ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-939/2008 Номер провадження 22-ц/814/148/24Головуючий у 1-й інстанції Калмикова Л.К. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Триголов В.М.,

секретар Стеценко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником ОСОБА_2 ,

на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 14 березня 2008 року, постановлене суддею Калмиковою Л.К.,

у справі за позовом ОСОБА_3 , правонаступниками якого є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Астарта», про визнання договорів купівлі-продажу земельних ділянок дійсними, визнання права власності на земельні ділянки,

в с т а н о в и в:

29.02.2008 ОСОБА_3 звернувся в суд із указаним позовом, у якому просить визнати дійсними: договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 6,9437 га, що розташована на території Козачо-Лопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 10.10.2006 з ОСОБА_1 ; а також договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 7,2444 га, що розташована на території Козачо-Лопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладеного 10.10.2006 з ОСОБА_8 ; та визнати за ним, позивачем, право власності на указані земельні ділянки.

В обґрунтування вимог позову зазначає, що спірні угоди купівлі-продажу укладені ним з відповідачами щодо належних їм на праві власності земельних ділянок; кожен із продавців отримав по 5 000,00 грн., про що складено відповідні розписки, а він, позивач, одержав правовстановлюючі документи на набуті земельні ділянки. Угоди не були посвідчені нотаріально, оскільки відповідачі не вважали це необхідним. Разом із цим умови договорів купівлі-продажу сторонами були виконані, а тому просить визнати право власності на вказані земельні ділянки в судовому порядку.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 14.03.2008 позов задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 6,9437 га, що розташована на території Козачолопанської селищної Ради Дергачівського району Харківської області, укладений 10.10.2006 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 дійсним.

Визнано договір купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 7,2444 га, що розташована на території Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, укладений 10.10.2006 між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 дійсним.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 6,9437 га, що розташована на території Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, зареєстровану на підставі Державного акту на право власності на землю від 18.08.2006, серія ХР №080449 за №53.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 7,2444 га, що розташована на території Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, зареєстровану на підставі Державного акту на право власності на землю від 18.08.2006, серія ХР №080456 за №53.

29.03.2021 представник відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 оскаржила рішення районного суду в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати.

Заперечує висновок суду щодо купівлі-продажу належних відповідачам земельних ділянок, підтверджуючи одержання від позивача коштів як займу.

Посилаючись на положення статей 220, 640 та 657 ЦК України доводить, що спірні договори купівлі-продажу земельних ділянок підлягали нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а тому не могли бути визнані судом дійсними на підставі ч.2 ст.220 цього Кодексу. Отже відсутніми є підстави для визнання за позивачем права власності на спірні земельні ділянки.

Звертає увагу, що однією з умов визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту ухилення однієї зі сторін зобов`язання від нотаріального посвідчення правочину, тоді як цих обставин судом першої інстанції не було встановлено.

Зазначає, що Законом України «Про угоди щодо відчуження земельної частки (паю)» від 18.01.2001 запроваджено мораторій на відчуження земельних часток (паїв). Окрім цього, п.15 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 01.01.2018, не допускається купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб. Отже, угоди купівлі-продажу земельних ділянок, укладені під час дії мораторію на продаж земельних ділянок є недійсними з моменту укладення.

Вважає помилковим висновки суду першої інстанції щодо належності відповідачам номерів земельних ділянок і площ та відповідних їм номерів Державних актів на право власності на землю.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05.04.2021 поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення та відкрито апеляційне провадження у вказаній справі; закінчено підготовчі дії та призначено справу до судового розгляду, про що постановлена ухвала Харківського апеляційного суду від 23.04.2021.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29.07.2021 залучено Товариство з обмеженою відповідальністю«Агрофірма «Астарта» у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача./

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29.07.2021 витребувано з Дергачівської ДНК Харківської області відомості щодо наявності спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідача ОСОБА_8 та її належним чином завірену копію; доручено Дергачівській ДНК Харківської області також здійснити пошук в Спадковому реєстрі України щодо наявності заведених спадкових справ після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 ; витребувано у приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Кантемир І.О. належним чином завірену копію спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача ОСОБА_3 .

26.08.2021 до Харківського апеляційного суду від приватного нотаріуса Кантемир І.О. надійшли копії матеріалів спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача ОСОБА_9 , за змістом якою із заявою про прийняття спадщини звернувся його син ОСОБА_5 та дружина ОСОБА_4 , між якими 23.06.2018 укладено договір про поділ спадкового майна; 23.06.2018 видано свідоцтва про право на спадщину за законом відносно ОСОБА_4 на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 6,9437 га, що розташована на території Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області; відносно ОСОБА_5 на земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 7,2444 га, що розташована на території Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області./а.с.101-158/

27.08.2021 до Харківського апеляційного суду надійшли копії матеріалів спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідача ОСОБА_8 , за змістом якої із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27.01.2023 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 19.06.2023 до участі у справі залучено правонаступників позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; правонаступника відповідача ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_7 ./а.с.195-196/

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02.04.2024 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Рябовола В.В. про розгляд справи у режимі відеоконференції з використанням ним власних технічних засобів.

Представник відповідача - адвокат Рябовол В.В. на відеоконференцзв`язок не вийшов та за правилами ч.5 ст.212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, що з огляду на положення ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд установив наступне.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.08.2006 належить земельна ділянка загальною площею 6,9437 га, кадастровий номер :02:000:0047./а.с.12/

10 жовтня 2006 року між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу №14, за умов якого продавець передає у власність покупця, а покупець приймає та зобов`язується оплатити земельну ділянку № НОМЕР_1 загальною площею 6,9437 га, кадастровий номер :02:000:0047, розпорядження Дергачівської РДА від 07.05.2004 №152, зареєстровано у Книзі записів №54 від 18.08.2006; вартість складає 5 000,00 грн. згідно даного договору (п.1.2. договору №13)./а.с.9/

Згідно з копією розписки, складеної ОСОБА_1 , 10.10.2006 остання отримала від ОСОБА_3 5 000,00 грн. для оформлення купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_1 , серія ХР №080449, кадастровий номер :02:000:0047./а.с.13/

ОСОБА_8 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.08.2006 належить земельна ділянка загальною площею 7,2444 га, кадастровий номер :02:000:0129./а.с.15/

10 жовтня 2006 року між ОСОБА_8 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу №13, за умов якого продавець передає у власність покупця, а покупець приймає та зобов`язується оплатити земельну ділянку № НОМЕР_2 серії ХР №080456 розпорядження Дергачівської РДА від 07.05.2004 №152, загальною площею 7,2444 га, кадастровий номер :02:000:0129, зареєстровано у Книзі записів №53 від 18.08.2006; вартість складає 5 000,00 грн. згідно даного договору (п.1.2. договору №13)./а.с.8/

10.10.2006 ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_3 5 000,00 грн. для оформлення договору купівлі-продажу належної йому земельної ділянки, про що складено розписку, копія якої долучена до позовної заяви./а.с.14/

Згідно заяви ОСОБА_8 , адресованої Дергачівському районному суду Харківської області та посвідченої секретарем виконавчого комітету ОСОБА_10 , ОСОБА_8 не заперечує проти позовної заяви та визнає за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку державний акт серії ХР №080456, кадастровий номер :02:000:0129, загальною площею 7,2444 га за №102, розпорядження Дергачівської РДА від 07.05.2004 №152, акт реєстрації у Книзі записів державних актів на право власності на земельну ділянку №53 від 18.08.2006. Просить розглядати справу без його участі./а.с.10/

За змістом заяви ОСОБА_1 , адресованої Дергачівському районному суду Харківської області та посвідченої секретарем виконавчого комітету ОСОБА_10 , ОСОБА_1 не заперечує проти позовної заяви та визнає за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 серія ХР №080449, кадастровий номер :02:000:0047, розпорядження Дергачівської РДА від 07.05.2004 №152, загальна площа 6,9437 га, акт реєстрації у Книзі записів державних актів на право власності на земельну ділянку №54 від 18.08.2006./а.с.11/

Задовольняючи вимоги позову та визнаючи договори укладеними із подальшим визнанням права власності, районний суд керувався положеннями ч.2 ст.220 ЦК України, визнавши позов обґрунтованим.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції не погоджується з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 2 ЦПК України, в редакції від 16.06.2007, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (частина друга статті 6 ЦПК України).

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина перша статті 74 ЦПК України).

Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за сім днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення- завчасно.

Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку (частини третя - п`ята статті 74 ЦПК України).

Із матеріалів справи убачається, що відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання до суду першої інстанції не викликалася, копію ухвали суду про відкриття провадження та позовну заяву їй не надсилали, і вона їх не отримувала особисто чи засобами поштового зв`язку. Натомість приєднана позивачем, як додаток до позову, заява ОСОБА_1 не містить посилань на розгляд справи за її відсутності./а.с.11/

При цьому, сама по собі заява сторони у справі про розгляд справи за її відсутності не виключає необхідності повідомляти її про дату, час і місце судового засіданні. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справі №360/375/18 від 08.04.2020, а також практиці Європейського суду з прав людини (GUREPKA v. UKRAINE (№2), №38789/04, §23, ЄСПЛ, від 08.04.2010), за змістом якої, кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частина третя статті 309 ЦПК України).

Статтею 657 ЦК України, в редакції від 30.09.2006, визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору визначенні статтею 220 ЦК України, за змістом якої у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно з частиною другою наведеної норми, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. Наведене відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду України від 18.04.2011 у справі №6-28гс11, від 30.01.2013 у справі №6-162цсцс12 та від 19.06.2013 у справі №6-49цс13.

Натомість передумовою застосування положень частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі №6-1288цс17, яка розглянута ним у порядку глави 3 розділу V ЦПК України.

При постановленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не обґрунтував у чому саме полягає безповоротне ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення правочинів та з чого вбачається втрата можливості з будь-яких причин їх посвідчити, що є обов`язковими умовами для визнання правочину дійсним згідно зі ст.220 ЦК України.

Також поза увагою суду першої інстанції залишилася та обставина, що договори купівлі-продажу земельних ділянок в силу статті 657 ЦК України підлягали і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, а тому не могли бути визнані судом дійсними на підставі ч.2 ст.220 ЦК України. Відповідно, відсутніми є підстави для визнання за позивачем права власності на спірні земельні ділянки.

Відповідно до Закону України «Про угоди щодо відчуження земельної частки (паю)» від 18.01.2001 запроваджено мораторій на відчуження земельних часток (паїв); 25.10.2001 прийнято новий Земельний Кодекс України та мораторій не був знятий, окрім цього п.15 розділу Х «Перехідних положень» Земельного Кодексу України, до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 01 січня 2018 року, не допускається купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб.

Таким чином при ухваленні рішення судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а саме положення ст.ст.220, 657 ЦК України, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, судом не застосовано до спірних правовідносин Закон України «Про угоди щодо відчуження земельної частки (паю)» від 18.01.2001 та п.15 розділу Х «Перехідних положень» Земельного Кодексу України, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Із огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення районного суду скасуванню, із постановлення нового про відмову в задоволенні позову.

Згідно зі ст.141 ЦПК України з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 681,00 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником ОСОБА_2 , - задовольнити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 14 березня 2008 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 , правонаступниками якого є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Астарта», про визнання договорів купівлі-продажу земельних ділянок дійсними, визнання права власності на земельні ділянки - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 681,00 грн. з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

В.М. Триголов