Провадження № 2/202/449/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючої судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., представника позивача Оверченко О.А. , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем перебував у шлюбі з 03 грудня 2005 року. Мають двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 06 червня 2018 року шлюб між ним і відповідачем розірваний.

Після розірвання шлюбу з відповідачем діти залишилися проживати разом із ним.

15 серпня 2018 року Краснолиманським міським судом Донецької області був виданий судовий наказ, яким стягнуто з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу).

Відповідно до складеного державним виконавцем розрахунку станом на 01.05.2023 року відповідач має заборгованість по аліментам у сумі 91 547 грн.

За цих підстав позивач просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2020 року по серпень 2020 року включно станом на 01.07.2023 року в розмірі 97 987 грн. 14 коп.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 було змінено територіальну підсудність судових справ Краснолиманського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_3 було прийнято до розгляду та відкрите спрощене позовне провадження з повідомлення (викликом) сторін.

На позов представником відповідача - адвокатом Гур?євою Л.М. був поданий відзив, в якому вона позов не визнала, посилаючись на те, що сторони разом із дітьми проживали однією сім`єю в с. Ямпіль Лиманського району. Через професійну діяльність відповідача, яка на момент розірвання шлюбу працювала сапером-розмінувальником І категорії у Підрозділі розмінування в м. Краматорську Донецької області, діти залишилися мешкати за місцем своєї реєстрації в с. Ямпіль разом зі своїм батьком - позивачем по справі. Відповідачка постійно надавала фінансову допомогу на утримання дітей та приймала активну участь в їх вихованні. Брала їх до себе, піклувалась про них. Незважаючи на це позивач стягнув з неї аліменти на утримання дітей в судовому порядку. Судовий наказ про стягнення аліментів виконувався нею сумлінно. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.05.2020 року була відсутня, що підтверджується відповідною довідкою державного виконавця. Однак після цього значно змінився її сімейний стан, що потягло погіршення її фінансового становища, а саме 02.11.2019 року вона уклала шлюб із ОСОБА_7 . Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_8 . На момент народження дитини та до теперішнього часу вона працює сапером (розмінування) 1 категорії в Представництві Хало Траст в Україні. У зв`язку з народженням дитини з 31.07.2020 року відповідно до наказів № 494/1 від 30.07.2020 року та № 1/3 від 12.01.2021 року вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною до трьох років без збереження заробітної плати. З самого народження дочка мала цілий ряд захворювань. При народженні їй було встановлено діагноз: синдром підвищеної нервової збудливості. Далі було виявлено, що дитина страждає на ООО (прискорення потоку на стовбурі ветві ЛА), СШ рухових порушень верхніх кінцівок, Анемія. У зв`язку зі встановленими діагнозами дитині було зроблено безліч обстежень, у тому числі серця, головного мозку. Дитину лікували медикаментозно та масажами. Все викладене потребувало постійної присутності біля дитини та значних фінансових витрат. Через хворобливий стан здоров`я дитини відповідно до наказу від 01.06.2023 року № 48 їй було надано відпустку без збереження заробітної плати у зв`язку з потребою дитини у домашньому догляді до досягнення нею шестирічного віку з 02.06.2023 року по 02.06.2024 року. Тобто на протязі усього періоду виникнення заборгованості на користь позивача та до теперішнього часу вона має місце роботи, де працевлаштована офіційно, однак не отримує заробітну плату через продовження декретної відпустки, що підтверджується наказами підприємства та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків. Необхідність продовження декретної відпустки у 2023 році була викликана саме станом здоров`я дитини, яка потребує домашнього догляду за висновками лікарів. Таким чином, будучі працездатною особою та маючи постійне місце роботи, вона працювати з моменту народження дитини до теперішнього часу не може. З моменту народження дитини єдиним джерелом прибутку була виплата по народженню дитини в розмірі 860 грн. на місяць, яка припинилася з досягненням дитиною трьох років, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, сімейне життя з чоловіком - батьком ОСОБА_8 не склалося, через що шлюб між ними рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.09.2021 року розірвано. Після припинення сімейних відносин з чоловіком останній повністю самоусунувся від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, а також її лікування. Через це вона звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_7 аліментів на її утримання та їх дитини. Станом на 01.04.2023 року заборгованість ОСОБА_7 зі сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_8 складає 122096,77 грн., а зі сплати аліментів на утримання дружини 71626,99 грн. Отже, вона одноособово повинна матеріально утримувати та виховувати дочку. Незважаючи на свою працездатність їй не має на кого залишити дитину, щоб піти працювати. Разом із дитиною зареєстровані та мешкають в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власницею якої вона є. Через складний фінансовий стан, не має чим сплачувати за житло. Через несплату комунальних послуг утворилися великі борги. Частина цих боргів вже стягнута з неї в судовому порядку, а саме відповідно до судового наказу Костянтинівського міськрайонного суду від 09.09.2019 року по справі № 233/4071/19 з неї стягнуто 8408,13 грн. за надані послуги з теплопостачання. Також відповідно до постанови Донецького апеляційного суду від 02.12.2021 року по справі № 236/3302/20 з неї на користь АТ КБ «ПриватБанк» стягнуто 14099,83 грн. Таким чином, починаючи з травня 2020 року по теперішній час вона перебуває в скрутному матеріальному становищі. Через скрутний матеріальний стан та відсутність можливості сплачувати аліменти на користь позивача у 2023 році вона звернутися до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з позовом про зменшення розміру аліментів (справа № 202/9386/23, провадження № 2/202/2120/2023), а також про звільнення від сплати заборгованості по аліментам (справа № 202/9413/23, провадження № 2/202/2121/2023).

Враховуючи викладене, відповідач вважає, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася з незалежних від неї причин, а саме через скрутний матеріальний та сімейний стан. Тому її вини у виникненні заборгованості немає.

Також вважає, що зроблений позивачем розрахунок неустойки (пені) не відповідає законодавству.

У зв`язку з цим просить у задоволенні позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відмовити.

В свою чергу, представником позивача - адвокатом Оверченко О.А. була надала відповідь на відзив, в якій вона посилається на те, що твердження відповідача про те, що вона надавала допомогу на утримання дітей є голослівними та не підтвердженими документально. Також відповідачем не надано доказів щодо хронічного стану здоров`я дитини, через що вона не може працювати. Вважає, що відповідач може працювати дистанційно або неповний робочий день чи неповний робочий тиждень.

Звертає увагу, що народження дитини в іншому шлюбі само по собі не свідчить про погіршення матеріального стану. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року по справі № 715/2073/20.

На думку представника відповідача, наявність заборгованості по аліментам на утримання іншої дитини відповідача - ОСОБА_8 та на її утримання, а також наявність у відповідача заборгованості за комунальні послуги та стягнення з неї заборгованості на користь банку не відноситься до розгляду цієї справи.

Відповідач має у власності нерухоме майно, є власницею квартири в місті Костянтинівка, де зареєстроване ТОВ «НАТА-ТРАНС ЛТД», засновником якого є ОСОБА_7 - чоловік відповідача.

Відповідачем не спростований розмір заборгованості по аліментам.

Отже, у зв`язку з наявною заборгованістю наполягає на стягненні з відповідача настойки (пені) за прострочення сплати аліментів розмірі 91 547 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала.

Представник відповідача позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне:

Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі.

Мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після припинення сторонами шлюбних відносин та розірвання шлюбу діти проживають з батьком.

Судовим наказом Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.08.2018 року по справі №236/2485/18 з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 30.07.2018 року, до досягнення старшим сином повноліття, а після в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) до досягнення повноліття молодшою дитиною.

Виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Костянтинівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (виконавче провадження № НОМЕР_1).

Згідно зі складеним державним виконавцем розрахунком за період з травня 2020 року по квітень 2023 року заборгованість по аліментам складає 91 547 грн.

Також судом установлено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року по справі № 202/9413/23 задоволені позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа Костянтинівський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та звільнено ОСОБА_4 від сплати заборгованості по аліментам, які стягуються на користь ОСОБА_3 на підставі судового наказу Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.08.2018 року, за період з 01.05.2020 року по 31.03.2023 року в розмірі 88715 грн.

Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2020 року по серпень 2020 року включно станом на 01.07.2023 року.

Вирішуючи між сторонами спір щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд виходить з того, що відповідно до частини статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувача аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Отже, відповідальність за прострочення сплати аліментів у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти (платника аліментів), що призвело до виникнення заборгованості.

При цьому за змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

З урахуванням правової природи пені, яка має сприяти належному виконанню боржником обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Відповідно до частини 9 статті 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Суд враховує, що відповідач була звільнена судом від сплати заборгованості по аліментам за період з 01.05.2020 року по 31.03.2023 року в розмірі 88715 грн.

Так, при звільненні відповідача від заборгованості по аліментів, апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_4 повторно вийшла заміж та ІНФОРМАЦІЯ_4 народила дитину ОСОБА_8 , яка за станом свого здоров`я потребує додаткового догляду. Заборгованості по аліментам до народження дитини не мала. Офіційно працює сапером. У зв`язку з народженням дитини з 31.07.2020 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Через хворобливий стан дитини 01.06.2023 року їй надано відпустку без збереження заробітної плати до 02.06.2024 року. Жодних прибутків після 02.06.2020 року відповідач не має. Шлюб з другим чоловіком розірвано 01.09.2021 року. Відповідач проживає одна з малолітньою дитиною, не маючи засобів до існування.

Зазначені життєві обставини колегія суддів апеляційного суду визнала такими, що мають істотне значення в контексті статті 197 СК України, звільнивши ОСОБА_4 від сплати заборгованості по аліментам за вищевказаний період.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що неустойка (пеня) є похідною від основного зобов`язання, а відповідач звільнена від сплати заборгованості по аліментам, суд вважає, що правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відсутні.

Твердження представника позивача про те, що відповідач має майно та можливість працювати не спростовують відсутність підстав для стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, оскільки обов`язку зі сплати аліментів за період з травня 2020 року по серпень 2020 року, за який позивач просить стягнути пеню, у відповідача немає.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія Марченко