Провадження № 4-с/712/3/24
Справа № 712/2141/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі КАПЛЯ А.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), суб`єкт оскарження: Приватний виконавець БУРМАГА Євгеній Анатолійович (адреса: м. Черкаси, вул. Смілянська 23, оф. 36/1), стягувач: Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (адреса: м. Київ, вул. В. Васильківська 100) на бездіяльність органу примусового виконання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність органу примусового виконання, посилаючись на те, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вона дізналася, що на все нерухоме майно, яке їй належить накладено арешт на підставі постанови серія та номер 56377591, виданої 11.05.2018, видавник Приватний виконавець Бурмага Євгеній Анатолійович.

10.11.2023 представник боржника адвокат Попова І.П. отримала копію постанови про відкриття ВП №56377591 з ідентифікатором доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, що підтверджується копією відповіді від 10.11.2023 № 2251.

При цьому, скаржник оскаржувані постанови не отримувала, у зв`язку з чим просить визнати причини пропуску строку для подання скарги поважними та поновити строк для подання скарги.

З автоматизованої системи виконавчого провадження боржнику стало відомо, що на підставі виконавчого листа №2/712/950/16 від 10.08.2016, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси, відкрито виконавче провадження № 56377591 з метою примусового стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Альфа Банк» боргу в розмірі 58 602,85 грн.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.05.2016 в справі № 712/2141/16-ц, провадження 2/712/950/16 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість в сумі 57224,85 грн., витрати по сплаті судового збору 1378, 80 грн., а всього 58 602,85 грн.

Постановою про арешт майна боржника від 11.05.2018 накладено арешт на майно, що належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця.

26.06.2019 року на підставі постанови про повернення виконавчого документа стягувачу виконавче провадження № 56377591 завершено, виконавчий лист № 2/712/950/16 повернуто АТ «Альфа Банк».

Стягувач АТ «Альфа Банк» виконавчий лист №2/712/950/16 не пред`явив у визначений законом строк повторно.

При цьому, з АВСП скаржнику стало відомо, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. перебуває виконавче провадження № 64032702, яке відкрите на виконання виконавчого напису № 6168 виданого 08.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 30 521,94 грн. за договором кредиту, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Альфа Банк», яким на підставі договору відступлення прав вимоги право вимоги відступлено на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи», яким відступлено право вимоги на користь ТОВ «ФК «Інвестохілсвеста», яким відступлено право вимоги на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

Таким чином, не зважаючи на те, що за рішенням суду з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором на користь ПАТ «Альфа Банк», стягувач відступив право вимоги за кредитним договором, на підставі чого правонаступник стягувача звернувся до приватного нотаріуса про вчинення виконавчого напису з метою стягнення заборгованості.

Постановою про арешт майна боржника у ВП 64032702 також накладено арешт на все майно, що належить боржнику.

Скаржник вважає, що існування арешту у ВП № 56377591 понад 5 років за умови відсутності виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2/712/950/16 не відповідає нормам Закону та порушує її права.

У зв`язку з цим, просить скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_2 постановою про арешт майна боржника від 11.03.2015 у ВП № 56377591.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2023 року відкрито провадження по справі.

Представник особи, яка подала скаргу ОСОБА_2 , адвокат Попова І.П. до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Суб`єкт оскарження та представник стягувача до судового засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.

Суд, дослідивши матеріали скарги, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служи під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. У випадку, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Бурмаги Є.А. перебувало виконавче провадження ВП № 56377591 щодо виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси № 2/712/950/16 виданого 10 серпня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 57 224,85 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 1 378 грн., а всього 58 602,85 грн.

Виконавче провадження відкрито згідно постанови приватного виконавця від 11 травня 2018 року.

В рамках даного виконавчого провадження постановою приватного виконавця від 11 травня 2018 року накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на все нерухоме майно, яке належить скаржнику ОСОБА_2 , накладено арешт на підставі постанови серія та номер 56377591, виданої 11.05.2018, видавник Приватний виконавець Бурмага Євгеній Анатолійович.

10.11.2023 представник боржника адвокат Попова І.П. отримала копію постанови про відкриття ВП №56377591 з ідентифікатором доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, що підтверджується копією відповіді від 10.11.2023 № 2251.

З огляду на те, що скаржник оскаржувані постанови не отримувала, представник скаржника отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження лише 10.11.2023, у зв`язку з чим просила суд визнати причини пропуску строку для подання скарги поважними та поновити строк для подання скарги.

Згідно з ст.443 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Суд вважає причини пропуску процесуального строку для звернення з даною скаргою до суду поважними, у зв`язку з чим такий строк підлягає до поновлення.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що 26.06.2019 року на підставі постанови про повернення виконавчого документа стягувачу виконавче провадження № 56377591 завершено, виконавчий лист № 2/712/950/16 повернуто АТ «Альфа Банк», у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення.

Стягувач АТ «Альфа Банк» виконавчий лист №2/712/950/16 не пред`явив у визначений законом строк повторно.

При цьому, з даних АВСП вбачається, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. перебуває виконавче провадження № 64032702, щодо виконання виконавчого напису № 6168, виданого 08.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 30 521,94 грн. за договором кредиту, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Альфа Банк», яким на підставі договору відступлення прав вимоги право вимоги відступлено на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи», яким відступлено право вимоги на користь ТОВ «ФК «Інвестохілсвеста», яким відступлено право вимоги на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

Таким чином, не зважаючи на те, що за рішенням суду з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором на користь ПАТ «Альфа Банк», стягувач відступив право вимоги за кредитним договором, на підставі чого правонаступник стягувача звернувся до приватного нотаріуса про вчинення виконавчого напису з метою стягнення заборгованості.

Постановою про арешт майна боржника від 04 січня 2021 року у ВП 64032702 також накладено арешт на все майно, що належить боржнику.

Скаржник вважає, що існування арешту у ВП № 56377591 понад 5 років за умови відсутності виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2/712/950/16 не відповідає нормам Закону, порушує права скаржника.

Вирішуючи скаргу в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Частиною першою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, відповідно до яких у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Таким чином, арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19), а також в постанові Верховного Суду від 12.10.2022 в справі № 203/3435/21.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19), боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

До підстав зняття арешту належать закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина перша статті 50 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до пунктів 2, 5 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії приватного виконавця не проводяться.

Таким чином, приватний виконавець при поверненні виконавчого документа стягувачу повинен був скасувати арешт майна боржника, проте вказані дії не були здійснені у вказаному виконавчому провадженні.

З огляду на зазначене вище, наявні підстави для визнання бездіяльності приватного виконавця Бурмаги Є.А. щодо не скасування арешту, накладеного постановою про постановою про арешт майна боржника т від 11.03.2015 у ВП 56377591.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд вважає, що порушене право ОСОБА_2 підлягає захисту шляхом зняття арешту з майна скаржника, у зв`язку з чим скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 258-260, 447, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду з даною скаргою.

Скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_1 згідно постанови про арешт майна боржника від 11.03.2015 у ВП № 56377591.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: