Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Будзан Л.Д.,

за участі секретаря судового засідання - Соколовської А.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просить стягнути з відповідачки матеріальну шкоду, завданої внаслідок залиття квартири в сумі 41096 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що є власницею квартири АДРЕСА_1 . 09 квітня 2023 року о 22 годині 00 хвилин позивачка виявила, що стеля, стіни і підлога в квартирі залиті водою. При цьому, був здутий лінолеум в кухні та коридорі. 11 квітня 2023 року позивачка звернулась до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» з заявою про обстеження квартири, підтвердження факту залиття, а також повідомила власницю квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , розташованій на поверсі вище, якій запропонувала бути присутньою при обстеженні квартири позивачки. Однак, відповідачка бути присутньою при обстеженні відмовилась. 11 квітня 2023 року експертом було проведено обстеження квартири позивачки за результатом якого складено Звіт про оцінку збитків, розмір яких склав 41096 грн. 13 квітня 2023 року комісією у складі двох представників КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» було проведено обстеження квартири позивачки та встановлено, що залиття приміщення сталося внаслідок недбалості мешканців квартири АДРЕСА_2 , яка розташована поверхом вище. При цьому, комісією залишено поза увагою зіпсований внаслідок залиття лінолеум в кухні та коридорі. Після обстеження квартири комісією було складено Акт від 13 квітня 2023 року, який затверджено головним інженером КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», та встановлено наявність жовтих плям на стінах кухні, на стелі та стінах ванної кімнати, та стелі в коридорі. У зв`язку з неповним обстеженням комісією квартири, позивачка повторно звернулась 17 квітня 2023 року з заявою додаткового обстеження. 26 квітня 2023 року складено Акт про обстеження квартири позивачки, в якому додатково було враховано пошкодження підлоги (лінолеуму з утепленням) в кухні та коридорі. Відповідачкою було відмовлено позивачці у добровільному порядку відшкодувати завдану внаслідок залиття квартири матеріальну шкоду, у зв`язку з чим, позивачка вимушена звернутись до суду із даним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 жовтня 2023 року, головуючим суддею у справі визначено Будзан Л.Д.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2023 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, яку сторони отримали в установлений законом строк. Встановлено відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а позивачці для подання відповіді на відзив.

20 листопада 2023 року відповідачкою, у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України, подано суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено про невизнання позовних вимог з огляду на наступне. Так, надані позивачкою акти про залиття квартири складені у порушення правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово - комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76. При складанні Актів відповідачка не була запрошена для участі в роботі комісії з обстеження квартири позивачки. Акти не містять інформації, що відповідачка відмовилась від участі в обстеженні та відсутні підписи відповідачки щодо ознайомлення з актами. А тому вважає, що складені Акти не відповідають вимогам законодавства і не можуть бути допустимими доказами. Крім того, пошкодження описані в Акті, складеному ФОП ОСОБА_4 , не відповідають переліку пошкоджень, встановлених в первинних актах КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва». Таким чином, завищений перелік пошкодженого майна призводить до завищення переліку необхідних робіт та витрат на матеріали, за відсутності аргументованого висновку необхідності ремонту. Погодилась добровільно сплатити позивачці матеріальну шкоду у розмірі 15000 грн.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила задовольнити. Надала пояснення аналогічно викладеним у позовній заяві. Додатково пояснила, що під час обстеження комісією квартири присутня не була, оскільки перебувала на роботі, була присутня її мати. Однак одразу виявлення залиття поїхала додому та у подальшому прибирала воду з підлоги ганчіркою.

Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити. Надав пояснення аналогічно викладеним у позовній заяві.

Представник відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в обґрунтування заперечень проти позову посилався на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що є матір`ю позивачки. Квартиру, яку залито, вона подарувала дочці, яка наразі в ній проживає разом з дочкою. В квартирі вище проживають квартиранти, які і допустили залиття. Як тільки це сталось, вона подзвонила відповідачці та повідомила про ситуацію, яка сталась. Крім того, повідомила, що буде викликати комісію для обстеження наслідків залиття, а також дату та час проведення огляду комісію з метою складання акту, зокрема 14 квітня 2023 року. При огляді були присутні сантехніки, представники обслуговуючого кооперативу та свідок. При першому огляді, комісією було внесено в акт не всі пошкодження, а тому була необхідність у складанні додаткового акту. Крім того, огляд квартири проводив незалежний експерт. Комісією було підтверджено, що залиття сталось саме з квартири відповідачки. При складанні актів відповідачка присутня не була, однак була повідомлена про час та місце огляду.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідачки, допитавши свідка, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., зареєстровано в реєстрі № 8612.

Крім того, судом встановлено та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_3 .

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Оцінюючи належність обраного позивачкою способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суд виходить із його ефективності (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Даний висновок зроблено КЦС ВС у постанові від 13 листопада 2019 року у рамках розгляду цивільної справи № 757/31418/15-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

За статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно приписів ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

У пункті 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Мін`юсті 25 серпня 2005 року за № 927/11207, зазначено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком № 4. Відповідно до даного додатку акт повинен містити дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено.

Відповідно до акту про обстеження квартири АДРЕСА_1 від 13 квітня 2023 року, складеного комісією у складі: голови комісії - головного інженера Опорного пункту № 2 Ковальчук О.В., членів комісії - провідного інженера відділу експлуатації та утримання житлового фонду Рясенчук Р.Ю., провідного інженера відділу експлуатації та утримання житлового фонду Полонікової Н.П., що є представниками КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» в присутності власника квартири ОСОБА_1 , вбачається, що акт складено згідно звернення від 11 квітня 2023 року № 10663/Я-510. В ході візуального обстеження квартири АДРЕСА_1 встановлено наступне:

- у ванній кімнаті на стелі (полістирольні плити) спостерігаються жовті плями, загальною площею 0,3 м2;

- у кухні на стелі (водоемульсійне фарбування) спостерігаються жовті плями, загальною площею близько 2 м2;

- у кухні на стінах (шпалери поліпшеної якості) спостерігається відшарування шпалер, загальною площею близько 1 м2;

- у коридорі на стелі (водоемульсійне фарбування) спостерігаються жовті плями, загальною площею близько 1 м2. Виявлені пошкодження сталися внаслідок недбалого відношення мешканців вище розташованої квартири АДРЕСА_2 до сантехнічного обладнання, що відноситься до меж відповідальності квартири АДРЕСА_2 . Акт підписано всіма учасниками комісії.

Відповідно до акту про обстеження квартири АДРЕСА_1 від 26 квітня 2023 року, складеного комісією у складі: голови комісії - головного інженера Опорного пункту № 2 Ковальчук О.В., членів комісії - в.о. начальника відділу експлуатації та утримання житлового фонду Свізінського А.Ф., провідного інженера відділу експлуатації та утримання житлового фонду Полонікової Н.П., що є представниками КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» в присутності власника квартири ОСОБА_1 , вбачається, що акт складено згідно звернення від 18 квітня 2023 року № 10663/Я-540. В ході візуального обстеження квартири АДРЕСА_1 встановлено наступне:

- у кухні підлога (лінолеум з утеплювачем, який укладено на нерівну основу плитку ПВХ зі швами між плиткою та закріплений по периметру пластиковим плінтусом) спостерігається вологість на утеплювачі, загальною площею близько 2 м2;

- у коридорі підлога (лінолеум з утеплювачем, який укладено на нерівну основу плитку ПВХ зі швами між плиткою та закріплений по периметру пластиковим плінтусом) спостерігається вологість на утеплювачі, загальною площею близько 2 м2. Виявлені пошкодження сталися внаслідок недбалого відношення мешканців вище розташованої квартири АДРЕСА_2 до сантехнічного обладнання, що відноситься до меж відповідальності квартири АДРЕСА_2 . Акт підписано всіма учасниками комісії.

При огляді та складанні акту представник від квартири АДРЕСА_2 був відсутній, однак, як показала в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , власницю вказаної квартири було повідомлено про дату та час проведення огляду квартири комісією. Заперечень та доказів протилежного стороною відповідачки суду не надано.

Таким чином, надані позивачкою акти за формою та змістом відповідають встановленій формі, містять всі необхідні дані та відомості, а саме дату складання, анкетні дані та посади членів комісії, які приймали участь у його складанні, адресу квартири, що зазнала пошкоджень, характер ушкоджень та їх обсяг, адресу квартири, з якої відбулося залиття, вказаний акт не суперечить іншим доказам у справі, а наведені в ньому дані стороною відповідачки не спростовані, відтак суд приймає надані позивачкою акти як належні та допустимі докази протиправності поведінки відповідачки та її вини у залитті квартири позивачки та заподіяння їй матеріальної шкоди,

Суд вважає, що складення актів без участі відповідачки та без її підпису не спростовують вини у залитті квартири позивачки та не може бути підставою для звільнення відповідачки від відповідальності.

При цьому, слід зазначити, що акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання про доведеність того факту, що залиття квартири АДРЕСА_1 сталося з вини власниці квартири АДРЕСА_3 , а саме ОСОБА_3 .

Позивачка вказує на те, що внаслідок залиття квартири їй було заподіяно майнової шкоди в розмірі 41096 грн.

Так, позивачкою в обґрунтування розміру заподіяної шкоди до матеріалів справи було додано Звіт про оцінку збитків, нанесених власнику квартири АДРЕСА_1 № 35/23 від 11 травня 2023 року, відповідно до якого розмір матеріальних збитків, завданих ОСОБА_1 в результаті залиття квартири АДРЕСА_1 , яке сталось 08-09 квітня 2023 року станом на момент складання Звіту становить 41096 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом приймаються зазначений вище Звіт на підтвердження розміру заподіяної матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири позивачки в розмірі 41096 грн.

Згідно приписів ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд не приймає заперечень щодо достовірності наданого стороною позивачку Звіту, оскільки протилежного стороною відповідачки суду не надано, заперечення проти наданого Звіту гуртуються на припущеннях сторони відповідачки.

Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року №572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивачкою підтверджено факт заподіяння їй майнової шкоди саме у розмірі 41096 грн.

В той же час, суд вважає за необхідним констатувати, що стороною відповідачки не було спростовано її вини у залитті квартири, власником якої є позивачка, суд критично відноситься до наданих відповідачем доказів, з підстав, викладених вище.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що сукупністю всіх зібраних доказів позивачкою доведено наявність та розмір завданої їй матеріальної шкоди в розмірі 41096 грн. в результаті залиття належної їй на праві власності квартири, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Із урахуванням наведеного, суд доходить висновку про задовлення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при зверненні до суду позивачкою було сплачено судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп., у відповідності до ст. 141 ЦПК України, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки, а також, у відповідності до ст. 133 ЦПК України, підлягають стягненню витрати на проведення робіт з оцінки вартості матеріального збитку майна в сумі 3500 грн., понесення яких підтверджено квитанцією № 038699 від 11 травня 2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, в сумі 41096 (сорок одна тисяча дев`яносто шість) грн., витрати на проведення робіт з оцінки вартості матеріального збитку майна в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брати участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 31 січня 2024 року.

Повне найменування сторін по справі:

позивач - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_4 ;

відповідач - ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя Леся БУДЗАН