Справа № 569/619/24
УХВАЛА

01 лютого 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 22 січня 2024 року Рівненським міським судом Рівненської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2024 року Рівненським міським судом Рівненської області було видано судовий наказ за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 3 784 грн 44 коп. та судового збору в розмірі 268 грн 40 копійок.

Боржниця подала до суду заяву про скасування судового наказу посилаючись на те, ознайомившись зі змістом судового наказу, вважає вимоги стягувача безпідставними та необґрунтованими, а судовий наказ таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. Станом на 22.01.2024 - дату отримання вказаного судового наказу, у ОСОБА_1 відсутня вказана заборгованість за спожиту електричну енергію перед стягувачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія», що підтверджується квитанціями про сплату, а також даними з «Особистого кабінету побутового споживача» ТОВ «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» на сайті компанії та використовується нею для ведення обліку, розрахунків, листування тощо, зі споживачами електричної енергії, у зв`язку з чим вимоги стягувача є незаконними та безпідставними. Просить суд скасувати судовий наказ та стягнути з ТОВ «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» на користь ОСОБА_1 судові виграти по справі, що складаються із витрат на правову допомогу в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень 00 коп. та суми сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу судового збору в розмірі 151 (сто п`ятдесят одну) гривню та 40 копійок.

Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази, судом встановлено таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Враховуючи, що у заяві про скасування судового наказу наведені посилання на обставини, які свідчать про оспорювання вимог стягувача, суддя вважає за необхідне скасувати судовий наказ, оскільки при його винесені не розглядалася обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, а тому ці вимоги мають розглядатися в порядку позовного провадження.

Щодо вимог в частині стягнення судових витрат суд зазначає, що відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд звертає увагу на той факт, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 42 ЦПК України, сторони є учасниками справи в справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається у порядку наказного провадження.

Частиною другою статті 42 ЦПК України визначено, що в справах наказного провадження учасниками справи є заявник і боржник.

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ Цивільного процесуального кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Однак, даний розділ Цивільного процесуального кодексу України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Суд зазначає, що склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі. При цьому в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи та на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони у справі. Отже, стягувач за правилами наказного провадження буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

Крім того, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на стягувача за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу, а також витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, заявлена вимога ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» на її користь судового збору, сплаченого нею при подачі заяви про скасування судового наказу, а також витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 170, ст. 171, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 22 січня 2024 року Рівненським міським судом Рівненської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити частково.

Судовий наказ, виданий 22 січня 2024 року Рівненським міським судом Рівненської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 3 784 грн 44 коп. та судового збору в розмірі 268 грн 40 копійок скасувати.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія», що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Відмовити ОСОБА_1 у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» на її користь суми сплаченого нею судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала оскарженнюне підлягає.

Суддя Левчук О. В.