Рішення

Іменем України

Справа № 712/4722/22

Провадження № 2/712/++/24

25 січня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Марцішевської О.М.

при секретарі судового засідання Шевченко О.П.

учасники справи:

представник позивача за первісним позовом

(відповідача за зустрічним позовом) адвокат Джирма А.В.

представник відповідачки за первісним позовом

(позивачки за зустрічним позовом) адвокат Заруба С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою власністю та поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

30 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна особистою власністю та поділ майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 06.09.2001 року між сторонами зареєстрований шлюб у Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1284. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.05.2009 року по справі № 2-2382/09 р. шлюб між сторонами розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбу зроблено актовий запис за № 264 від 02.06.2009 року.

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7124491 від 27.04.2005 року на підставі Договору купівлі - продажу від 27.04.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу Веліковою Н.А. за № 2538, під час спільного проживання позивача з відповідачем придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Дана квартира придбана в період перебування в зареєстрованому шлюбі, але переважно за кошти, отримані від реалізації квартири за адресою АДРЕСА_2 , що належала позивачу на праві особистої власності та була реалізована в один день до придбання спільної квартири згідно договору купівлі - продажу квартири від 27.04.2005 р. посвідченого приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу Романій Н.В. за № 5205.

Квартира за адресою: АДРЕСА_2 належала ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу Веліковою Н.А. за № 3577 від 21.03.2003 р, зареєстрованого в КП «ЧООБТІ» за № 461 , реєстраційний номер 355131.

Таким чином, оскільки квартира за адресою: АДРЕСА_2 , не була спільним сумісним майном подружжя тому кошти в сумі 10000,00 Доларів США, отримані від реалізації вказаної квартири та вкладені для придбання двокімнатної квартири мали статус особистих в розумінні ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України та ст. 60 Сімейного Кодексу України, іншу частину коштів за кредитом сплачено позивачем та відповідачем спільно в період перебування в шлюбі.

В правовстановлюючих документах на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником зазначено відповідачку з часткою 1/1.

Тривалий період, на прохання відповідачки, позивач надав можливість проживати в цілій квартирі їй разом з їх спільним сином, а в послідуючому в даній квартирі оселився громадянський чоловік позивачки та дитина від інших стосунків - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач не чинив відповідачці жодних перешкод в користуванні спільним житлом в повній мірі, хоча сам змушений був винаймати житло. Відповідачка в свою чергу зобов`язувалась утримувати квартиру в належному стані та сплачувати комунальні платежі, хоча тривалий час на сплату комунальних послуг поширювалась пільга, передбачена ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка встановлена позивачу у відповідності до положень законодавства.

На даний час, оскільки неодноразові намагання врегулювати відносини щодо володіння, користування та розпорядження спільним майном не надали жодних результатів, позивач змушений був звернутись до відповідачки офіційно в порядку досудового врегулювання.

01.04.2022 року на адресу відповідачки направлено пропозицію (вимогу) на значно лояльних умовах в якій зазначалось, що враховуючи те, що для придбання спільного нажитого майна були вкладені особисті кошти ОСОБА_1 вартість спільно придбаної квартири становить 12 500,00 Доларів США, з який особистий вклад позивача 10000,00 Доларів США., ОСОБА_1 запропонував придбати належну йому частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 за 20 000,00 Доларів США, або відповідно пропонував продати йому частку відповідачки в спільній квартирі та пропонував компенсацію в сумі 6 600,00 Доларів США.

Також повідомлялось, що на даний час в зв`язку з воєнним станом в державі, позивач позбавлений фінансової можливості винаймати житло, тому вимагав звільнити належну йому частину квартири від особистих речей відповідачки та забезпечити доступ до неї протягом п`яти календарних днів з моменту отримання Вимоги. Будь - якої згоди між сторонами до цього часу не досягнуто.

Просить суд визнати спільною частковою власністю квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі - продажу від 27.04.2005 року, в якій: 4/5 частин - особиста приватна власність належна ОСОБА_1 , 1/10 частин у спільному майні подружжя належні ОСОБА_1 , 1/10 частин у спільному майні подружжя належна ОСОБА_2 , визнати за ОСОБА_1 право власності на 9/10 частин в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_1 право власності на 1/10 частин в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

27 вересня 2022 року відповідач скерувала до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що відповідач заперечує факт набуття квартири за адресою: АДРЕСА_1 , переважно за особисті кошти позивача, так як кошти на купівлю квартири були спільні подружжя в розмірі 9 000 доларів США, а решта коштів в сумі 3500 доларів СІНА ОСОБА_2 було отримано в кредит 27.04.2005 року на підставі договору кредиту №895706-034-172. Даний факт підтверджується договором кредиту №895/06-034-172 від 27.04.2005 року та іпотечним договором ІД № 895/06-034-172 від 27.04.2005р.,а також нотаріально посвідченою заявою про повний розрахунок за квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Посилання ОСОБА_1 на те що, ним було витрачено кошти в сумі 10000,00 Доларів СІІІА, отримані від реалізації квартири за адресою АДРЕСА_2 , не є достовірними оскільки в п.3 Договору купівлі - продажу квартири від 27.04.2005 р. посвідченого приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу Романій Н.В. за № 5205, зазначено, що «Продаж, що с дійсним наміром сторін, вчинено за 50500 (п`ятдесят тисяч п`ятсот) грн. -10000,00 Доларів СІЛА,, з яких 12625 (дванадцять тисяч шістсот двадцять п`ять) гривень - 2500 Доларів США, які я, Покупець, сплатив, а я, Продавець, отримав повністю ще до підписання цього договору, а залишок в сумі 37875 (тридцять сім тисяч вісімсот сімдесят п`ять) грн. - еквівалент 7500 Доларів США, Покупець зобов`язується сплатити Продавцю до 28.05.2005року включно». Тобто, станом на 27.04.2005 року ним було повністю здійснений розрахунок за квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в той час коли з позивачем не було проведено повного розрахунку за квартиру за адресою АДРЕСА_2 . Позивачем не доведено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , була придбана переважно за кошти, отримані від реалізації квартири за адресою АДРЕСА_2 .

28 листопада 2022 року представник адвокат Джирма А.В. скерувала до суду відповідь на відзив, який обґрунтувала тим, що в підтвердження того, що спірна квартира за адресою: АДРЕСА_1 придбана переважно за кошти, отримані від реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що належала позивачу на праві особистої власності та була реалізована в день придбання спільної квартири згідно з договору купівлі-продажу квартири від 27.04.2005 року. Квартира за адресою АДРЕСА_2 належала ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності на підставі Договору дарування. Інших коштів у подружжя не було. Відповідачка в період придбання спільної квартири знаходилась у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_4 єдиним джерелом для існування родини був отриманий позивачем дохід, але його не було достатньо для проживання і оплати кредиту в повній мірі. Єдиним джерелом походження коштів для придбання квартири був продаж квартири позивачем.

16 лютого 2023 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 з вимогами про поділ майна подружжя, які фактично є зустрічними і стосуються одного предмета спору. В обґрунтування позовної заяви посилалась на те, що спірна квартира придбана в період перебування в зареєстрованому шлюбі, кошти на купівлю квартири були спільні подружжя в розмірі 9 000 доларів США, а решта коштів в сумі 3500 доларів США позивачем було отримано в кредит 27.04.2005 року, що підтверджується договором кредиту №895/06-034-172 та іпотечним договором ІД №895/06-034-172 від 27.04.2005р., а також нотаріально посвідченою заявою про повний розрахунок за квартиру яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно п.2.1 договору купівлі-продажу спірної квартири зазначено, що "вказана квартира продана за 63125 грн., що становить еквівалент 12 500 доларів США, з яких 45 450 грн., що становить 9000 доларів США Покупець передала Продавцю до підписання цього договору, а решту грошей в сумі 17675 грн., що становить еквівалент 3500 доларів США на день остаточного розрахунку, Покупець зобов`язується сплатити не пізніше 27.04.2005 року, що повинно підтверджуватися нотаріально посвідченою заявою Продавця, про отримання повного розрахунку." Більше жодних встановлених в договорі фактичних даних про суму договору та порядок розрахунків договір не містить. Тобто, станом на 27.04.2005 року позивачем було повністю здійснений розрахунок за квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується нотаріально досвідченою заявою Продавця - ОСОБА_5 від 27.04.2005 року, про повний розрахунок за квартиру яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Консультації №220/22 від 15.06.2022 року щодо ймовірної ринкової вартості об`єкта нерухомості житлового призначення - двокімнатної квартири, загальною площею 52,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 - вартість становить 1053000,00 грн. Просила суд визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати.

21 квітня 2023 року представник позивача адвокат Джирма А.В. скерував до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_2 , який обґрунтований тим, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 згідно договору купівлі-продажу квартири від 27.04.2005 р. належала ОСОБА_2 . Факт відсутності у подружжя інших коштів відмінних від коштів реалізації особистої квартири ОСОБА_1 , може підтвердити свідок. ОСОБА_2 перебувала у відпустці по догляду за дитиною. Єдиним джерелом для існування отримана ОСОБА_1 заробітна плата. Зважаючи на викладене сплаті Іпотечному договору № ІД 895/06-034-172 від 27.04.2005 р. за спільну кварти: АДРЕСА_1 в сумі 3500,00 дол. США в період спільного проживання подружжя. З огляду на викладене, та з розрахунку вартості придбаної квартири з: АДРЕСА_1 згідно Договору купівлі 27.04.2005 року вартістю 12 500,00 доларів США та за виключенням особистого вкладу ОСОБА_1 від реалізації адресою: АДРЕСА_2 , в сумі 10 000,00 доларів США. Тобто, спільним сумісним майном подружжя на час придбання спірно: лише 1/5 частина квартири (20%) розраховані наступним чином: 12500 Доларів США(вартість квартири) - 10000 Доларів США.(особиста власність) = 2500 Доларів США. ( спільні кошти подружжя). Отже, враховуючи принцип рівності часток встановлених ст. 70 СК України подружжя в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 становлять по 1/10 частини кожному.

02 травня 2023 року представник відповідача адвокат Заруба С.О. скерувала до суду відповідь на відзив, який обґрунтувала тим, що ОСОБА_1 вказує на те, що ОСОБА_2 не мала іншого заробітку, оскільки була в декретній відпустці по догляду за дитиною, однак у відповідності до ст. 60 СК України майно набуте під час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Джирма А.В. підтримали заявлені позовні вимоги та зустрічні вимоги визнали частково. Додатково пояснили, що ОСОБА_1 до моменту придбання ОСОБА_2 спірної квартири отримав від продажу власної квартири 9000 доларів США та їх було передано продавцю спірної квартири, а решту суми 3500 доларів було отримано у кредит і окремо передано продавцю спірної квартири, про що остання надала розписку. Доходи подружжя від трудової діяльності не були достатніми для отримання 9000 доларів для придбання спірної квартири. Згода ОСОБА_1 на придбання квартири у власність ОСОБА_2 не підтверджує джерело коштів на придбання даної квартири, такими доказами є дані про отримані подружжям доходи і отримання позивачем в день придбання спірної квартири 9000 доларів, які ним були передані дружині для купівлі спірної квартири.

Представник ОСОБА_2 адвокат Заруба С.О. вимоги первісного позову визнала частково, зустрічні вимоги підтримала. Вказувала, що після укладення шлюбу дружина працювала за цивільно-правовими договорами і тому мала дохід, з урахуванням якого їй було погоджено надання кредиту 3500 доларів, 9000 доларів США були спільні і сплачені в якості завдатку до 27 квітня 2005р. При придбанні спірної квартири повного розрахунку за 1-кімнатну не було. Враховуючи, що спірна квартира придбана за спільні кошти, тому її поділ має відбуватись у рівних частках.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Суд вислухавши в судовому засіданні учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Хід розгляду справи

05 серпня 2022 ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

15 березня 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси продовжено позивачу строк для подачі відповіді на відзив.

22 лютого 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за правилами загального позовного провадження. Об`єднано в одне провадження цивільні справи: № 712/4722/22, провадження № 2/712/353/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна зі справою № 712/1563/23, провадження № 2/712/1313/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, з присвоєнням реєстраційного номеру справи № 712/4722/22, провадження № 2/712/353/23.

01 червня 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси клопотання про виклик свідків адоволено. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

06 вересня 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси витребувано копію нотаріальної справи по посвідченню договору купівлі-продажу квартири від 27 квітня 2005 року та копію нотаріальної справи по посвідченню договору купівлі-продажу квартири від 27 квітня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

14 листопада 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси витребувано копію нотаріальної справи по посвідченню договору купівлі-продажу квартири від 27 квітня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

2.Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 06.09.2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований шлюб у Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1284. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.05.2009 року по справі № 2-2382/09 р. шлюб між сторонами розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбу зроблено актовий запис за № 264 від 02.06.2009 року. Вказаним рішенням встановлено, що сімейні та подружні стосунки між сторонами припинені в 2008 році.

27 квітня 2005 р. між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_6 (покупець) був укладений договір купівлі-продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , належної продавцю на підставі договору дарування від 21.03.2003р. Продаж вчинено за 50500 грн., що еквівалентно 10000 доларів США, з яких 12625 грн., що еквівалентно 2500 доларів США, покупець сплатив до підписання цього договору, а залишок в сумі 37875 грн., що еквівалентно 7500 доларів США покупець зобов`язався сплатити продавцю до 28.05.2005 року. Згідно посвідчувального напису нотаріуса ОСОБА_7 цей договір підписаний сторонами о 15 год. 44 хв.

Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів № 937768 від 27.04.2005р. реєстрація договору від 27 квітня 2005 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 відбулась 27.04.2005р. о 10:03.

Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. № 248/01-16 від 20.12.2023р. в посвідчувальному написі на договорі від 27.04.2005р. купівлі-продажу квартири квартири АДРЕСА_3 допущена технічна помилка, а саме час підписання договору - 15 год. 44 хв.Фактично договір був підписаний сторонами о 09 год. 30 хв.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дав покази про те, що повний розрахунок ним як покупцем 1-кімнатної квартири проведений в день укладення договору. На момент підписання продавця він ще не мав всієї суми, тому було передбачено, що розрахунок буде до 28 числа. Проте після нотаріуса всі поїхали в банк і там покупець отримав кредит і віддав залишок коштів за однокімнатну квартиру продавцю.

27 квітня 2005 р. між ОСОБА_5 (продавець), ОСОБА_2 (покупець), та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (банк) був укладений договір купівлі-продажу двокімнатної квартири АДРЕСА_4 . Продаж вчинено за 63125 грн., що еквівалентно 12500 доларів США, з яких 45450 грн., що еквівалентно 9000 доларів США, покупець сплатила до підписання цього договору, а залишок в сумі 17675 грн., що еквівалентно 3500 доларів США покупець зобов`язався сплатити продавцю не пізніше 27.04.2005р., що повинно підтверджуватись нотаріально посвідченою заявою продавця про отримання повного розрахунку. Банк зобов`язався надати покупцю кредит в сумі 3500 доларів США, в забезпечення якого покупець зобов`язалась надати в іпотеку квартиру.

Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів № 938908 від 27.04.2005р. реєстрація договору від 27 квітня 2005 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 відбулась 27.04.2005р. о 11:56.

Право власності ОСОБА_2 на спірну квартиру зареєстроване згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7124491 від 27.04.2005 року на підставі Договору купівлі - продажу від 27.04.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу Веліковою Н.А. за № 2538 (далі договір купівлі від 27.04.2005 р.) ( а.с.12 т.1)

Нотаріально посвідченою заявою продавця ОСОБА_5 від 27.04.2005р. підтверджено отримання від ОСОБА_2 17675 грн., що становить 3500 дол. США, в якості остаточного розрахунку по раніше укладеного між ними договору купівлі-продажу квартири з розстрочкою платежу, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_1 від 27.04.2005р. підтверджено надання згоди на купівлю дружиною ОСОБА_2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дала покази про те, що вона після розміну своєї двокімнатної квартири подарувала сину ОСОБА_1 однокімнатну квартиру, де він проживав з сім`єю. Потім однокімнатну квартиру син продав, щоб купити двокімнатну квартиру, на той час з доходів його сім`ї була тільки зарплата сина, невістка була в декреті. Покупці віддали кошти в день купівлі 1-кімнатної квартири.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 з період з вересня 2001 року по квітень 2005 року працював на різних посадах та його заробіток за даними персонифікованого обліку Управління Пенсійного Фонду України (форма ОК-5) склав за 2001 0 грн, 2002 р. 2237 грн., 2003 р. 469,09 грн., січень-квітень 2005 р. 580 грн. , всього 3286,09 грн.

Заробіток ОСОБА_2 за даними персонифікованого обліку Управління Пенсійного Фонду України (форма ОК-5) склав за жовтень-грудень 2001 280,54 грн., 2002 р. 223,45 грн., 2003 р. 0 грн., січень-квітень 2005 р. 0 грн., всього 503,99 грн.

Відповідно до технічного паспорту спірна квартира складається з двох кімнат загальною площею 52,2 кв.м, в тому числі житловою площею 29,9 кв.м

Відповідно до консультативного висновку № 220/22 від 15.06.2022 р. ПП «Ажіо» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 148/2022 від 23.04.2002р.) імовірна вартість спірної квартири складає 1 053 000 грн.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного та сімейного законодавства.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Згідно частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.57 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18 (провадження № 61-13953св19) конструкція норми статті 60 СК України свідчитьпро презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте нимив період шлюбу. Разом з тим зазн ачена презумпція може бути спростована одниміз подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростуванняпрезумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Статус спільноїсумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майната кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті коштиодного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісноївласності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя,за особисті кошти якого воно придбане.Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбуне є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів праваспільної сумісної власності подружжя.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 червня 2018 року у справі № 711/5108/17 (провадження № 61-1935св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 3 частини першої статті 57 СК України та вказано, що «у випадку набуття одним із подружжя за час шлюбу майна за власні кошти, таке майно є особистою приватною власністю».

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 10 лютого 2021 року у справі № 759/5338/18кошти, які були набуті до шлюбу, або одержані під час шлюбу за реалізоване майно, яке належало одному з подружжя до шлюбу. Кошти, одержані від реалізації такого майна, (будинку, квартири), які належали одному із подружжя до шлюбу одним із подружжя, є особистою приватною власністю.

Як встановлено в судовому засіданні, за час спільного проживання в період шлюбу сторони 27 квітня 2005 року придбали спірну квартиру за адресою АДРЕСА_1 вартістю 63125 грн., що еквівалентно 12500 доларів США, з яких 17675 грн., що еквівалентно 3500 доларів США за рахунок кредитних коштів з погашенням кредитних зобов`язань за рахунок спільних коштів подружжя, що ніким не оспорювалось.

Виконання подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу спірної квартири в частині 9000 доларів США за рахунок коштів, які були ОСОБА_1 отримані внаслідок продажу квартири за адресою АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_1 на праві особистої власності підтверджується показами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,витягами про реєстрацію вказаних правочинів, які вчинялись у один день 27.04.2005р., при цьому купівля спірної квартири відбулась після продажу ОСОБА_1 особистої квартири та отримання ним остаточного розрахунку в сумі 9000 доларів США до укладення договору купівлі продажу спірної квартири.

Крім того, відомості про доходи сторін за персонифікованим державним пенсійним обліком свідчать про недостатність доходів сторін від трудової діяльності для придбання спірної квартири, оскільки сукупний розмір доходів в період з моменту укладення шлюбу до придбання спірної квартири 3286,09 грн. + 503,99 грн. = 3790,08 грн. є істотно нижчим від сплаченої за спірну квартиру суми 45450 грн., що еквівалентно 9000 доларів США, яка згідно п. 5 договору купівлі-продажу спірної квартири отримана продавцем до підписання вказаного договору 27.04.2005р.

Доводи ОСОБА_2 про отримання нею в період декретної відпустки доходів за цивільно-правовими договорами не підтверджені об`єктивними та переконливим доказами про реальність та конкретний розмір таких доходів.

Нотаріальна заява ОСОБА_1 про згоду на придбання спірної квартири дружиною ОСОБА_2 не спростовує надані ОСОБА_1 докази виконання подружжям зобов`язань в обсязі 12500 доларів США за договором купівлі-продажу спірної квартири на суму 9000 доларів США (2/3 частка) за рахунок коштів, належних ОСОБА_1 від продажу особистого майна.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц: «Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс».

Шляхом надання на підтвердження придбанням частини спірної квартири вартістю 9000 доларів США на рахунок особистих коштів доказів - показів свідків, довідок про доходи подружжя, даних про реєстрацію правочинів - ОСОБА_1 реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов`язок із доказування.

ОСОБА_2 на спростування доказів ОСОБА_1 , зокрема щодо отримання дружиною доходів від цивільно-правових договорів, переконливих доказів не подала. В разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, ОСОБА_2 могла скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було.

Посилання в судовому засіданні представника ОСОБА_9 на укладання договору завдатку до 27.04.2005 року не підтверджені документально та не зазначались ОСОБА_2 у заявах по суті справі під час підгтовчого провадження.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 доведено та ОСОБА_2 не спростовано, що 27.04.2005р. грошові зобов`язання за договором за придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1 (спірна квартира) подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у 2/3 частці виконані за рахунок коштів, які були ОСОБА_1 отримані внаслідок продажу квартири за адресою АДРЕСА_2 , що належала йому на праві приватної власності, тому 2/3 частина спірна квартира є особистою приватною власністю відповідача і відповідно спільною сумісною власністю сторін є 1/3 частина квартири, яка підлягає поділу між сторонами у рівних частках по 1/6 частині кожному.

Вартість спірної квартири за адресою: АДРЕСА_1 на час розгляду справи в сумі 1 053 000 грн. встановлена за погодженням сторін на підставі висновку суб`єкта оціночної діяльності, який в установленому законом порядку набув право здійснювати оцінку нерухомого майна.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають дозадоволення в частині визнання за ним права власності на 2/3 + 1/6 = 5/6 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 5/6* 1 053 000= 877 500 грн.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення в частині визнання за нею права власності на 1/6 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 1/6* 1 053 000= 175 500 грн.

Оскільки жодна із сторін не вчиняла дій стосовно попереднього внесення грошової компенсації на депозитний рахунок суду, тому суд вважає за необхідне визнати ідеальні частки сторін у праві власності на спірне майно на засадах їх рівності і залишення спірної квартири у спільній частковій власності сторін.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення первісних та зустрічних позовних вимог.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, відповідно до вимог якої судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду ОСОБА_1 був звільнений від сплати судового збору, тому до стягнення з ОСОБА_2 у дохід держави підлягає судовий збір в сумі 8775 грн. пропорційно до задоволених позовних ОСОБА_10

ОСОБА_2 при подачі по суті зустрічного позову з ціною 526500 гн. сплачено судовий збір 5 265 грн. Оскільки зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені на суму 177500 грн., до відшкодування їй за рахунок держави підлягає судовий збір в сумі 175500/526500*5265=1737,45 грн.

У зв`язку з частковим задоволенням первісного і зустрічного позовів при вирішення питання про судові витрати суд проводить зустрічне зарахування сум 8775 грн. та 1737,45 грн. та стягує з ОСОБА_2 різницю між ними 7037,55 грн. на користь держави в зв`язку із звільненням від оплати судового збору сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Керуючись п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 4,7,10,81, 141, 263-266, 352-354 ЦПКУкраїни, ст. 368 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 65, 70, 71 СК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/6 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 власності на 1/6 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 7037,55 грн. грн.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення складений 02 лютого 2024 року.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідачка за первісним позовом (позивачка за зустрічним позовом): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .