Провадження №2/523/268/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі головуючої судді: Кремер І.О.,

секретаря судового засідання: Орлова В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 24 в місті Одеса в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 523/20879/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення місця проживання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення місця проживання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 19.10.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, було зареєстровано шлюб за актовим записом № 766. Від даного шлюбу народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть. Оскільки збереження сім`ї є неможливим, просить суд задовольнити позов та ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений 19.10.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 766 та залишити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 .

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд проводити розгляд справи за його відсутністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 в судове засідання з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить суд проводити розгляд справи за відсутністю сторони позивача. Окрім того, долучив письмову заяву ОСОБА_2 в якій остання вказує на те, що фактично проживає в Чехії з іншим чоловіком, позовні вимоги визнає в повному обсязі, та підтверджує відсутність спору з приводу місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

По справі встановлено, що 19.10.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, було зареєстровано шлюб за актовим записом № 766, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 від 19.10.2012 року.

Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільного господарства не ведуть.

Від шлюбу народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 від 03.05.2013 року.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України.

Суд враховує, що регулювання шлюбносімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно положення ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру та бажання зберегти шлюб з відповідачем.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідно ст. 56 ч. 3 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а ч. 4 цієї ж статті передбачає, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.

Враховуючи наведене та, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Даний висновок викладений у постанові ВП ВС від 15.01.2020 року з розгляду цивільної справи № 200/952/18, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Окрім того, відповідач вказала у заяві, що просить суд залишити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 разом із батьком ОСОБА_1 .

З огляду на вказані вище встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до переконання, що після розірвання шлюбу неповнолітню дитину ОСОБА_3 слід залишити проживати разом із батьком ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. ст.ст. 4, 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 258 259, 264, 265, 278, 279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення місця проживання неповнолітньої дитини задовольнити.

Шлюб, укладений 19.10.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 766 розірвати.

Після розірвання шлюбу малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати разом із батьком ОСОБА_1 .

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканець: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Після набрання рішенням суду законної сили копію рішення суду направити до Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом згідно з ч. 3 ст. 115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту судового рішення 01 лютого 2024 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер