ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/193/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.;

при секретарі ДАНЬКО В.В.;

за участю сторін: не з`явились

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3» Дарницького району м. Києва, про усунення перешкод у здійсненні права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3» Дарницького району м. Києва, про відшкодування витрат на утримання майна

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дарницького районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3» Дарницького району м. Києва, про усунення перешкод у здійсненні права власності.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2022, дану справу визначено за суддею Каліушком Ф.А.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.10.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.

23.12.2022 представником відповідача подано відзив на позовну заяву; зустрічну позовну заяву про відшкодування витрат на утримання майна, а також заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 29.12.2022 прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3» Дарницького району м. Києва, про відшкодування витрат на утримання майна та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.04.2023 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті на 25.05.2023.

Ухвалою суду від 25.05.2023 зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №753/13759/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, що перебуває у провадженні Дарницького районного суду м. Києва.

Постановою Київського апеляційного суду від 26.10.2023 вищевказану ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25.05.2023 скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

07.11.2023 справу передано судді Каліушку Ф.А., який призначив судове засідання у даній справі на 07.12.2023 - 14:00 год.

В судове засідання, яке відбулося 07.12.2023, сторони не з`яивлись, при цьому, позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) ОСОБА_1 подано заяву про розгляд справи без його участі, а представником відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в системі «Електронний суд» 28.11.2023 сформовано клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки остання перебуватиме в Господарському суді м. Києва та прийматиме участь як представник позивача в рамках розгляду справ №910/14029/23, №910/11345/23.

Протокольною ухвалою суду від 07.12.2023 вищевказане клопотання представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задоволено, розгляд справи відкладено на 25.01.2024 - 11:00 год.

В судове засідання, яке відбулося 25.01.2024, сторони не з`яивлись, при цьому, позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) ОСОБА_1 подано заяву про розгляд справи без його участі, а представником відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в системі «Електронний суд» 23.01.2024 сформовано клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки остання як представник відповідача прийматиме участь в режимі відеоконференцзв`язку в Святошинському районному суді м. Києва в рамках розгляду справи №759/18876/22.

Суддя, дослідивши матеріали справи, а також прийнявши до уваги клопотання представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , дійшов висновку про залишення зустрічного позову без розгляду, з підстав викладених нижче.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 представляє адвокат Костишена В.Л.

17.11.2023 секретарем судових засідань Данько В.В сформовано судову повістку про виклик до суду Вих.№73255/23-Вих з тексту якої вбачається, що учасники процесу викликаються в судове засідання на розгляд даної справи, яка призначена на 07.12.2023 - 14:00 год. (том 3 а.с. 30).

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 отримали вищевказану повістку про виклик до суду, що підтверджується їх власноручними підписами в графі «вручено 23.11.2023 особисто» (том 3 а.с. 36-37).

Окрім того, про розгляд даної справи, призначеної в судове засідання на 07.12.2023 - 14:00 год., ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 повідомлялись шляхом направлення судової повістки-повідомлення за номерами їх мобільних телефонів, котрі зазначені ними особисто в клопотаннях та заявах, які містяться в матеріалах справи. Судова повістка повідомлення про судове засідання була успішно доставленою ОСОБА_2 17.11.2023 о 12:22:14 за номером телефону НОМЕР_1 , як смс повідомлення, а його представнику ОСОБА_4 17.11.2023 о 12:17:14 за номером телефону НОМЕР_2 , у додаток «Viber», що підтверджується довідками про доставку повідомлення, смс (том 3 а.с. 34-35).

07.12.2023 секретарем судових засідань Данько В.В сформовано судову повістку про виклик до суду Вих.№78508/23-Вих з тексту якої вбачається, що учасники процесу викликаються в судове засідання на розгляд даної справи, яка призначена на 25.01.2024 - 11:00 год. (том 3 а.с. 51).

Судова повістка про виклик до суду, яка скеровувалась на адресу ОСОБА_2 повернулась за заворотньою адресою з вказівкою у довідці про причини повернення/досилання «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до викладеної позиції Верховного Суду у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19, вважається врученою належним чином.

Судова повістка про виклик до суду, яка скеровувалась на адресу ОСОБА_4 була успішно врученою 29.12.2023, що підтверджується підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Окрім того, про розгляд даної справи, призначеної в судове засідання на 25.01.2024 - 11:00 год., ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 повідомлялись шляхом направлення судової повістки-повідомлення за номерами їх мобільних телефонів, яка була успішно доставленою ОСОБА_2 07.12.2023 о 17:28:42 за номером телефону НОМЕР_1 , як смс повідомлення, а його представнику ОСОБА_4 07.12.2023 о 16:52:20 за номером телефону НОМЕР_2 , у додаток «Viber», що підтверджується довідками про доставку повідомлення, смс (том 3 а.с. 54-55).

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Згідно зі статтею 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до частин першої, третьої статті 131 ЦПК Україна учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).

Згідно зі статтями 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у статті 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при розгляді справи, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18) та 28 жовтня 2021 року у справі №465/6555/16 (провадження №61-9020св21).

Таким чином, взявши до уваги наведені правові норми та правові позиції Верховного Суду, а також врахувавши те, що позивач за зустрічним позовом двічі, будучи обізнаним про дату та час розгляду справи, в судові засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності або про її розгляд у режимі відеоконференції не подавав, суд дійшов висновку про залишення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3» Дарницького району м. Києва, про відшкодування витрат на утримання майна - без розгляду.

Разом з тим, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України), тому порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись стст. 223, 257 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3» Дарницького району м. Києва, про відшкодування витрат на утримання майна - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.