Справа № 308/614/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря Павловської К.В., у залі суду в м. Ужгород, у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 01.02.2024 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 02.02.2024 року.

Позивач - ОСОБА_1 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.01.2024 року у вказаній справі відкрито провадження, призначено справу до розгляду, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області від 15.07.2002 року (надалі - позивач) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 . (надалі - відповідач) перебувають у шлюбі з 09.04.2020 року. Шлюб зареєстровано Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Івано-Франківськ), про що складено відповідний актовий запис за №171 (свідоцтво про одруження Серія НОМЕР_3 ). У шлюбі в подружжя народилася донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження Серія НОМЕР_4 ).

Позивач зазначає, що протягом минулого року стосунки позивача з відповідачкою розладились, зникла любов, взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, які провокувались відповідачкою. Позивач неодноразово намагався зберегти сім`ю, але переконався, що являється з Відповідачкою різними людьми з протилежними поглядами на життя, ведення побуту та виховання дитини. Крім того, наразі позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Фактично шлюб припинив своє існування ще з травня 2023 року. У позовній заяві вказано на те, що враховуючи наведене, в інтересах дитини, збереження її здоров`я, забезпечення їй належного фізичного, психологічного та духовного розвитку, а також враховуючи, що подальше спільне життя подружжя кардинально суперечить інтересам позивача та дитини.

Позивач вважає, що примирення сторін та відновлення подружніх стосунків не можливе, у зв`язку з чим позивач просить суд не надавати строк для примирення.

У позовній заяві міститься посилання на положення ст.ст. 27, 105, 106, 107, 110 СК України.

Позивач просить суд: розірвати шлюб, укладений - між ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області від 15.07.2002 року та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 . зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Івано-Франківськ), про що складено актовий запис за №171. Розгляд справи щодо розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснити в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. На адресу суду надійшла заява від позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. На адресу суду надійшла заява від представника відповідача, про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що сторони по справі повідомлені належним чином про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явилися, провести розгляд справи по суті.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 09 квітня 2020 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали шлюб який зареєстровано Ужгородським міським відділом реєстрації цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Івано-Франківськ), про що 09.04.2020 складено відповідний актовий запис №171. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб - Серії НОМЕР_5 від 05.01.2024 року (видане повторно), оригінал якого міститься в матеріалах справи.

У шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 05.01.2024 (виданого повторно), копія якого міститься в матеріалах справи.

Як встановлено зі змісту позовної заяви спільне життя подружжя не склалося. Протягом останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалось. В результаті чого, між ними зникло взаєморозуміння. Подружні відносини між ними припинилися, на день звернення до суду із даним позовом подружжя разом не проживає. Як вказує позивач, з травня 2023 їх шлюб фактично припинив своє існування, спільного побуту не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, про що вказує позивач в позовній заяві, а відповідач не заперечує.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності зі ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виявився невдалим, сімейне життя не склалося, спільне господарство не ведуть, не проживають разом, шлюбні відносини між ними припинено, тобто даний шлюб існує тільки формально.

Зі змісту поданої представником відповідачем заяви вбачається, що позивач проти позову не заперечує, підтримує такий.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам та інтересам дитини, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - слід розірвати.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181 ч.1, 183, 184, 185, 191 ч.1 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року та, керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 223,258, 262, 264, 265, 268, 273, 352, 280-289 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб укладений 09 квітня 2020 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Івано-Франківськ), про що складено актовий запис за №171 (свідоцтво про шлюб видане повторно Серії НОМЕР_5 від 05.01.2024) - розірвати.

Стягнути із відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області від 15.07.2002 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) 50% сплаченої ним при зверненні до суду із вказаним позовом суми судового збору, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області від 15.07.2002 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) з державного бюджету 50 % сплаченого ним судового збору в розмірі - 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили у відповідності до ч. 2 ст. 115 СК України надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом згідно з ч. 3 ст. 115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош