ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 626/2588/21
Номер провадження 22-ц/818/488/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Бурлака І.В, Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу та доповнення до неї ОСОБА_1 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 07 листопада 2023 року в складі судді Дудченка В.О. у справі № 626/2588/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» (далі- АТ «Харківгаз») про захист прав споживача.

Позов мотивовано тим, що 24 травня 2007 року між ним та начальником Красноградської філії ВАТ «Харківгаз» Цариком В.В. був укладений договір про надання послуг з газопостачання № 61011 (договір № 61011).

Відповідно до п. 10.1 Цей договір укладений на термін один рік, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну однією із сторін не буде заявлено про відмову від цього договору або його перегляд. Договір за погодженням сторін може бути розірвано достроково.

Пунктом 4.3 цього договору визначено, що при наявності лічильника газу розрахунок Споживача за надані послуги з газопостачання проводяться за діючими цінами на підставі фактичних показань лічильника газу. При цьому відповідач порушив умови Договору № 61011, оскільки визначений лічильником об`єм споживання газу почав проводити до стандартних умов з використанням спеціальних коефіцієнтів.

З жовтня 2018 року по грудень 2020 року додатковий об`єм спожитого газу було збільшено на 115 м3. Листом від 13 січня 2021 року АТ «Харківгаз» повідомлено, що договір від 24 травня 2007 року є недійсним.

Вказує, що посилання відповідача щодо недійсності вказаного Договору не відповідає вимогам цивільного законодавства, оскільки зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. АТ «Харківгаз» як правонаступник ПАТ «Харківгаз» не звертався до нього щодо зміни або розірвання Договору № 61011 до січня 2021 року.

До Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року 2498 (Типовий договір) він приєднався шляхом оплати послуги відповідача лише 19 лютого 2021 року.

Внаслідок розірвання відповідачем Договору № 61011 йому здійснювались нарахування додаткового обсягу газу у розмірі 93,75 м3, який відповідач відмовляється перерахувати на його користь.

Крім цього, у рахунок за спожитий газ від ТОВ «Харківгазбуд» за період з 01 грудня 2015 року по 30 вересня 2018 року йому виставлялось в рахунках різницю в об`ємах споживаного ним газу в стандартах і робочих умовах, який становить 183,26 м3, що є порушенням Договору № 61011, який не передбачає приведення об`єму спожитого газу до стандартних умов.

18 лютого 2021 року представниками відповідача йому був виданий Припис по усуненню порушень № 644 (далі Припис), в якому зазначено про порушення вимог Правил безпеки систем газопостачання та ДБН, а саме самовільне підключення газових приладів та пристроїв споживача до системи газопостачання та невідповідність системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації (самовільне підключення ВПГ «BOSCH»).

Вказаний у Приписі вид порушення не відповідає ПБСГ та посилання у Приписі на порушення ДБН без повного найменування цих ДБН не дає можливість їх перевірити, а тому зазначені у Приписі дії щодо відключення газопостачання домоволодіння без додаткового попередження при невиконанні Припису вважає психологічним тиском на споживача щодо спонукання до певних дій.

У листопаді 2013 року у зв`язку несправністю ним дійсно була проведена заміна існуючого ВПГ-23, потужністю 23 кВТ, на ВПГ «BOSCH» 17,4 кВт. Здійснена ним заміна газового обладнання, не є самовільним підключенням, оскільки заміна водонагрівача не є новим обладнанням.

Відповідно до Договору 2007 року з листопада 2013 року по 01 січня 2021 року представники ПАТ «Харківгаз», повинні були встановити невідповідність заміненого обладнання вимогам будівельним нормам, проекту і правилам безпеки, оскільки споживач має право в тому числі і на якісне та своєчасне періодичне технічне обслуговування газових печей, проточних, ємкісних водонагрівачів, у т.ч. опалювальних котлів та іншого устаткування з відводом згорання газу в димові канали не рідше одного разу на рік.

Під впливом Припису 18 лютого 2021 року ним була надана заява про виконання необхідної роботи щодо введення в експлуатацію проточного водонагрівача BOSCH».

03 березня 2021 року газове обладнання оглядала працівник Відповідача ОСОБА_2 та зробила зауваження, що вхід через ванну кімнату до відокремленого приміщення для встановлення опалювального приладу не відповідає вимогам будівельних норм «Газопостачання», вхід необхідно обладнати через зовнішню стіну будинку, а вхід через ванну кімнату закрити. Проте таких заборон ДБН не містить, у відповідності до вказаних норм була проведена реконструкція системи внутрішнього газопостачання будинку; обладнання введено в експлуатацію у 2003 році, проект реконструкції виконано за вказаними ДБН.

Листом від 02 червня 2021 року ПАТ «Харківгаз» зазначив, що позивач перепланував коридор на ванну кімнату. Також у цілях безпеки, згідно до ДБН В 2.5 - 20:2018 «Газопостачання» пункту 9.48, йому необхідно обладнати решітку для припливу повітря на додаткове горіння газу в зовнішній стіні приміщення; обладнання входу через зовнішню стіну будинку вже було не потрібно. Позивач вважає, що посилання ОСОБА_2 відносно обладнання входу до відокремленого приміщення через зовнішню стіну будинку - це був психічний тиск на нього, що є нечесною підприємницькою практикою АТ «ОГС «Харківгаз». Ніякого перепланування коридору після реконструкції і введення обладнання в експлуатацію у 2003 році не відбувалось. У листі також заначено, що для підключення ВПГ «BOSCH» необхідно буде виконати заміну існуючої ділянки газопроводу з діаметру dy 15 на du 20. Заміна виконуватиметься згідно ДБН В 2.5 - 20: 2018 «Газопостачання» пункту 9.5. «З`єднання труб слід передбачити методом зварювання. Роз`ємне (різьбові та фланцеві) з`єднання допускається тільки в місцях запірної арматури, газових приладів, КВП, регуляторів тиску та іншого обладнання».

Порушень зазначеного пункту при з`єднанні ВПГ «BOSCH» з газовою трубою не відбувалось, всі з`єднання виконані різьбовими роз`ємами. Вимоги АТ «ОГС «Харківгаз» щодо зміни газової труби з du 15 на du 20 є безпідставними, направленими на збільшення обсягу роботи, збільшення ціни робот, тобто Відповідач нав`язує споживачу зайві роботи з додатковими витратами.

Оскільки водонагрівач ВПГ «BOSCH» встановлено 12 листопада 2013 року на наступний день після придбання, строк позовної давності відносно його дій по зміні водонагрівача сплив, позивач вважає, що він має право на подальшу експлуатацію ВПГ «BOSCH» по факту його використання з 12 листопада 2013 року без зауважень з боку Відповідача більш ніж сім років.

23 квітня 2021 року він звернувся до АТ «ОГС «Харківгаз» з заявою про надання можливості здійснювати оплату за розподіл природного газу шляхом внесення готівки через касу Відповідача у м. Краснограді, повідомити адресу та час її роботи.

Листом від 07 травня 2021 року № 610-Лв-9598-0521 його повідомлено, що у Красноградському відділенні AT «Харківгаз» відсутня послуга щодо прийому платежів від населення.

Вказані дії суперечать пункту 6.6. Типового договору, яким передбачено право споживач здійснювати оплату за договором розподілу природного газу через банківську платіжну систему, онлайн-переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Оператора ГРМ та в іншій не забороненій законодавством спосіб. Отже, відповідач обмежив його право здійснювати оплату за розподіл газу в зручній для нього формі, чим порушив вимоги Договору та Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідач володіє та здійснює обробку персональних даних позивача. Відносини між сторонами здійснюються за допомогою Центру обслуговування клієнтів управління клієнтського сервісу АТ «Харківгаз». Проте вказаний Центр є окремою юридичною особою назва якою - ТОВ «104 ЮА» і відповідачем цій третій особі без згоди позивача були передані всі його персональні дані без належного повідомлення.

18 червня 2021 року позивач звертався до відповідача з проханням надати важливу інформацію щодо перевірки і прочищення димових та вентиляційних каналів, стан яких впливає на безпеку використання газу. У своєму листі від 02 липня 2021 року відповідач навів загальну інформацію щодо перевірки ф прочищення каналів, але на прямі питання позивача не відповів, тобто відмовив споживачу надати інформацію по важливому питанню безпечного використання газу.

Позивач зазначив, що відповідач не виконав нормативно-правові акти щодо своєчасного приведення договірних відносин з ним у відповідність до цих актів; порушив законодавство щодо розірвання існуючих договорів з ним; нараховував додатковий об`єм газу у обсязі 115м3; надав Припис: по усуненню порушень, зазначений вид порушення якого не відповідав діючим Правилам безпеки систем газопостачання; своєчасно не встановив факт зміни водонагрівача; поширює дію нормативно - правових актів, прийнятих у 2015 році на час зміни водонагрівача у 2013 році; надав недостовірну інформацію щодо Типової інструкції, яку він повинен був виконувати; не ознайомив його з нормативно-правовими актами при укладенні договору 2007 року; безпідставно звинуватив його у переплануванні коридору під ванну кімнату; безпідставно висловлювався щодо необхідності обладнати вхід до відокремленого приміщення з газовим приладом через зовнішню стіну будинку; безпідставно нав`язує йому роботу щодо зміни газової труби du 15 на du 20; обмежив його право здійснювати оплату за розподіл газу в зручний для нього спосіб; порушив Закон України «Про захист персональних даних»; відмовив у наданні важливої інформації щодо безпечного використання газу.

Вказаними діями (бездіяльністю) відповідач причинив йому моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з його протиправною поведінкою.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив:

1. визнати що АТ «ОГС «Харківгаз» не виконав Постанову Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494 щодо направлення йому супровідного листа разом із заявою - приєднанням до договору розподілу природного газу протягом двомісячного строку з дня набрання чинності цією постановою, щодо забезпечення укладання акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін протягом двох років з дня набрання чинності цією постановою; у одноосібному порядку без його попередження розірвав Договір про надання послуг з газопостачання від 24.05.2007 року, наслідком чого з`явилось додаткове нарахування йому газу у обсязі 115 м3 і борг у обсязі 183, 26 м3.

2. Зобов`язати АТ «ОГС «Харківгаз» з урахуванням проведеного перерахунку у червні поточного року: зробити перерахунок оплаченого ним газу у обсязі 93,75 м3, в тому числі 11,96 м3 нарахованого з 07 листопада по 31 грудня 2020 року;

- надати відомості до ТОВ «Харківгазбут» щодо відсутності у нього заборгованості в обсязі 183, 26 м3 газу.

3. Визнати, що АТ «Харківгаз»: надав у Договорі на планове технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання (або за заявками абонентів) від 03.08.2004 року недостовірну інформацію щодо найменування нормативно правового акту «Правил безпеки в газовому господарстві», затверджених постановою Колегії Держгіртехнагладу України від 01.10.1997 року № 254 з додатком 39 по безпечному користуванню побутовими газовими приладами та апаратами, - тобто ввів споживача в оману; не ознайомив його з Правилами надання населенню послуг з газопостачання, нормативних документів, а також із законодавством щодо відповідальності за їх порушення у частині, що стосується споживача, не провів інструктаж з безпечного користування газом у побуті; відповідно до вимог Договору про надання послуг з газопостачання від 24.05.2007 року, що позбавило його інформації щодо безпечного користування побутовими газовими приладами і відповідальності за порушення нормативних документів при експлуатації внутрішньо будинкової системи газопостачання.

4. Визнати, що АТ «Харківгаз» надав йому Припис по усуненню порушень № 644 від 18.02.2021 року, зазначені порушення у якому не відповідають пункту 5.5 глави 5 розділу V діючих Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15.05.2015 року, найменування ДБН та пункт їх порушення не навів: припис скасувати.

5. Встановити факт зміни водонагрівача ВПГ - 23 на ВПГ «BOSCH» 12 листопада 2013 року; підтвердити його право на подальше використання ВПГ «BOSCH» по факту його експлуатації з 12 листопада 2013 року по цей час, а також по факту внесення самим Відповідачем ВПГ «BOSCH» до Акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ та споживачем № від 16.02.2021 року, який є невід`ємною частиною Типового договору розподілу природного газу та підтверджує факт експлуатації ВПГ «BOSCH»;

6. Зобов`язати АТ «Харківгаз» внести ВПГ «BOSCH» до технічної документації його домоволодіння на підставі нормативно - правових актів діючих на час встановлення ВПГ «BOSCH».

7. Визнати вимоги АТ «Харківгаз» щодо зміни газової труби до ВПГ «BOSCH» з du 15 на du 20, а також обладнання решітки у зовнішній стіни відокремленого приміщення для встановлення газового приладу, як такі, що не відповідають вимогам нормативно - правовому акту - ДБН 2.5 - 20- 2001 «Газопостачання»; самі вимоги такими, що є ознаками нечесної підприємницької практики.

8. Визнати ствердження АТ «Харківгаз» що він перепланував коридор у ванну кімнату таким, що не відповідає часу здійснення перепланування та не є порушенням нормативно - правових актів, діючих під час перепланування; саме ствердження вважати ознакою нечесної підприємницької практики.

9. Визнати в діях проектантки АТ «Харківгаз» ОСОБА_3 щодо необхідності обладнання двері до відокремленого приміщення для встановлення газового приладу через зовнішню стіну будинку, що визвало у нього та його дружини дуже сильні душевні хвилювання, - ознакою нечесної підприємницької практики.

10. Визнати, що АТ «Харківгаз» у одноосібному порядку без погодження з ним та з порушенням цивільного законодавства розірвав договір на планове технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання від 03.08.2004 року; цей Договір зобов`язати Відповідача виконувати до висловлення бажання про його розірвання за місяць до закінчення терміну його дії 03.08.2022 року.

11. Визнати, що АТ «Харківгаз» не виконує умови Типового договору розподілу природного газу щодо права споживача здійснювати оплату за його послугу шляхом внесення готівки через його касу; а також порушує статтю Закону України «Про захист прав споживачів» щодо всілякого сприяння споживачеві у вільному виборі форми оплати; зобов`язати Відповідача надати йому можливість здійснювати оплату за розподіл природного газу внесенням готівки через касу у м. Краснограді.

12. Визнати, що АТ «Харківгаз» не надав повної інформації щодо переліку робіт та їх ціни за його заявою від 18.02.2021 року щодо введення в експлуатацію ВПГ «BOSCH», не надав інформації щодо «Опитувального листа» на запит від 23.04.2021 року; надані документи для укладання відповідного договору повернув без пояснення, тобто відмовив у наданні потрібної йому послуги, Такі дії Відповідача визнати нечесною підприємницькою практикою.

13. Визнати, що АТ «Харківгаз» без його згоди передав його персональні дані третій особі - Товариству з обмеженою відповідальністю «104 UA», тим самим порушив Закон України «Про захист персональних даних»; зобов`язати Відповідача відкликати від Товариства з обмеженою відповідальністю «104 UA» дозвіл на обробку його персональних даних; направити вимогу до цього Товариства щодо знищення його персональних даних; про проведення зазначених дій повідомити позивача.

14. Визнати надмірним внесення його персональних даних до Акту інвентаризації домоволодіння №1/1377 від 23.06.2021 року, та форма якого не встановлена нормативно - правовими актами; Акт знищити у його присутності.

15. Визнати, що АТ «Харківгаз» не надав йому важливу інформацію щодо безпечного використання газу, а саме: не відповів на прямі питання щодо відповідності Правилам системи газопостачання акту перевірки і прочищення димових та вентиляційних каналів, складеного фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 ; таку поведінку Відповідача визнати нечесною підприємницькою практикою.

16. Визнати нанесення йому АТ «Харківгаз» моральної шкоди; зобов`язати Відповідача надати йому офіційне письмове вибачення за дії (бездіяльність) працівників Красноградського відділення в якості відшкодування моральної шкоди.

У січні 2022 року АТ «Харківгаз» подано пояснення, в яких позовну заяву просило залишити без задоволення.

Пояснення мотивовано тим, що у зв`язку із набранням чинності Закону України від 19 квітня 2015 року № 329-//ІІІ «Про ринок природного газу» здійснено відокремлення функцій з розподілу та постачання природного газу, та з 01 липня 2015 року АТ «Харківгаз» не здійснює діяльності з постачання природного газу споживачам та є газорозподільним підприємством.

У квітні 2016 року разом з рахунком на оплату послуг з газопостачання всім фактично підключеним до/через ГРМ споживачам було направлено сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу. Підписану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу, до АТ «Харкігаз» повернуто не було, у зв`язку із чим, фактом приєднання Позивача до умов Договору є споживання природного газу та оплата рахунків за газ.

Договір на планове технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання (або за заявками абонентів) від 03.08.2004 року - є типовим договором, шаблон якого визначений законодавством (АТ «Харківгаз» використовує даний договір у роботі, однак не вносить ніяких корективів).

Твердження Позивача щодо не ознайомлення Позивача з Правилами надання населенню послуг з газопостачання, нормативних документів, а також із законодавством щодо відповідальності за їх порушення у частині, що стосується споживача є необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами.

Під час обстеження газових приладів за адресою позивача працівниками Красноградського відділення АТ «Харківгаз» була виявлена невідповідність встановленого газового обладнання проектній та виконавчо-технічній документації, а саме: Позивачем було самовільно замінений газовий проточний водонагрівач, у зв`язку з чим 18 лютого 2021 року був складений та наданий Позивачу Припис про усунення порушень. В листах АТ «Харківгаз» неодноразово повідомляв Позивачу, що для оформлення заміни газового обладнання Позивачу потрібно звернутися до Центру обслуговування клієнтів управління клієнтського сервісу АТ «Харківгаз» із письмовою заявою про виготовлення технічних умов на заміну газового приладу з наданням документів, перелік яких неодноразово зазначався у листах, проте зазначені дії ОСОБА_1 вчинено не було.

В 2007 році в домоволодінні позивача був введений в експлуатацію котел типу «МАЯК- 10» потужністю 10 кВт з відкритою камерою згоряння та встановлений у відокремленому приміщенні житлового будинку. Для припливу повітря на додаткове горіння газу для котла з відкритою камерою згоряння, згідно існуючої проектно-кошторисної документації, була виконана підрізка дверей, що виходить з відокремленого приміщення до коридору. В подальшому Позивач перепланував коридор на ванну кімнату. В цілях безпеки, згідно ДБН В 2.5-20:2018 «Газопостачання» пункту 9.48, Позивачу зазначено було про необхідність обладнати решітки для припливу повітря на додаткове горіння газу для котла з відкритою камерою згоряння в зовнішній стіні приміщення.

Заміна водонагрівача проточного газового типу ВПГ-23 потужністю 23 кВт на ВПГ «BOSCH» потужністю 17,4 кВт та його підключення до газової мережі здійснюється за допомогою приєднання dу 20, що передбачено заводом-виробником. Але водонагрівач ВПГ-23, має підключення меншого діаметру - dу 15, тому необхідно буде виконати заміну існуючої ділянки газопроводу з діаметру dу 15 на 20, про що було повідомлено ОСОБА_1 .

Стосовно твердження Позивача щодо визнання неправомірними дії Відповідача з порушення цивільного законодавства в частині розірвання у одноособовому порядку без погодження з Позивачем Договору на планове технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання від 03 серпня 2004 року та зобов`язання Відповідача виконувати Договір на планове технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання, то відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 10.05.2018 року N 2250 втратило чинність «Положення про порядок технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання житлових будинків, громадських будівель, підприємств побутового та комунального призначення», яким було передбачено вказані дії.

Щодо зобов`язання надати ОСОБА_1 можливість здійснювати оплату за розподіл природного газу внесенням готівки через касу в місті Красноград, то з 01 липня 2015 року АТ «Харківгаз» не здійснює діяльності з постачання природного газу споживачам та є газорозподільним підприємством, що здійснює розподіл природного газу.

Центр обслуговування клієнтів (Клієнтський простір) - це структурний підрозділ «104 UA». Клієнтський простір підпорядковується Голові правління АТ «Харківгаз» на підставі укладеного договору № 38S610-16623-20 від 28.08.2020 року між ТОВ «104 UA» та АТ «Харківгаз», за яким останнє є розпорядником персональних даних споживачів, що упорядковує та обробляє їх в електронній формі, а також забезпечує їх захист у відповідності до вимог Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 № 2297.

Форма акту інвентаризації домоволодіння затверджена внутрішнім наказом підприємства. Щодо акту перевірки димових та вентиляційних каналів, то дозвіл на право виконання вказаних робіт надає Головне управління Держпраці в Харківській області, а також, контролює їх виконання. Перевірка і прочищення димових і вентиляційних каналів повинні виконуватися спеціалізованою організацією, яка має дозвіл на виконання цих робіт центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. АТ «Харківгаз» роботи з перевірки димових та вентиляційних каналів не виконує.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 07 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю позовних вимог. У зазначений позивачем період АТ «Харківгаз» не надавало ОСОБА_1 послуги з постачання природного газу, а тому відсутні підстави вважати, що останнім не виконано вимоги Постанови Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494 щодо направлення Позивачу супровідного листа разом із заявою-приєднання до договору розподілу природного газу протягом двохмісячного строку з дня набрання чинності цієї постанови, щодо забезпечення укладення акту розмежування балансової належності та експлуатації відповідальності сторін протягом двох років з дня набрання чинності цієї постанови, щодо розірвання Договору про надання послуг з газопостачання від 24 травня 2007 року (без попередження Позивача).

В частині позовних вимог про визнання припису по усуненню порушень № 644 від 18 лютого 2021 року, який був складений працівниками Красноградського відділення АТ «ОГС «Харківгаз» незаконним, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на спростування неправомірності дій відповідача під час складання вказаного припису.

Вимоги про встановлення факту заміни водонагрівача ВПГ-23 на ВПГ «BOSCH» 12 листопада 2013 року та підтвердження право позивача на подальше використання ВПГ «BOSCH» по факту експлуатації з 12.11.2013 року та по теперішній час, зобов`язавши АТ «ОСГ «Харківгаз» внести ВПГ «BOSCH» до технічної документації домоволодіння позивача є необґрунтованими, оскільки АТ «ОГС «Харківгаз» неодноразово повідомляв Позивачу, що для оформлення заміни газового обладнання позивачу потрібно звернутися до Центру обслуговування клієнтів управління клієнтського сервісу АТ «Харківгаз» із письмовою заявою про виготовлення технічних умов на заміну газового приладу з наданням документів, перелік яких неодноразово зазначався АТ «ОГС «Харківгаз» у листах до Позивача.

Суд погодився з доводами позивача про те, що Товариство не забезпечило право позивача здійснювати оплату за розподіл природного газу шляхом внесення готівки через касу Оператора ГРМ, проте з 01 липня 2023 року АТ «Харківгаз» не надає позивачу послуги з розподілу природного газу, а тому підстав для задоволення позову в цій частині також немає.

Центр обслуговування клієнтів - це структурний підрозділ «104 UA», який підпорядковується Голові правління АТ «Харківгаз», тобто АТ «Харківгаз» є розпорядником персональних даних споживачів, а тому порушень вимог Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 року № 2297 не вбачається.

29 листопада 2023 року ОСОБА_1 на вказане судове рішення подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що додаткове нарахування йому об`єму використаного природного газу у обсязі 11.96м3 не передбачено вимогами чинного законодавства України. Здійснення вказаних дій відповідачем є обманом споживача та нечесною підприємницькою практикою.

АТ «Харківгаз» не надано пояснень щодо порушення умов Договору, укладеному 24 травня 2007 року через його припинення у одноосібному порядку. У листі відповідача від 13 січня 2021 року зазначено, що вказаний договір про надання населенню послуг з газопостачання є недійсним з посиланням на набуття чинності Кодексу газорозподільних систем. При цьому у листі не зазначено про невиконання постанов НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №№ 2494, 2498.

Кодексом ГРС для відповідача були встановлені певні обов`язкові дії щодо укладення договору постачання природного газу, які не були ним виконані.

Відповідач стверджує, що у квітні 2016 року разом з рахунком на оплату послуг з газопостачання усім фактично підключеним до/через ГРМ споживачам було направлено сформовану заяву- приєднання до умов договору розподілу природного газу, яку позивач не повернув відповідачу, у зв`язку із чим фактом приєднання позивача до умов договору розподілу природного газу є споживання природного газу та оплата рахунків за газ. Проте вказані обставини не підтверджені належними доказами.

Лише листом відповідача від 13 січня 2021 року позивачу були надані: заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу; акт розмежування балансової належності; письмова форма Типового договору розподілу природного газу; оплата рахунку за спожитий газ у січні-лютому 2021 року здійснена 19 лютого 2021 року.

Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між оператором ГРМ та споживачем - є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу. Цей акт складено між сторонами 16 лютого 2021 року зі спливом майже трьох років і трьох місяців. Договір між сторонами без додатку до нього - є нікчемним. Тобто, до 19 лютого 2021 року між сторонами існували договірні відносини, встановлені Договором від 24 травня 2007 року. Саме відповідач продовжував доставку природного газу у його будинок та визначав обсяг спожитого газу, здійснював коригування показань лічильника газу, в наслідок чого ним сплачено додатково 93.75м3 газу

Відповідач у Договорі 2004 року зазначив найменування правил, які вже не застосовувалися на території України, а дату затвердження та номер наказу зазначив для правил, які затверджені наказом від 01.10.1997 року № 1254. Отже, відповідач не надав доказів, що вказаний договір є типовим договором, який не зобов`язував його надати достовірну інформацію щодо найменування нормативно-правового документу, що він повинен був виконувати.

Підписи щодо ознайомлення споживача з Правилами надання населенню послуг з газопостачання, витягами із Правил безпеки систем газопостачання, нормативних документів, а також із законодавством щодо відповідальності за їх порушення у частині, що стосується споживача, а також щодо проведення інструктажу з безпечного користування газом у побуті - відсутні, а тому заперечення АТ «Харківгаз» щодо обізнаності споживача про ці правила є необґрунтованим.

В матеріалах справи відсутні докази щодо наявності прав на надання приписів споживачам у слюсаря ОСОБА_5 та майстра ОСОБА_6 .

Апелянт також вказав, що у встановлений відповідачем строк цей Припис не був виконаний, домоволодіння від газопостачання не відключалось. Тому письмова вимога Відповідача на виконання неіснуючих порушень - це є психологічний тиск з метою спонукати його на погодження певного об`єму робіт, які йому не потрібні, тобто, це агресивна підприємницька практика. Відповідачем була здійснена загроза відключення домоволодіння від газопостачання під час опалювального періоду, тобто була створена тяжка обставина для впливу на його рішення.

Встановлення водонагрівача «BOSCH» саме у 2013 році є важливим юридичним фактом, який унеможливлює поширення нормативно-правових актів, прийнятих у 2015 році, та на які спирається відповідач, проте судом безпідставно залишено вказану вимогу без задоволення.

Відповідно до Договору від 24 травня 2007 року (а.с.25-27, підпункт 5.1.4) та Договору від 03 серпня 2004 року відповідач був зобов`язаний проводити періодичне технічне обслуговування (ПТО) у його будинку - щорічно. При проведенні ПТО у 2014 році він мав можливість встановити факт зміни газового водонагрівача ВПГ-23 на ВПГ «BOSCH»

На час зміни газового водонагрівача у листопаді 2013 року діяли «Правила безпеки систем газопостачання України», затверджені наказом Держнаглядохоронпраці від 01.10.1997 року № 254, пунктом. 4.5.11. цих Правил встановлено: відключенню від системи газопостачання з установкою заглушки підлягають прилади і апарати, де незабезпечена герметичність і які мають несправну автоматику безпеки, а також несправні димоходи, вентиляційні канали і їх оголовки. А отже, Правила безпеки систем газопостачання станом на 12 листопада 2013 року ним не порушувались.

Зазначає, що він має технічну освіту, проводив відповідні розрахунки, відповідно до яких збільшувати діаметр газової труби dу 15 на трубу діаметром dу 20 для забезпечення роботи ВПГ «BOSCH» непотрібно. Існуючий діаметр труби повністю забезпечує необхідний об`єм газу для його роботи, а тому вимоги відповідача щодо зміни газової труби направлені на збільшення обсягу роботи, збільшення оплати роботи, у чому не має технічної необхідності для забезпечення роботи газового водонагрівача.

Твердження відповідача, що він перепланував коридор у ванну кімнату не відповідає дійсності, оскільки після введення газового обладнання в експлуатацію ніякого перепланування не відбувалось.

Зауваження проектантки, що вхід через ванну кімнату до відокремленого приміщення для установки опалювального приладу не відповідає вимогам будівельних норм «Газопостачання», що вхід через ванну кімнату необхідно закрити та обладнати його через зовнішню стіну будинку є безпідставним. Відповідачем не надано до суду жодних доказів правомірності такого зауваження фахівця по проектуванню.

Відповідач посилається на введення в дію нових нормативно-правових актів, як на підставу розірвання ним договору у одноосібному порядку, проте Пунктом 8.2. цього Договору встановлено: - Якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодна із сторін не виявила бажання про його розірвання, то він продовжується на такий самий термін на таких самих умовах (а.с. 23-24). Інші умови розірвання договору у одноосібному порядку Договором від 03 серпня 2004 року не встановлені.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо припинення його відносин із відповідачем, а тому висновки суду про відсутність підстав для захисту права позивача щодо оплати через касу є необґрунтованими.

При огляді у судовому засіданні договору № 3-20 від 28.08.2020 року не встановлено наявності умов договору щодо підпорядкування Клієнтського простору голові правління АТ «Харківгаз». ТОВ «104 UA» - це окрема юридична особа , а тому за відсутності договірних відносин не мала права щодо доступу до його персональних даних.

Відповідач не надав доказів, що працівники, зазначені у Акті інвентаризації домоволодіння, мають право на доступ до його персональних даних та несуть відповідальність за їх збереження відповідно до своїх посадових інструкцій, а тому суд необґрунтовано залишив позов в цій частині без задоволення.

З наданого відповідачем переліку неможливо встановити повний обсяг необхідних робіт та загальну ціну послуги, що не забезпечує споживачу свідомий і компетентний вибір. Відсутність інформації щодо загальної ціни послуги не надавало апелянту можливості прийняти рішення: погоджуватися на визначену відповідачем ціну, чи прийняти рішення про припинення користування ВПГ «BOSCH» та його від`єднання від внутрішньо будинкової газової системи

Доводи відповідача про те, що АТ «Харківгаз» роботи з перевірки димових та вентиляційних каналів не виконує, а у Красноградського відділення АТ «Харківгаз» відсутні відомості щодо таких спеціалізованих організацій є необґрунтованими.

Також, вказував, що представник за довіреністю Бєловол Олена Олександрівна зазначає себе як головного юрисконсульта Адвокатського об`єднання «Правовий Альянс». При цьому в матеріалах справи відсутні відомості, що вона дійсно є адвокатом, а тому судом першої інстанції помилково залучено її до участі у справі.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт1 частини 1 статті 374ЦПК України).

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Судом встановлено, що 03 серпня 2004 року між АТ «Харківгаз» та ОСОБА_1 укладено Договір на планове технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем газопостачання (або за заявками абонентів).

За п 1.1. Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе виконання робіт з планового технічного обслуговування (далі - ПТО) систем газопостачання (або технічного обслуговування за заявками абонентів (далі - ТОЗ) в терміни, визначені графіком.

Перелік робіт з ПТО визначається Правилами безпеки в газовому господарстві (далі - ПБГГ), затвердженими постановою колегії Держгіртехнагляду України від 01.10.1997 року № 254 Правилами технічної експлуатації систем газопостачання Української УРСР, затвердженими Мінжитлокомунгоспом УРСР 08.12.1980 року і занесеними під номером "НАОП 1.1.23-1.18.80" в Державний реєстр міжгалузевих і галузевих нормативних актів про охорону праці, а при роботі по ТОЗ також «Положенням про технічне обслуговування внутрішньобудинкових газопроводів та побутових газових приладів житлових будинків, громадських будівель, підприємств побутового та комунального призначення за заявками» КДП 204-12 УКР 222-92, затвердженим наказом Держжитлокомунгоспу від 31.12.1992 року N 86.

Виконавець зобов`язується: під час проведення ПТО виконувати такі роботи: перевірка відповідності установки газових приладів, прокладання газопроводів та побудови приміщень до вимог будівельних норм, проекту і правил експлуатації (3.1.1. Договору)

Виконавець зобов`язується проводити якісно роботи з технічного обслуговування, гарантувати безпечні умови експлуатації газового обладнання в міжремонтний період за умови додержання Замовником «Типової інструкції по безпечному користуванню побутовими газовими приладами та апаратами» (додаток 39 Правил безпеки в газовому господарстві, затверджених постановою колегії Держгіртехнагляду України від 13 травня 1997 року N 254) (п 3.1.3. Договору).

24 травня 2007 року між АТ «Харківгаз» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання послуг з газопостачання № 61011.

За п. 5.2.11. вказаного договору споживач зобов`язується не здійснювати нові (додаткові) підключення газових приладів і пристроїв, не змінювати місце їх розташування та не втручатися в роботу внутрішньобудинкових систем газопостачання без узгодження з Виконавцем;

16 лютого 2021 року між сторонами складно акт № розмежування балансової належності та експлуатації відповідальності сторін між оператором ГРМ та споживачем. З акту вбачається, що у споживача встановлено такі газові прилади: котел «Маяк» - 1 шт, ПГЧ 1 шт, ВПГ «BOSH» - 1 шт. ( том 1 а. с. 98)

18 лютого 2021 року АТ «Харківгаз» винесено припис на усунення порушень № 644 та запропоновано усунути порушення п. 5.5 глава 5 розділу V Правил безпеки систем газопостачання та ДБН, а саме самовільне підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання та не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації (самовільне підключення ВПГ«BOSСH» (том 1, а. с. 99)

Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом ГРМ, Правилами № 2496, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - типовий договір № 2498), Типовим договором № 2500 та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно з пунктом 3 Розділу І Правил постачання природного газу постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, та Типовий договір розподілу газу, що затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, є публічними і регламентують порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Пунктом 4 розділу ІІІ Правил постачання природного газу визначено, що для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500.

За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник.

Згода споживача про приєднання до умов договору підтверджується фактом споживання природного газу, визначеного Оператором ГРМ згідно пункту 13 розділу ІІІ Правил.

Пунктом 13 розділу ІІІ Правил передбачено, що розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Порядок розрахунків та планові величини середньомісячного споживання (якщо за ними будуть здійснюватися розрахунки) визначаються в заяві-приєднанні.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено договір розподілу газу, що підтверджується фактичним споживанням відповідачем природного газу і часткової оплати його вартості шляхом акцептування останнім.

Відповідно до пункту 4 розділу 1 Глави І Кодексу ГРМ споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема, в якості сировини, а не для перепродажу.

Пунктами 1, 2 глави 1 Розділу ІХ Кодексу ГРМ передбачено, що комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до ГРМ від суміжних суб`єктів ринку природного газу (ГДП, ВБГ, Оператора ГТС), та об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені (передані) з ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним Операторам ГРМ, та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі, для взаєморозрахунків між ними.

Порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) за об`єктами споживачів, у тому числі, побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу.

Пунктом 3 глави 1 Розділу ІХ Кодексу ГРМ визначено, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі, за об`єктами споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках.

Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу.

Пунктом 6 розділу XV глави 1 Кодексу ГРС визначено, що для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (k) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року № 116, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 березня 2004 року за № 346/8945.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, положення Кодексу ГРМ містять норми, які регламентують приведення спожитого природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків.

При цьому норми пункту 3 глави 1 Розділу ІХ Кодексу є чіткими та свідчать, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, шляхом: 1) приведення газу до стандартних умов; 2) переведення об`єму газу, приведеного до стандартних умов в одиниці енергії.

Відповідно до пункту 5.3 розділу V Типового договору розподілу природного газу за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем.

Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 161/11800/19 зазначено, що дійсно, у законодавстві, яке діяло на час виникнення спірних відносин, а саме у пункті 5.3 розділу V Типового договору № 2498, передбачалося, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (куб. м) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених у Кодексі ГРМ. Також у пункті 6 глави 1 розділу ХV Кодексу ГРМ передбачалося, що за відсутності корекції тиску та температури у ЗВТ, виміряний об`єм газу має бути приведений до стандартних умов за визначеною в цьому пункті формулою.

Отже, нормами Кодексу ГРМ та положеннями Типового договору № 2498, які затверджені регулятором, встановлено обов`язок оператора ГРМ проводити розрахунки по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, шляхом приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, оскільки прямих вказівок на те, що ці норми поширюються лише на комерційних споживачів, у законодавстві немає, а така можливість стосовно побутових споживачів прямо передбачена актами самого регулятора.

Тобто на час виникнення спірних правовідносин не було передбачено жодних виключень щодо приведення об`єму природного газу спожитого побутовим споживачем до стандартних умов.

Разом із тим, розглядаючи вищевказану справу, Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що лише 06 листопада 2020 року НКРЕКП прийняло постанову № 2033 «Про затвердження Методики визначення розмірів нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу при здійсненні розподілу природного газу та змін до деяких постанов НКРЕКП» (далі - постанова НКРЕКП № 2033), яка набрала чинності 07 листопада 2020 року та у якій було прямо зазначено, що приведення об`єму природного газу в точках комерційного обліку до стандартних умов поширюється виключно на випадки обліку природного газу, використаного споживачем, що не є побутовим.

Постановою НКРЕКП № 2033, яка набрала чинності 07 листопада 2020 року, абзац другий пункту 3 глави 1 розділу ІX викладено так: «Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов (виключно у випадку обліку природного газу, використаного споживачем, що не є побутовим) та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу».

Також пункт 5.3 розділу V Типового договору № 2498, викладений в редакції постанови НКРЕКП № 2033, а саме зазначено, що при здійсненні обліку спожитого природного газу побутовим споживачем за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться кубічні метри (куб. м) природного газу, визначені відповідно до фактичних показів лічильника природного газу або відповідно до норм споживання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України.

При здійсненні обліку спожитого природного газу споживачем, що не є побутовим, за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (куб. м) природного газу, приведений до стандартних умов згідно з вимогами, визначеними в ГРМ.

У разі виявлення порушень вимог Кодексу ГРМ при обліку спожитого природного газу побутовим споживачем та споживачем, що не є побутовим, за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться об`єми природного газу, які нараховуються згідно з вимогами Кодексу ГРМ.

Таким чином, лише з набранням постановою НКРЕКП № 2033 чинності визначено, що приведення спожитого об`єму природного газу до стандартних умов здійснюється виключно у випадку обліку природного газу, використаного споживачем, що не є побутовим.

Зважаючи на законодавчі зміни щодо регулювання відносин між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу, затвердження Кодексу ГРС та втрату чинності законодавства, що регулювало вказані відносини, судова колегія вважає, що договір від 23 травня 2007 року, на який посилається ОСОБА_1 було припинено.

Оскільки позивач фактично користувався послугами відповідача, то між сторонами склались нові правовідносини на основі Типового договору, який розроблено відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 . Отже проведення донарахування у зв`язку з приведенням спожитого природного газу до стандартних умов відповідає вимогам закону.

Доводи ОСОБА_1 щодо неналежного інформування та ненаправлення йому супровідного листа разом із заявою приєднанням є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами.

Відповідно до п. 5.4., 5.5. Правил безпеки газопостачання», затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року № 285 (надалі -ПБСГ) технічне обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будівель, комунально-побутових об`єктів невиробничого характеру здійснюється відповідно до вимог документації з експлуатації заводів-виробників газового обладнання на договірних засадах.

Умови для технічного обслуговування забезпечуються власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) відповідно до вимог чинного законодавства України.

Заміна газового обладнання виконується за заявою власника (орендаря (наймача)) до газорозподільного підприємства суб`єктом господарювання, який має дозвіл на виконання зазначених робіт, виданий центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Заміна обладнання оформлюється ескізом у разі заміни газового обладнання без зміни функціонального призначення, потужності та системи димовідведення. В інших випадках - з оформленням виконавчо-технічної документації.

Відключення газу перед заміною газового обладнання здійснюється газорозподільним підприємством за заявою власника (балансоутримувача та/або орендаря (наймача)). Пуск газу після заміни газового обладнання проводиться газорозподільним підприємством за зверненням власника (балансоутримувача та/або орендаря (наймача)) після проведення інструктажу із безпечної його експлуатації.

Документи щодо заміни газового обладнання передаються до архіву газорозподільного підприємства.

За пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС самовільним під`єднанням є під`єднання несанкціонованого газопроводу та/або газових приладів чи пристроїв до газорозподільної системи, внутрішньобудинкової системи газопостачання або газових мереж внутрішнього газопостачання об`єкта споживача з порушенням встановленої законодавством процедури;

технічні умови приєднання документ, що визначає комплекс умов і вимог до інженерного забезпечення приєднання об`єкта (земельної ділянки) замовника до газорозподільної системи і містить вихідні дані для проектування газових мереж зовнішнього та внутрішнього газопостачання, що створюються для потреб об`єкта замовника.

Позивачем не заперечується, що підключення ВПГ «BOSCH» здійснено ним самостійно та з використанням труби меншого діаметру. Отже, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що останнім не дотримання вимоги чинного законодавства щодо здійснення переобладнань , а тому припис на усунення порушень винесено правомірно.

Доводи ОСОБА_1 щодо можливості використання труби меншого діаметру спростовуються технічним паспортом ВПГ, який передбачено певний розмір газопроводу. Вказані вимоги щодо безпечної експлуатація встановлено виробником, а тому судова колегія не вбачається підстав для відступлення від них.

Подальші дії щодо узгодження та розроблення технічної документації також відповідають вимогам закону, оскільки спрямовані на забезпечення безпечного використання газу.

Щодо встановлення газового водонагрівача ВПГ «BOSCH» у 2013 році, з огляду на що позивача з посиланням на перебіг строку позовної давності стверджує про право продовжувати ним користуватися, апеляційний суд відзначає, що вказане обладнання було встановлено взамін існуючого ВПГ-23 без дотримання існуючого порядку без залучення спеціалістів АТ «ОГС «Харківгаз». Отже, підстав для задоволення позову в щодо вказаних вимог, а також похідних до них, не вбачається.

Також, щодо строку дії договору про технічне обслуговування від 03 серпня 2004 року, то наказам Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 10 травня 2018 року № 2250 втратило чинність «Положення про порядок технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання житлових будинків, громадських будівель, підприємств побутового та комунального призначення», затверджене наказом ДАХК «Укргаз» від 30 липня 1997 року № 35, згідно з яким планово-технічне обслуговування та дрібний ремонт газової апаратури і приладів виконувалось за рахунок експлуатаційних витрат спеціалізованого підприємства та газифікацій.

Відповідно до п.п.3.2 та 3.3 розділу III Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 15 травня 2015 року № 285 (надалі - ПБСГ), на власників будинків покладений обов`язок бути відповідальними за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами та забезпечити /тримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України.

Згідно з п.5.7 розділу V ПБСГ підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови не забезпечення власником балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем) технічного обслуговування згідно з вимогами п 5.4 вказаного розділу, яким визначено, що технічне обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будівель, комунально-побутових об`єктів невиробничого характеру здійснюється відповідно до вимог документації з експлуатації заводів- виробників газового обладнання на договірних засадах. Роботи з планово-технічного обслуговування систем газопостачання житлових будинків, громадських будівель, підприємств побутового та комунального призначення виконуються підприємствами та установами які мають відповідні дозволи на договірних засадах.

Отже, у зв`язку з внесенням законодавчих змін мало місце припинення Договору 03 серпня 2004 року, оскільки положення закону, які обумовлювали його зміст та форму, втратили чинність.

В частині вимог ОСОБА_1 щодо ненадання йому важливої інформації щодо безпечного використання газу, то судова колегія вважає їх необґрунтованими. Як вбачається з копій листів, долучених позивачем до позовної заяв, АТ «Харківгаз» роз`яснювався порядок оформлення заміни газового приладу та вартість вказаних послуг (а.с. 44-45), а тому підстав для задоволення позову в цій частині не вбачається.

Також, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «Харківгаз» надає такі послуги: 35.22 Розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи (основний); 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 85.32 Професійно-технічна освіта; 85.59 Інші види освіти, н.в.і.у.; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 35.23 Торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи. Отже, Перевірка і прочищення димових і вентиляційних каналів не є обов`язковою послугою, яку надає підприємство.

Щодо позовних вимог про визнання дій Відповідача неправомірними в частині передання персональних даних ТОВ «104 UA», то суд виходить з такого.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про захист персональних даних» суб`єкт персональних даних має право:

1) знати про джерела збирання, місцезнаходження своїх персональних даних, мету їх обробки, місцезнаходження або місце проживання (перебування) володільця чи розпорядника персональних даних або дати відповідне доручення щодо отримання цієї інформації уповноваженим ним особам, крім випадків, встановлених законом;

2) отримувати інформацію про умови надання доступу до персональних даних, зокрема інформацію про третіх осіб, яким передаються його персональні дані;

3) на доступ до своїх персональних даних;

4) отримувати не пізніш як за тридцять календарних днів з дня надходження запиту, крім випадків, передбачених законом, відповідь про те, чи обробляються його персональні дані, а також отримувати зміст таких персональних даних;

5) пред`являти вмотивовану вимогу володільцю персональних даних із запереченням проти обробки своїх персональних даних;

6) пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними;

7) на захист своїх персональних даних від незаконної обробки та випадкової втрати, знищення, пошкодження у зв`язку з умисним приховуванням, ненаданням чи несвоєчасним їх наданням, а також на захист від надання відомостей, що є недостовірними чи ганьблять честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи;

8) звертатися із скаргами на обробку своїх персональних даних до Уповноваженого або до суду;

9) застосовувати засоби правового захисту в разі порушення законодавства про захист персональних даних;

10) вносити застереження стосовно обмеження права на обробку своїх персональних даних під час надання згоди;

11) відкликати згоду на обробку персональних даних;

12) знати механізм автоматичної обробки персональних даних;

13) на захист від автоматизованого рішення, яке має для нього правові наслідки.

За статтею 10 Закону України «Про захист персональних даних» використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим суб`єктам відносин, пов`язаних із персональними даними, що здійснюються за згодою суб`єкта персональних даних чи відповідно до закону.

Використання персональних даних володільцем здійснюється у разі створення ним умов для захисту цих даних. Володільцю забороняється розголошувати відомості стосовно суб`єктів персональних даних, доступ до персональних даних яких надається іншим суб`єктам відносин, пов`язаних з такими даними.

Використання персональних даних працівниками суб`єктів відносин, пов`язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов`язків. Ці працівники зобов`язані не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які їм було довірено або які стали відомі у зв`язку з виконанням професійних чи службових або трудових обов`язків, крім випадків, передбачених законом. Таке зобов`язання чинне після припинення ними діяльності, пов`язаної з персональними даними, крім випадків, установлених законом.

28 серпня 2020 року між «АТ «Харківгаз» та ТОВ «104 UA» укладено договір № 38S610-16623-20, за яким останнє надає послуги у забезпеченні комунікації з клієнтами шляхом надання щоденних офісних адміністративних послуг, таких як організація прийому клієнтів, ведення документації, збору та передачі інформації замовнику.

На підставі вказаного договору створено Центр обслуговування клієнтів (Клієнтський простір) - це структурний підрозділ «104 UA». Клієнтський простір підпорядковується Голові правління АТ «Харківгаз», який є розпорядником персональних даних споживачів, що упорядковує та обробляє їх в електронній формі,

Доказів, що персональні данні розповсюджено необмеженому колу осіб позивачем не надано, а тому відсутні підставі вважати, що права ОСОБА_1 в цій частині відносин з відповідачем було порушено.

Щодо позовних вимог про здійснення оплати за розподіл природного газу внесенням готівки через касу у місті Красноград, то судова колегія погоджується з висновками суду.

Відповідно до абзацу 6 п.6.6 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2498, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1384/27829, Споживач має право здійснювати оплату за договором розподілу природного газу через банківську платіжну систему, онлайн-переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Оператора ГРМ та в інший не заборонений законодавством спосіб.

Відповідно до змін, внесених НКРЕКП до Типового договору розподілу природного газу та Кодексу, з 01 січня 2020 року вартість послуги з розподілу природного газу споживачі мають оплачувати за окремим рахунком газорозподільного підприємства в термін до 20 числа поточного місяця (включно). Споживачі можуть сплачувати за розподіл газу щомісяця або одним платежем за будь-який період, в тому числі квартал, півроку чи рік.

Отже, доводи позивача щодо можливості здійснювати оплату за розподіл природного газу шляхом внесення готівки через касу Оператора ГРМ відповідають положенням закону, проте, зважаючи, що з 01 липня 2023 року АТ «Харківгаз» не надає позивачу послуги з розподілу природного газу, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про недоцільність встановлення каси для в Красноградському відділенні АТ «Харківгаз» для прийому платежів від населення.

Щодо доводів ОСОБА_1 про відсутність повноважень представника ОСОБА_7 подавати документи від імені товариства у зв`язку з відсутністю адвокатського свідоцтва, то суд виходить з того.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частини 1, 3 статті 58 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У пунктах 18, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21), вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Отже, вимогами чинного законодавства передбачено можливість представництва юридичної особи представником, який не є адвокатом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 займає посаду юрисконсульта, а тому здійснення нею представництва АТ «Харківгаз» відповідає вимогам закону.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, тому підстави для його скасування відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 07 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 05 лютого 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина