Справа №: 671/249/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі: головуючої - судді Бабій О.М.,

з участю секретаря судового

засідання Кошонько Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Волочиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Маріуполь, Маріупольського району, Донецької області.

В обґрунтування своєї заяви вказує, що його батько ОСОБА_2 проживав та на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . В довідці про причину смерті від 20 листопада 2023 року причиною смерті ОСОБА_2 вказано «хронічна язва шлунку з перфорацією та кровотечею».

Зазначає, що після смерті батька отримано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 29 листопада 2023 року, яке видане «Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки». Проте, вказаний факт, смерть батька, підтверджується документом, який складений без урахування вимог чинного законодавства України, а саме - свідоцтво про смерть видано закладом, що знаходиться на тимчасово окупованій території України.

ОСОБА_1 у своїй заяві зазначив, що встановлення вищевказаного факту для нього має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку отримання свідоцтва про смерть належного зразка, а тому він змушений звернутися до суду.

Заявник ОСОБА_1 подав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Волочиського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ), в судове засідання не з`явився надіславши суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, проти заяви не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

Батько заявника - ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що було видано довідку про причину смерті від 20 листопада 2023 року (а.с. 15), а також «Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 29 листопада 2023 року, в якому вказано місце смерті м. Маріуполь (а.с.17).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Згідно із п. 2 розділу 2 Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, вся територія Маріупольського району за винятком с. Заїченко, с. Пікузи з 05 березня 2022 року є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, підставою державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Загальний принцип оцінки документів, виданих на тимчасово окупованій території, надається у ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Разом з тим, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії», який був наданий на запит Ради Безпеки ООН зазначено, що держави - члени ООН відповідно до Резолюції 276 (1970) Ради Безпеки зобов`язані утримуватися від застосування міжнародних договорів, укладений з Південною Африкою від імені або відносно Намібії. При цьому у п. 125 цього Консультативного висновку Міжнародного суду ООН вказано на винятки із цього права. В цілому, невизнання управління Південної Африки (тимчасово окупованої) території не повинно призводити до позбавлення народу Намібії будь-яких переваг, що випливають з міжнародного співробітництва і зокрема, в той час як офіційні дії, що здійснюються урядом Південної Африки від імені або по відношенню до Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути поширена до тих актів, таких, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів.

Про необхідність врахування актів органів влади з окупованих територій Європейським судом з прав людини у п. 45 рішення по справі «Луізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey) від 18 грудня 1996 року (заява № 15318/89) була викладена правова позиція, що при аналогічних обставинах щодо відсутності ефективного державного контролю Кіпру за такими територіями, міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей і дій, які звідти походять, наприклад актів реєстрації народження, смерті і шлюбу, наслідки яких можуть ігноруватися лише на шкоду мешканців тієї чи іншої території.

В такому разі, наданий заявником доказ - свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , яке видане «Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки», суд сприймає як належний доказ, на підставі якого можливо зробити висновок про смерть особи.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації смерті батька документи, передбачені законодавством України, з метою захисту законних прав та інтересів громадян України на тимчасово окупованій території, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 та встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Маріуполь Донецької області помер його батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 10, 81, 263-265, 293, 294, 315, 317, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Маріуполь Маріупольського району Донецької області, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Маріуполь Маріупольського району Донецької області.

Рішення допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Заявник:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Заінтересована особа: Волочиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) (31200, Хмельницька область, Хмельницький район, м. Волочиськ, площа Центральна, 1; )

Повне судове рішення складено 05 лютого 2024 року.

Суддя О.М. Бабій