Справа № 632/2186/23
провадження № 2-н/632/61/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

05 лютого 2024 рокум. Первомайський

Суддя Первомайського міськрайонного суду Кочнєв О.В., розглянувши в приміщенні суду заяву, подану представником стягувача приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2023 року стягувач в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги за спожиту електричну енергію за період з 01.04.2022 року до 30.11.2023 року у сумі 4573,84 грн., вказавши у відповідній заяві місце проживання боржника: АДРЕСА_1 .

Суддею був здійснений самостійний запит по боржниці до Єдиного державного демографічного реєстру та отримано відповідь, що запис про боржницю у ЄДДР наявний та вона зареєстрована за адресою, де надавалися послуги.

В той же час видати судовий наказ за заявленими вимогами не видається можливим, оскільки наданий суду розрахунок заборгованості ОСОБА_1 не є безспірним та містить нарахування, які не відповідають вимогам законодавства.

Так, з доданої до заяви про видачу судового наказу довідки розрахунку за спожиту електричну енергію перед стягувачем вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , по особовому рахунку НОМЕР_1 нарахування здійснювалося з 01.04.2022 року до 30.11.2023 року з трьома оплатами боржниці за вказаний період.

При цьому приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» допустив врахування в наданому розрахунку суму боргу у розмірі 156,96 грн. за період до 01.4.2022 року (489,60 грн. загальна заборгованість станом на 30.04.2022 року мінус 332,64 грн. нарахування за квітень 2022 року відповідно до даних споживання), не надавши жодних доказів як нарахування даного боргу, виходячи із визначеного об`єму споживання електричної енергії (вона боржницею за даними стягувача не споживалася до 01.04.2022 року), так і не пояснивши причини його врахування у загальній заборгованості.

Окремо розглядати вимоги без вказаного боргу не має можливості, оскільки сам заявник врахував оплати споживача у компенсацію вказаного боргу, тобто самостійно зазначив, що він рахує вказану суму до стягнення як єдине ціле з урахуванням необгрунтованого станом на час подання заяви боргу у розмірі 156,96 грн.

Підставою для відмови у видачі судового наказу суддя вказує п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, а саме подання заяви стягувачем з порушенням вимог ст.163 ЦПК України, а конкретно - відсутність належних документів, передбачених п.5 ч.3 ст.163 ЦПК України, яким заявник обгрунтовує свої вимоги щодо конкретного підрахунку заборгованості.

Частиною третьою статті 165 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказаного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно з ч.2 ст.165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

На підставі ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись п.5 ч.3 ст.163, ч.2 ст.164, п.1 ч.1, ч.2 та ч.3 ст.165, ч.1 ст.166, ст.ст.260-261, п.1 ч.1 ст.353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити у повному обсязі.

Окремо роз`яснити заявнику, що судовий збір за даною справою погашається та не може бути використаний в подальшому при поданні заяв про видачу судового наказу (в разі подання позовної заяви судовий збір враховується). В разі надходження відповідних заяв саме у наказному провадженні до цього ж боржника буде вважатися, що заява подана без сплати судового збору з відповідними процесуальними наслідками для заявника.

Копію ухвали разом із заявою про видачу судового наказу та додатками до неї надіслати заявнику приватному акціонерному товариству «Харківенергозбут» до відома, а копію заяви про видачу судового наказу залишити в матеріалах справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя - Олег КОЧНЄВ