провадження 2/389/191/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді - Українського В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Гой І.С.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її утримання та на користь у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення нею 23 років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. Вказала, що вона навчається на другому курсі денної форми навчання Національного Технічного університету «Дніпровська політехніка», тому потребує матеріального забезпечення. Вартість навчання складає 20800 гривень на рік. Позивачу відомо, відповідач є працездатним, має можливість надавати матеріальну допомогу, тому зобов`язаний утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

Відповідач по справі надав відзив на позов, відповідно до якого заперечив проти позовних вимог. Вказав, що починаючи з 2008 року по теперішній час він щомісяця сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 і перераховує кошти на банківську картку її матері. Навіть не дивлячись на те, що позивачу виповнилося вісімнадцять років, він продовжував сплачувати аліменти на її утримання, присудженні рішенням суду до повноліття доньки. На даний час він працює у ФОП ОСОБА_4 , отримує мінімальну заробітну плату. Зазначив, що є інвалідом третьої групи, постійно потребує лікарських препаратів та перебування в стаціонарному відділенні для покращення стану здоров`я.

Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просить його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, просить відмовити позивачеві в їх задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являються ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. На час звернення до суду повнолітня ОСОБА_1 навчається на другому курсі фінансово-економічного факультету Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» з 12.09.2022 на умовах договору. Передбачене закінчення навчання 30.06.2026. Позивач мотивує необхідність утримання саме продовженням її навчання, на що потрібні значні кошти. Відповідно до договору про надання платних освітніх послуг №748/ФЕФ-22, що є невід`ємним додатком до договору про навчання у закладі вищої освіти №1692/БД-291-К, вартість навчання за весь строк складає 83200 грн, за один навчальний рік 20800 грн.

Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач від 01.07.2023 має третю групу інвалідності загального захворювання, внаслідок якого йому протипоказані значні фізичні та психологічні навантаження, робота в несприятливих кліматичних умовах, високим ризиком травматизму, неможливістю дотримання режиму харчування. Відповідно до довідки про доходи, ОСОБА_2 працює приймальником у ФОП ОСОБА_4 з 02.10.2023, середньомісячна заробітна плата складає 6935 гривень.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.06.2008 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття. Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_6 №01/03-24 від 29.03.2024 із заробітної плати ОСОБА_2 здійснено відрахування аліментів за 2023 рік в сумі 17060,44 грн, за 2022 рік в сумі 2705,82 грн.

Відповідно до наданих відповідачем копій платіжних інструкцій, ОСОБА_2 перераховував щомісяця на користь ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 1500 1200 гривень.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 166, 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Враховуючи наведені положення закону, при вирішенні питання про визначення розміру аліментів суд враховує те, що відповідач є інвалідом третьої групи, отримує мінімальну заробітну плату, має обмеження в умовах праці; однак зважаючи на продовження навчання доньки, вартість освітніх послуг, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, які відповідач повинен сплачувати на користь доньки на період її навчання та буде достатнім для її утримання, 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача до закінчення навчання донькою в НТУ "Дніпровська політехніка", тобто до 30.06.2026.

Відповідно до частини першої та другої ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст. 259, 263, 265, 273, 354 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь та на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, до закінчення ОСОБА_1 навчання у НТУ "Дніпровська політехніка" в м. Дніпро з місцем розташування в м. Дніпро, почавши стягнення з 05 березня 2024 року.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Рішення у частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений 12.04.2024.

Суддя В.В.Український