Провадження №2/592/379/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого - судді Шияновської Т.В., з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит -капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в :

ТОВ «ФК «Кредит -капітал» звернулося до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що 23.03.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №4308858, відповідно до якого остання отримала 8000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Кредитний договір між сторонами був укладений в електронній формі.

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідачка свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконує. Станом на 11.06.2021 сума заборгованості ОСОБА_1 становить 35400,00 грн, з яких 8000 грн- прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1600 грн - прострочена заборгованість за комісіями; 25800,00 грн - прострочена заборгованість за процентами.

11.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги №72-МЛ, відповідно до якого останнє набуло право грошової вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідачки.

Посилаючись на вказані обставини, представник відповідача просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором від 23.03.2021 в розмірі 35 400 грн та судові витрати в розмірі 2684 грн.

Ухвалою суду від 05.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, по справі відкрито спрощене позовне провадження, призначений судовий розгляд з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 25.12.2023 клопотання представника позивача Солонинка В.О. про витребування доказів задоволено та зобов`язано ПАТ «БАНК ВОСТОК» надати інформацію щодо перерахування на рахунок ОСОБА_1 коштів за кредитним договором №4308858.

В наданому відзиві на позов представник відповідача адвокат Максименко Е.П. просила в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відмовити, оскільки ОСОБА_1 жодних кредитних договорів з ТОВ «Мілоан» не укладала, ніякого електронного підпису одноразовим ідентифікатором не отримувала та не використовувала, вказана в договорі пошта електронної адреси їй не належить та згідно з ІР-адресою обліковується у м. Вінниця. Грошові кошти в сумі 8000 грн за спірним кредитним договором ОСОБА_1 не отримувала, вказана в платіжному дорученні банківська карта видана Банком емітентом ZURN F.C.U, який знаходиться в США. Рахунків в ПАТ «БАНК ВОСТОК», куди за твердженням позивача, були перераховані кошти за кредитним договором, ОСОБА_1 немає.

У відповіді на відзив представник позивача вказує про необґрунтованість наведених представником відповідача заперечень та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання учасники розгляду справи не з`явилися. Представник позивача надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача надала письмову заяв про розгляд справи без її участі та участі відповідачки, підтримала вкладені у відзиві на позовну заяву заперечення, в задоволенні позову просила відмовити.

В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч.2 ст.78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст.80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.263 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, при зверненні до суду з позовом саме на позивача покладається обов`язок доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог, з посиланням на матеріально-правову підставу.

Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи, передусім, із доведеності таких вимог позивачем.

Судом встановлено, що 23.03.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №4308858, відповідно до якого остання отримала кредитні кошти в розмірі 8000 грн на строк 15 днів до 23.03.2021 та зобов`язалася сплатити в цей же строк комісію за надання кредиту в розмірі 1600 грн (20% від суми кредиту одноразово) та проценти в розмірі 1800 грн (1,50% від фактичного залишку за кожен день користування кредитом). Кредитний договір був підписаний електронним підписом (а.с. 7-12).

11.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги №72-МЛ, відповідно до якого останнє набуло право грошової вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», в тому числі і до ОСОБА_1 за договором №4308858 від 23.03.2021 на загальну суму заборгованості 35 400 грн (а.с.16-20)

22.06.2021 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, по факту того, що невстановлена особа 23.03.2021 заблокувала сім-карту ОСОБА_1 , після чого оформила онлайн кредити на потерпілу, завдавши матеріального збитку на суму 28 000 грн; постановою дізнавача від 30.06.2021 кримінальне провадження було закрито на підставі ч.1 чт.284 КПК України (а.с. 55).

Згідно з даними досудового розслідування, 23.03.2021 телефон ОСОБА_1 не працював, сім-карта була не в зоні доступу, на її звернення працівники компанії Водафон повідомили, що цього дня її картку було замінено ймовірно шахраями. Після відновлення номеру їй почали надходити смс-повідомлення про схвалення онлайн кредитів, а з кредитної історії на сайті Українського бюро кредитних історій вона дізналась, що саме 23.03.2021 шахраї набрали кілька он-лайн кредитів на її ім`я на значну суму (а.с. 53-54).

Згідно зі ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з положеннями ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

У статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Згідно з п.20 ч.1 ст.1 ЗУ «Про електронні довірчі послуги» ідентифікація особи - процедура використання ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, в результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи.

Вказаний вище договір про споживчий кредит №4308858 був укладений в електронній формі та від імені його сторін був підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.

З долученої до позову довідки про ідентифікацію вбачається, що клієнт ОСОБА_1 23.03.2021 о 01:22:00 була ідентифікована ТОВ «Мілоан» за допомогою відправленого одноразового ідентифікатора L85456 на номер телефону НОМЕР_1 (а.с.15). Вказаний номер дійсно належить відповідачці, проте доводи останньої щодо його блокування 23.03.2021 невідомими особами позивачем спростовані не були.

В довідці по заяві на кредит №4308858 від 23.03.201 вказана ІР адреса, з якої подано заяву: НОМЕР_2 , та яка знаходиться за адресою: Вінницька області, м. Вінниця, провайдер АТ «Київстар», що підтверджується загальнодоступною інформацію з сайту 2ip.ua/ua (а.с. 55-56).

Крім того, з платіжного доручення №42198846 від 23.03.2021 вбачається, що грошові кошти в сумі 8000 грн згідно договору №4308858 були перераховані на вказану у довідці по заяві позичальником платіжну карту MasterCard Debit Standart НОМЕР_3 , код банку, що випустив картку: НОМЕР_4 (а.с. 13).

З довідки ПАТ «БАНК ВОСТОК» (ідентифікованого за першими шістьма цифрами номера карти) від 28.12.2023 №В-037-04/3, а також наданої на виконання ухвали суду інформації вбачається, що ОСОБА_1 не обслуговувалась та не обслуговується в ПАТ «БАНК ВОСТОК», рахунки ОСОБА_1 в цьому банку відсутні, інформація про перерахування грошових коштів за кредитним договором №4308858 відсутня (а.с. 46, 57, 73).

За вказаних обставин, заповнення онлайн-анкети на сайті miloan.ua 23.03.2021 нібито від імені відповідачки із зазначенням її персональних даних, а також отримання об о 01:22:00 23.03.2021 смс-повідомлення чи іншим чином одноразового ідентифікатору та введення його на даному на сайті нібито від імені відповідачки, не можна вважати належним способом ідентифікації фізичної особи.

Відтак, стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження укладення самого електронного кредитного договору №4308858 ОСОБА_1 , отримання нею, а не іншими особами у шахрайський спосіб, грошових коштів в сумі 8000 грн.

Таким чином, з огляду на вищевказане, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність заявлених позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит -капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а отже і про необхідність відмови у задоволенні позову.

У відповідності до вимог п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати позивача у справі суд залишає за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», місце знаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корп.28, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 31.01.2024.

Суддя Т.В. Шияновська