Справа № 496/866/23
Провадження № 2/496/57/24
08 лютого 2024 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Пасечник М.Л.
за участю секретаря - Гончаренко І.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Представник Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у вигляді трьох процентів річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 3616,10 доларів США та витрати по сплаті судового збору.
Свої вимоги мотивує тим, що між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 (далі-Позичальник) було укладено кредитний договір № 385-08/А-38 від 22.08.2008 року, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 22 950 доларів США на строк з 22.08.2008 року по 21.08.2015 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитним коштами згідно з умовами кредитного договору. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_2 (далі-Поручитель) та АБ «Укргазбанк» 22.08.2008 року було укладено договір поруки за вищевказаним кредитним договором.
Відповідно до п.п. 1.2, 1.3. договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за невиконання зобов`язань за кредитним договором. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об`ємі, що і Позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань - в повному обсязі. У зв`язку з порушенням Позичальником умов кредитного договору рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.12.2010 року у справі № 2-6708/2010 стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» 24 603,74 доларів США та 7293,17 грн., державне мито - 1700 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 120 грн. Обставини щодо укладення ОСОБА_1 вищезазначеного кредитного договору, щодо отримання кредитних коштів за цим кредитним договором, щодо порушення умов цього кредитного договору, щодо наявності заборгованості за цим кредитним договором встановлено рішенням суду, а тому згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України дані обставини доказуванню не підлягають. Вказане судове рішення не виконано. Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим, зокрема, й для відповідачів, та з огляду на те, що вони порушили грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення 3 процентів річних, відповідно до ст. 625 ЦК України. У зв`язку з простроченням відповідачами виконання грошового зобов`язання, що пов`язано з невиконанням ними рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зобов`язані окрім суми боргу сплатити 3% річних від простроченої суми. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 385-08/А-38 від 22.08.2008 року на суму несплаченої відповідачами заборгованості за цим кредитним договором, що включає кредит та проценти, позивачем нараховано 3 проценти річних за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року у розмірі 3616,10 доларів США. Зазначена сума коштів у вигляді 3 процентів річних відповідачами не сплачена, що свідчить про порушення майнових прав та інтересів позивача. З метою захисту та відновлення своїх порушених прав та інтересів позивач вважає за необхідне вимагати стягнення такої заборгованості в судовому порядку. У зв`язку з викладеним, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав 2 письмових заяви, в яких просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував щодо винесення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Клопотання про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не надали.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідачів, які причини неявки не повідомили, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Разом з тим, слід зазначити, що 02.02.2024 року на електронну адресу суду надійшла заява представника ПАТ АБ «Укргазбанк» про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представника, який супроводжує вказану справу, у щорічній відпустці.
Проте, суд не приймає до уваги вказану заяву та звертає увагу, що позивач по даній справі є юридичною особою, до штату ПАТ АБ «Укргазбанк» входить декілька працівників, тому у разі перебування одного представника у щорічній відпустці, приймати участь у судових засіданнях має змогу інший представник.
Таким чином, суд ухвалює заочне рішення з урахуванням раніше поданих представником позивача письмових заяв про можливість розгляду справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 22.08.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 385-08/А-38, пунктом 1.1. якого було визначено, що Банк надає Позичальнику кредит в сумі 22 950 доларів США. Кредит надається на строк/термін з 22.08.2008 року по 21.08.2015 року або по день, визначений в п. 1.6. та/або в п. 3.3.1.1. цього Договору, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,5% річних. ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами надання кредиту, що відображено у додатку № 1 до кредитного договору № 385-08/А-38 від 22.08.2008 року, та підтверджується підписом останнього.
22.08.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, пунктом 1.1. якого визначено, що Поручитель ( ОСОБА_2 ) зобов`язується перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником ( ОСОБА_1 ) зобов`язань по кредитному договору № 385-08/ А-38 від 22.08.2008 року, укладеному Кредитором з Позичальником, згідно з яким Позичальнику Банк надає кредит в сумі 22 950 доларів США, на строк з 22.08.2008 року по 21.08.2015 року, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,5% річних з врахуванням змін та доповнень, якщо такі будуть прийняті сторонами кредитного договору. Пунктами 1.2., 1.3 договору поруки визначено, що Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за невиконання зобов`язань по кредитному договору. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об`ємі, що і Позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань - в повному обсязі.
У виписці, виданої за період з 22.08.2008 року по 01.11.2022 року, містяться відомості про порядок нарахування відсотків на прострочену заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ АБ «Укргазбанк» за кредитним договором № 385-08/А-38 від 22.08.2008 року.
Заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ АБ «Укргазбанк» за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року становить 3616,10 доларів США, а саме нараховано у період: з 12.03.2017 року по 31.12.2019 року - 2050,29 доларів США; з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року - 730,10 доларів США; з 01.01.2021 року по 15.11.2021 року - 638,09 доларів США; з 16.11.2021 року по 23.02.2022 року - 197,62 доларів США, що відображено у розрахунку.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Положенням ст. 611 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Як зазначено у ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, положення цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, зазначеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 № 464/3790/16-ц (14-465цс18), 3% річних, передбачені ст. 625 ЦК України, можуть бути визначені у доларах США та нараховуються виходячи із простроченої суми, вираженої у відповідній грошовій валюті. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 373/2054/16-ц зроблено висновок, що «у контексті статей 524, 533-535, 625 ЦК України можна зробити висновок, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 року №6-49цс12, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від такої позиції. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.
Нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Вимагати сплати суми боргу з врахуванням трьох процентів річних є правом кредитора, яким він наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.
З ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося, тому кредитор має право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.
Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність заборгованості у боржника за кредитним договором, який боржник не виконав, припиняє правовідносини сторін цього договору, однак не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу.
Водночас, відповідачі мають нести відповідальність за невиконання грошового зобов`язання у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, однак в межах трирічного строку позовної давності щодо 3% річних.
Належних і допустимих доказів на спростування розрахунку ПАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надали. Також відповідачами не доведено, що зобов`язання за кредитним договором №385-08/А-38 від 22.08.2008 року ними було виконано належним чином.
Оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення, а наявність чи відсутність судового рішення про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум, тому відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних мають бути нараховані за останні три роки, які передували подачі цього позову, тобто за період з 01.01.2020 року по 23.02.2022 року, та підлягають солідарному стягненню з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в сумі 1565,81 доларів США (730,10 доларів США+638,09 доларів США+197,62 доларів США).
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Таким чином, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин справи, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає, що позов ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з наданого платіжного доручення №9835-147 від 20.01.2023 року, за подання даного позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн., а тому вказані судові витрати підлягають солідарному стягненню з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк».
Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 610, 611, 625 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 18, 76-81, 82, 141, 258-259, 263-265, 272, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В іншій частині позов - залишити без задоволення.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складено 08.02.2024 року.
Суддя М.Л. Пасечник