У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

05 лютого 2024 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ,

встановив:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» звернувся до суду із заявою про стягнення з стягнути із ОСОБА_1 заборгованості за період із жовтня 2021 року по квітень 2022 року з оплати за спожитий природній газ за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 3 654 гривні 18 коп. та у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 268,40 грн.

Вивчивши заяву та додані до неї докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини третьої статті19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 3 частини першої статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних нарахованих заявником на суму заборгованості.

Так, на виконання вимог частини п`ятої статті 165 ЦПК України судом було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру та до Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради, за відомостями яких відсутня інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно частини дев`ятої статті 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відмовити ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у видачі судового наказу, одночасно роз`яснивши заявнику, що згідно частин першої та другої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Суд також роз`яснює, що заявник може звернутися до суду із зазначеними вимогами в спрощеному позовному провадженні (частина 2 статті 161 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 163, 165,166 ЦПК України, суд

постановив:

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя С.І. Сіденко