УХВАЛА

23 січня 2024 року

м. Київ

справа № 361/3315/23

провадження № 61-17072ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Броварської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_2 про захист честі та гідності,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року повернуто особі, що її подала.

29 листопада 2023 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 грудня 2023 року справу призначено судді-доповідачеві Осіяну О. М., судді, які входять до складу колегії: Білоконь О. В., Сакара Н. Ю.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

На усунення недоліків, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2023 року заявник направила до суду запитувані матеріали.

У відкритті касаційного провадження, в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року, слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним й не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Предметом оскарження у цій справі є судове рішення апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з правилами частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ані у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ані у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19)).

Подібні висновки також сформульовані у постанові Великої палати Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 9901/23/21 (провадження № 11-64заі21), у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 274/4944/20 (провадження № 61-393св21), а також застосовані - в ухвалі Верховного Суду від 08 січня 2019 року у справі № 826/3515/18 (провадження № К/9901/69661/18).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року містить принизливі, образливі висловлювання щодо учасників справи, їхніх представників, суду та інших осіб, які не використовуються в офіційному спілкуванні, по своїй суті виходять за межі нормальної, коректної та легітимної критики.

Вказано, що заявниця зазначає:

- «... ті рішення, які виносять судді Броварського міськрайонного суду - є злочином проти людяності»;

- «Поліція у нас в Броварах унікальна, вона захищає насилля в сім`ї, захищає корупцію»;

- «...представник ОСОБА_2. на суд не з`явився, ОСОБА_3 , по перше в нього фейкове посвідчення адвоката, по друге видно що діяв договорняк між суддею ОСОБА_4 і ОСОБА_2»;

- « ... в судах правди нема, поліція і прокуратура на боці корупції, мери дозволяють дерибанити землі і допомагають їм нотаріуси, а тоді іде кругова порука»;

- «ОСОБА_2 заплатила гроші за своє рішення і вона спить спокійно»;

- «Це не переконливо для ОСОБА_4 - вона свій договорняк відпрацювала»;

- «Мені не зрозуміло, як жінка може захищати насилля в сім`ї - це я про ОСОБА_4»;

- «Таких суддів як ОСОБА_4 взагалі треба на 100 км не підпускати до суду».

Зазначено, що в доповненні до апеляційної скарги заявниця зазначає:

- «Ні адвокат, ні ОСОБА_2 в суд не з`явилися і виграли суд по договорняку»;

- «ОСОБА_4 оправдує корупціонерку, порушницю законів і Конституції (злодійку в законі)».

Вказані висловлювання, також підтверджуються наданими до касаційної скарги, додатками, й як правильно визначено апеляційним судом, не можуть бути ні доводами апеляційної скаргами, ні предметом апеляційного розгляду, також не спрямовані на ефективний захист прав, свобод та інтересів позивача від імовірних порушень з боку відповідача, а тому суперечать завданню цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року, оскільки такі дії заявника можна вважати проявом неповаги до суду, а подання такої апеляційної скарги можна визнати зловживанням процесуальними правами, невиконанням обов`язку керуватися завданням цивільного судочинства.

Отже касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм права при вирішенні питання про повернення апеляційної скарги є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до апеляційного суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Броварської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_2 про захист честі та гідності відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара