майна, а обов`язковому нотаріальному посвідченню, підлягали, зокрема, договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини, дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до пункту 12 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, в редакції на момент прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_4 , під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно з п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Підставою для державної реєстрації права власності на будівлю, склад балонів, літ. "2А-1", що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 було рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 грудня 2013 року в справі №569/17994/13-ц.

Вказане рішення Рівненським міським судом не ухвалювалося, що підтверджується відповіддю Рівненського міського суду Рівненської області №5/99/20-вих від 18 травня 2020 року на запит від 29 квітня 2020 року (а.с. 89, том 1)

Оскільки рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 9743396 від 08 січня 2014 року прийняте саме на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 грудня 2013 року в справі №569/17994/13-ц, яке судом не ухвалювалося - право власності ОСОБА_4 не набувалося.

11 січня 2022 року ОСОБА_4 , незаконно набувши право власності на склад балонів з спорудою по АДРЕСА_1 , передав це майно безоплатно у власність своїй матері ОСОБА_3 за договором дарування, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С.Й., зареєстрованого в реєстрі за № 67.

28 січня 2022 року ОСОБА_3 відчужила вказане майно ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Круліковською О.А., зареєстрованим в реєстрі за №99.

Таким чином спірне нерухоме майно вибуло з володіння ОСОБА_1 поза її волею, без належних правових підстав та набуте у власність відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до положень статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до положень статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Пунктом 3 частини першої статті 388 ЦК України передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права йог відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.

Згідно з практикою Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.

Задоволення позову про витребування майна є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Такі висновки викладені, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18).

У постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача права володіння майном; відсутність або наявність в особи права володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника, включаючи право володіння.

Обраний позивачем спосіб захисту прав повинен відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами. За загальним правилом речово-правові способи захисту прав особи застосовуються тоді, коли сторони не пов`язані зобов`язально-правовими відносинами, що визначають їх зміст та правову природу. Якщо спір стосується правочину, укладеного власником майна, то його відносини з контрагентом мають договірний характер, що зумовлює і можливі способи захисту його прав.

Водночас, коли власник та володілець майна не перебували у договірних відносинах один з одним, власник майна може використовувати речово-правові способи захисту.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена ним у постанові від 21 грудня 2022 року в справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 використала речово-правові способи захисту порушеного права власності на відповідне нерухоме майно, зокрема, заявила вимоги про витребування цього майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов), що є належним (ефективним) способом захисту її прав у цих спірних правовідносинах.

Спірне майно - склад балонів з спорудою по АДРЕСА_1 вибуло з володіння власника ОСОБА_1 поза її волею, на підставі рішення суду про визнання права власності, яке судом не ухвалювалося та укладення наступних правочинів щодо розпорядження майном, а тому позов ОСОБА_1 про витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 належного їй нерухомого майна підлягає до задоволення, на підставі ст. 388 ЦК України.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_2 адвокатом Твердим Миколою Кузьмовичем залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 листопада 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 02 лютого 2024 року.

Головуючий суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.