справа 278/5642/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Євгена Татуйка, розглянув заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Баньківського Володимира В`ячеславовича про відвід судді по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа.

30 січня 2024 року представником відповідачки ОСОБА_1 адвокатом Баньківським В.В. подано заяву про відвід судді.

У мотивування заявленого відводу представник відповідачки посилається на те, що у провадженні судді Татуйка Є.О. перебувала також справа № 278/1032/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 , про визнання права власності та поділ нерухомого майна. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 31 липня 2017 року у справі №278/1032/17 було ухвалене судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Вказаним рішенням визнано об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 52/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 26/100 частин будинку АДРЕСА_1 припинивши право спільної сумісної власності на дане майно.

Представник відповідачки вбачає ознаки упередженості в діях судді Татуйка Є.О., що позбавляє ОСОБА_1 права на справедливий суд при розгляді даної справи по суті.

Статтею 40 ЦПК України передбачений порядок розгляду заяв про відвід, якою визначено наступне. Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Суддя, ознайомившись із заявою про відвід судді, дійшов до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з положеннями пунктів 1-5 частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте право на відвід не є абсолютним. В іншому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Відповідно до ст. ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 6, 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення Європейського суду "Веттштайн проти Швейцарії").

Суддя вважає, що факти, на які посилається представник відповідачки як на підставу для відводу, є необґрунтованими. В обґрунтування заяви про відвід представник відповідачки посилається на сформовану думку та висновки, що були зроблені суддею в цивільній справі № 278/1032/17.

Отже, аналіз заяви про відвід свідчить, що представник відповідачки фактично не згоден із процесуальними діями та рішенням судді Татуйка Є.О., ухвалених при розгляді іншої справи, а саме - у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 , про визнання права власності та поділ нерухомого майна. Однак, слід зауважити, що діючим законодавством не передбачено підстав заявленння відводу суду лише з тих підстав, що суддею була розглянута інша справа, як і не передбачено заявлення суддею самовідводу в обов`язковому порядку з вказаної підстави. На глибоке переконання суду, в даному випадку головуючий у справі суддя має керуватись внутрішнім особистим переконанням щодо можливого подальшого розгляду справи даним складом суду.

Частина 4 статті 36 ЦПК України чітко регламентує, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, позиція головуючого судді Татуйка Є.О., яка знайшла своє втілення в рішенні за результатом розгляду справи №278/1032/17, у силу вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу судді, оскільки не свідчить про упередженість та необ`єктивність судді щодо обставин справи.

Суд вважає, що відсутні будь-які підстави та обставини піддати сумніву об`єктивність та неупередженість суду, якому заявлено відвід.

Розглянувши заяву про відвід, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Відтак заяву про відвід слід передати для вирішення іншому судді, відповідно до порядку встановленого ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. 40 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника відповідачки - адвоката Баньківського Володимира В`ячеславовича про відвід судді Татуйку Є.О. передати до загального відділу Житомирського районного суду Житомирської області для визначення судді і розгляду заявленого відводу в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Євген Татуйко