Справа № 333/3455/23
Провадження № 2/333/252/24
18 січня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Майсак А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мазур Галини Василівни до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -
04.05.2023 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мазур Г.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 117 181 грн. 96 коп. за період з 01.06.2021 року по 01.01.2022 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю. Від сумісного життя мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження батьком записаний відповідач. 28.05.2013 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення, яким стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 19.04.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач проживає окремо, в вихованні дитини участі не приймає, добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Невиконання відповідачем судового рішення стало причиною заборгованості, яка станом на 31.03.2023 року складає 117 181 грн. 96 коп., у зв`язку з чим, позивач звернулась до суду із даним позовом та просить стягнути пеню у зв`язку з прострочення сплати відповідачем аліментів.
05.05.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача адвокат Мазур Г.В. подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань суду не подавав.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки сторона позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю.
Від сумісного життя мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження батьком записаний відповідач (а.с. 4).
28.05.2013 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення, яким стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 19.04.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3).
Так, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 5 ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 18 ЦПК України).
Постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 28.10.2014 року відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого листа № 2/337/1186/2013, виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя від 11.06.2013 року, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 19.04.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.
З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 04.04.2023 року, наданого державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Зазеріним М.К. вбачається, що на підставі виконавчого листа № 2/337/1186/2013 від 11.06.2013 року за ОСОБА_2 , станом на 31.03.2023 року, рахується борг зі сплати аліментів у сумі 117 181 грн. 96 коп. (а.с. 5-6).
З вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що аліменти відповідачем не сплачувались з квітня 2013 року, що відповідно до ст. 196 СК України дає підстави для нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Частиною першою ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
При цьому за змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Так, у постанові від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного правового висновку.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.
Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 %.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02.11.2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16.03.2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03.02.2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16.03.2016 року у справі № 6-300цс16, вважаючи, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Так, відповідно до розрахунку пені, наданого позивачкою, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.06.2021 року по 01.01.2022 року становить 196 342 грн. 47 коп.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку про його невідповідність Закону та правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц та враховуючи, що заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток, суд проводить власний розрахунок за формулою:
?р=(А1 х Q1 х 1 %)+(A2 х Q2 х 1 %)+………(An х Qn х l %), де:
?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;
А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;
Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;
А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;
Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;
An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;
Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
Розрахунок з червня 2021 року:
- пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2021 року 1 197 грн. 50 коп. (заборгованість зі сплати аліментів) х 214 (кількість днів прострочення) х 1% = 2 562 грн. 65 коп.;
- пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2021 року 1 255,00 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 184 (кількість днів прострочення) х 1% = 2 309 грн. 20 коп.;
- пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2021 року 1 255,00 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 153 (кількість днів прострочення) х 1% = 1 920 грн. 15 коп.;
- пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2021 року 1 255,00 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 122 (кількість днів прострочення) х 1% = 1 531 грн. 10 коп.;
- пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2021 року 1 255,00 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 92 (кількість днів прострочення) х 1% = 1 154 грн. 60 коп.;
- пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2021 року 1 255,00 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 62 (кількість днів прострочення) х 1% = 778 грн. 10 коп.;
- пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2021 року 1 309,00 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 31 (кількість днів прострочення) х 1% = 405 грн. 79 коп.
Загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину за період з 01.06.2021 року по 01.01.2022 року становить 10 661 грн. 59 коп.
За приписами ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Враховуючи, що сума пені за порушення відповідачем аліментних зобов`язань не перевищує 100 % заборгованості згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виконаного державним виконавцем, станом на 31.03.2023 року та відповідачем не спростовано наявності вини внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів, то суд дійшов висновку про стягнення пені в межах наявної заборгованості по аліментам.
Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.
Обов`язок утримувати дитину не залежить від звернення до суду, адже відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину, тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.
Суд наголошує, що позивачка звернулася до суду про стягнення пені за прострочення сплати аліментів саме за період з 01.06.2021 року по 01.01.2022 року у сумі 117 181 грн. 96 коп., оскільки останньою було застосовано іншу формулу щодо нарахування пені за прострочення сплати аліментів.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, передбаченого ч. 3 ст. 13 ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У силу приписів ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач знав про судове рішення щодо стягнення аліментів, тому заборгованість із аліментів виникла з вини відповідача, як особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, а тому позивач має право на стягнення неустойки (пені).
З урахуванням зазначеної норми права суд не може виходить за межі заявлених позовних вимог.
Враховуючи викладене та те, що відповідачем не спростовано наявності вини внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення пені за прострочення сплати аліментів в межах розміру заборгованості по аліментам, а саме в сумі 10 661 грн. 59 коп.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-82, 141, 258-259, 263,264-265, 268, 272, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 ОСОБА_4 в особі представника адвоката Мазур Галини Василівни до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 10 661 (десять тисяч шістсот шістдесят одну) грн. 59 коп. за період з 01.06.2021 року по 01.01.2022 року.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір у сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
В іншій частині відмовити.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 18 січня 2024 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя В.Б. Кулик