УХВАЛА

17 січня 2024 року м. Кропивницький

справа № 395/127/23

провадження № 22-з/4809/5/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Мурашка С. І., Чельник О. І.

за участю секретаря судового засідання Савченко Н. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_2 , від імені якого діє представник - адвокат Майнард Наталія Олександрівна, про ухвалення додаткового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 16.11.2024 у справі № 395/127/23 (провадження № 22-ц/4809/1021/23) вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 задовольнити частково, а саме:

?рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 11.05.2023 в частині відмови в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця скасовано і ухвалено щодо цього нове судове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на поховання спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 9253,57 грн, а в решті рішення місцевого суду залишено без змін;

?здійснити новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію судового збору, сплаченого за подання до суду позовної заяви, в сумі 461,65 грн та компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в сумі 881,50 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4560,00 грн;

?у порядку розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію судового збору, сплаченого за подання до суду апеляційної скарги, в сумі 692,48 грн.

20.11.2023 до Кропивницького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 , від імені якого діє представник - адвокат Майнард Наталія Олександрівна, про ухвалення додаткового рішення, яким пропонується стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Заяву обґрунтовано тим, що у справі ОСОБА_2 була надана професійна правнича допомога адвоката згідно з договором між клієнтом і адвокатом від 28.07.2023. Вказані в договорі грошові кошти в сумі 8000,00 грн сплачені відповідачем по справі повністю до дня ухвалення судового рішення. До заяви про розподіл судових витрат додано документи: копію договору про надання правничої допомоги від 28.07.2023, акт виконаних робіт від 16.11.2023.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 10.01.2024 питання про ухвалення додаткового рішення у справі № 395/127/23 призначено до розгляду у судовому засіданні о 10:30 17.01.2024 з повідомленням учасників справи.

Учасники справи належним чином повідомленні про час, дату та місце судового засідання, але в призначений час у судове засідання не з`явилися.

ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явився, його представник - адвокат Майнард Наталія Олександрівна теж до суду не з`явилася, але подала письмове клопотання про розгляд питання про ухвалення додаткового рішення за її відсутності.

Позивач по справі (апелянт) ОСОБА_1 до суду не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах розв`язуваного питання, колегія суддів апеляційного суду виснувала, що в прийнятті додаткового судового рішення за заявою ОСОБА_2 належить відмовити з таких підстав.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України).

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України одним з основних принципів цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Зміст ч. 3 ст. 259, п. 6 ч. 1 ст. 264, п. 3 ч. 1 ст. 270, ч. 1 ст. 381, ст. 382 ЦПК України дає підстави вважати, що за наслідками апеляційного розгляду справи суд апеляційної інстанції зобов`язаний вирішити питання розподілу, а у визначених законом випадках також перерозподілу, між сторонами судових витрат. Якщо суд за результатами перегляду справи не вирішив це питання у своєму рішенні, то він за заявою учасників справи чи з власної ініціативи може щодо цього ухвалити додаткове рішення.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 2, ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з абз. 1 ч. 8 ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За висновком Великої Палати Верховного Суду, який викладено у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, який суд апеляційної інстанції враховує згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Згідно з положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи норми частин 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у п. 130, 131, 133 постанови від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 вказала, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

У п. 128 вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду вказано, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст.. 627 ЦК України

Згідно зі змістом абз. 2, та 3 ч. 8 ст. 141 ЦПК докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи,подаються до суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналізуючи положення ст. ст. 2, 133, 141, 246 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.01.2024 у справі № 285/5547/2121, на яку посилається апелянт, заперечуючи проти заяви ОСОБА_5 про присудження компенсації понесених ним витрат про професійну правничу допомогу, сформував такий висновок щодо їх застосування: «…у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат».

Отже, за загальним правилом розподілу судових витрат докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до суду до закінчення судових дебатів у справі.

Як виняток, за наявності доведених стороною поважних причин, які об`єктивно перешкоджали їй подати такі докази до закінчення судових дебатів у справі та при умові, що в межах цього строку про це стороною було повідомлено суд, сторона може подати відповідні докази протягом п`ятиденного строку, а суд - вирішити питання про розподіл судових витрат, ухваливши додаткове рішення.

У справі № 395/127/23, яку переглянув апеляційний суд, відповідача ОСОБА_2 представляла в суді апеляційної інстанції адвокат Майнард Наталія Олександрівна, повноваження якої підтверджені згідно з п. 1 абз. 2 ч. 1 ст. 26 закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договором про надання правничої допомоги від 28.11.2023, укладеним між нею та ОСОБА_2 (Т. 2, а. с. 2 -3).

У відзиві на апеляційну скаргу, який був поданий до суду апеляційної інстанції від імені ОСОБА_2 його представником адвокатом Майнард Н. О., про очікуваний розмір судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу не вказано (Т. 1, а. с. 212).

Згідно з ч. 2 ст. 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Під час апеляційного перегляду справи, зокрема у судових засіданнях 17.10.2024, 16.11.2024, в яких представник відповідача брав участь, до завершення дебатів представник не повідомив суд про намір додатково надати докази обґрунтування витрат відповідача на професійну правничу допомогу, які той поніс у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

20.11.2024 представник ОСОБА_2 адвокат Майнард Н. О. подала до Кропивницького апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення про присудження компенсації витрат на професійну правничу допомогу та додала до неї такі письмові докази:

1)копію договору про надання правничої допомоги від 28.07.2023, укладеного між адвокатом Майнард Н. О. і ОСОБА_2, предметом якого є надання адвокатом клієнту правничої допомоги у цивільній справі № 395/127/23 у Кропивницькому апеляційному суді. Згідно з п. 4.1, п. 4.3 цього договору за надання правничої допомоги адвокат отримує гонорар у фіксованій сумі відповідно до додатка № 1 до цього договору (Т. 2, а. с. 2 - 3);

2)акт виконаних робіт від 16.11.2024, згідно з яким адвокат надав клієнту послуги на виконання договору від 28.07.2023, а саме: складання заперечення на апеляційну скаргу вартістю 4000,00 грн та участь у двох судових засіданнях вартістю 4000,00 грн, а всього 8000,00 грн, які сплачені клієнтом (Т. 2, а. с. 4).

Однак подана до суду заява про ухвалення додаткового рішення не містить відомостей про причини неподання до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції доказів судових витрат, які поніс ОСОБА_2 у зв`язку із переглядом справи у цьому суді.

Відповідно, у заяві також не наведено обґрунтування поважності таких причин.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду звернула увагу, що до суду не надано додаток № 1 до договору від 28.07.2023 у якому, як передбачено п. 4.3. цього договору, сторони обумовили розмір гонорару адвоката.

Таким чином, на підставі норм абз. 2 ч. 8 ст. 141, ч. 1 ст. 246 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про компенсацію понесених витрат на професійну правничу допомогу, оскільки до закінчення судових дебатів у справі він (його представник) не повідомив про намір надати до суду відповідні докази судових витрат, а зміст поданої заяви про додаткове рішення не містить обґрунтування поважних причин неподання до закінчення судових дебатів у справі доказів, що підтверджують розмір судових витрат.

Керуючись статтями 2, 133, 137, 141, 246, 270, 368 ЦПК України, суду

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 в ухвалення додаткового судового рішення про компенсацію його витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст цієї ухвали складено 31.01.2024.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. І. Мурашко

О. І. Чельник