Справа № 766/1228/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

31 січня 2024 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Скрипнік Л.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Херсонській області про стягнення коштів за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

встановив:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Херсонській області про стягнення коштів за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлені вимоги до форми, змісту позовної заяви і подання до неї копій позову та доданих до нього документів, додання документів, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач просить стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 119 750,88 грн, компенсацію за невикористану відпустку в сумі 32 692,51 грн. При цьому не надав квитанцію про сплату судового збору або клопотання про звільнення від його сплати.

Згідно із п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КЗпП України та ч.1 ст.1ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Статтею 2 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що в структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні компенсаційні виплати. До останніх належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами та положеннями, компенсації та інші грошові та матеріальні виплати, які передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати при звільненні та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (зокрема, і за час затримки виплати такої допомоги) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 ЗУ «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору підчас розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі -у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях, а тому заявлена ОСОБА_1 позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку не підпадає під категорію пільгової та підлягає оплаті судовим збором.

Зазначене відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у справі №910/4518/16 від 30.01.2019 року.

Таким чином, позивач не звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні яка визначена у грошовому вимірі, а тому є майновою вимогою. Отже зазначена позовна вимога має бути сплачена судовим збором у загальному порядку.

Згідно із п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлено ставку судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, позивачу необхідно сплатити судовий збір за заявлену позовну вимогу, а саме: за вимогу майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 119 750,08 грн., 1% від якої становить 1 197,51 грн., що є меншим ніж 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Без усунення вказаних недоліків позовна заява не може бути прийнята судом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення вищевказаних недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Херсонській області про стягнення коштів за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Cуддя Л.А. Скрипнік