Справа № 352/244/13-ц
Провадження № 2-др/352/2/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М. М.

з участю секретаря Гундич Г. В.,

розглянувши заяву представника суб`єкта оскарження адвоката Репака Віталія Валерійовича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у справі за скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Лютан Зеновій Йосипович, на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця,

у с т а н о в и в :

Представник суб`єкта оскарження, яким є приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Ю. А., адвокат Репак В. В. 09.01.2024 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат.

Заяву обґрунтовував тим, що ухвалою від 08.01.2024 Тисменицький районний суд Івано-Франківської області залишив скаргу ОСОБА_1 без розгляду. У запереченні на скаргу приватний виконавець повідомила суд про орієнтовний розрахунок своїх витрат на професійну правничу допомогу. У рамках розгляду скарги приватний виконавець понесла витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн, що підтверджуються належними доказами, якими є засвідчені копії договору про надання правової допомоги № 43 від 12.10.2023, рахунку № 1 за надані на підставі цього договору правничі послуги, акта приймання-передачі наданих правничих послуг від 08.01.2024. Просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця Шелінської Ю. А. витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в ухваленні додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, виходячи з таких підстав.

Установлено, що ухвалою від 08.01.2024 Тисменицький районний суд Івано-Франківської області залишив без розгляду скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Лютан З. Й., на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця у зв`язку з поданою представником скаржниці до початку розгляду скарги по суті заявою про залишення скарги без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд зазначає, що в рамках розгляду скарги ОСОБА_1 рішення судом не ухвалювалося, тому не може бути ухвалене додаткове рішення в порядку п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

У відповідності з вимогами ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимоги про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Із системного тлумачення положень ч. 5 ст. 142, ч. 9 ст. 141 ЦПК України випливає, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, повязаних з розглядом справи, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Суд зазначає, що представник суб`єкта оскарження у заяві про стягнення судових витрат не посилався на недобросовісні дії ОСОБА_1 , які б були підставою для компенсації здійснених суб`єктом оскарження судових витрат.

Суд не встановив, що в цьому випадку мали місце свідомі недобросовісні дії скаржниці, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації. Така правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 01.06.2020 у справі № 607/8664/19 та від 26.09.2018 у справі № 148/312/16-ц.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення із скаржниці компенсації понесених суб`єктом оскарження витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 141 ч. 9, 142 ч. 5, 260-261, 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити в ухваленні додаткового рішення щодо стягнення судових витрат за заявою представника суб`єкта оскарження адвоката Репака Віталія Валерійовича у справі за скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Лютан Зеновій Йосипович, на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ

Повна ухвала складена 02.02.2024.