Справа № 611/705/23
Провадження № 2/611/36/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

22 січня 2024 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Коптєва Ю.А.,

за участю секретаря - Ведмідь І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Барвінкове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Барвінківського комунального підприємства «Благоустрій» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Барвінківського комунального підприємства «Благоустрій» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що 23 червня 2023 року ним була подана заява директору БКП «Благоустрій» Сопку А.Г. щодо надання послуг вивезення рідких побутових відходів, що утворюються в його будинку за відсутності каналізації і зберігаються у вигрібних ямах із 100 процентною знижкою плати за користування комунальними послугами, відповідно до Законів України « Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», «Про управління відходами», «Про житлово - комунальні послуги», ст.ст. 1, 15, 18, 20 Закону України «Про звернення громадян». Листом директора БКП «Благоустрій» - Сопка А.Г від 05. 07.2023 року №381, було повідомлено, що для отримання послуги з вивезення рідких побутових відходів йому необхідно звернутися до підприємства для отримання рахунку та провести оплату за ще невиконану роботу.

16 вересня 2023 року засобами електронного зв`язку директору БКП «Благоустрій» - Сопку А.Г. позивачем була подана заява засобами електронного зв`язку надіслати рахунок на оплату послуг з вивезення рідких побутових відходів з його домоволодіння. Листом директора БКП «Благоустрій» - Сопка А.Г від 02. 10.2023 року№548 повідомлено, що для отримання послуги з вивезення рідких побутових відходів позивачу необхідно звернутися до підприємства: укласти договір про надання одноразової послуги з вивезення рідких відходів; отримати рахунок на оплату; та здійснити оплату за ще невиконану роботу.

20 вересня 2023 року засобами електронного зв`язку директору БКП «Благоустрій» - Сопку А.Г. ОСОБА_1 подано заяву з проханням виконати вимоги ст. 33 Закону України «Про управління відходами» щодо укладення договору зі мною, як із споживачем послуги, проект якого засобами електронного зв`язку надіслати для ознайомлення. Про час та місце укладення договору повідомити. Листом директора БКП «Благоустрій» - Сопка А.Г від 04. 10.2023 року№565 повідомлено, що для отримання послуги з вивезення рідких побутових відходів йому необхідно звернутися до підприємства: укласти договір про надання одноразової послуги з вивезення рідких відходів; отримати рахунок на оплату; та здійснити оплату за ще невиконану роботу, а також надати копію паспорту і копію ідентифікаційного коду.

Отже, позивач вказуючи, що з кожним разом протиправні вимоги Барвінківського комунального підприємства «Благоустрій», які не передбачені діючим законодавством України, до нього, як споживача, безпідставно збільшуються, чим порушені його права, що, на його думку, свідчить про намагання відповідача створити перешкоди в реалізації його прав, як особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеної до 1 категорії, та особи з інвалідністю внаслідок війни другої групи, посилаючись на те що , в порушення вимог Законів України «Про управління відходами», «Про житлово-комунальні послуги», відповідачем протиправно відмовлено у наданні проекту відповідного договору, вказуючи, що порушення його прав, як споживача житлово-комунальних послуг, призводить до перенакопичення відходами та погіршення санітарних норм проживання його сім`ї, а усунути цю перешкоду відповідач протиправно відмовляється, що призводить до спричинення моральних страждань, просить:

-визнати протиправною бездіяльність БКП «Благоустрій» за його заявами від 23.06.2023, 16.09.2023 та 20.09.2023 щодо відмови надати проект договору та послуги з вивезення рідких побутових відходів з його домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з обмеженням одноразової послуги, а також покладання на нього обов`язку отримати рахунок та здійснити шляхом внесення авансових платежів за ще невиконану роботу протиправною, яка призвела до порушень прав споживача житлово-комунальних послуг;

-зобов`язати БКП «Благоустрій» за його заявами від 23.06.2023, 16.09.2023 та 20.09.2023 усунути порушення прав споживача житлово-комунальних послуг шляхом надання письмово проект відповідного договору (змін до нього), складеного згідно з типовим договором та після його укладення здійснити житлово-комунальні послуги з вивезення рідких побутових відходів з мого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без протиправного обов`язку отримати рахунок і здійснити шляхом внесення авансових платежів за ще невиконану роботу та обмеження одноразовою послугою з вивезення рідких відходів;

-стягнути з БКП «Благоустрій» на його користь грошові кошти в рахунок компенсації моральної шкоди в розмірі 15000 грн.

Ухвалою судді Барвінківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2023 року провадження відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

08 січня 2024 року представником відповідача Закаблуковим А.С. надано відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень зазначив, що оскільки, зміст листа позивача від 20.09.2023 стосувався питання вивезення рідких побутових відходів з приватного домоволодіння позивача, а відтак відповідач своїм листом № 565 від 04.10.2023 р. повідомив позивача про те, що дія Закону України «Про управління відходами» не поширюється на стічні та дренажні води у тому числі на рідкі побутові відходи (вигрібні ями тощо), а відтак відсутні правові підстави застосовувати ст.33 вищезазначеного Закону до правовідносин щодо отримання послуги з вивезення рідких побутових відходів. Також вказує, що позивач проігнорував вищезазначені роз`яснення БКП «Благоустрій» щодо отримання послуги з вивезення рідких побутових відходів та не висловив своє ставлення до порушених питань, будь якої відповіді не надав. Звернення позивача до БКП «Благоустрій» щодо надання письмового проекту договору, складеного згідно з типовим договором про надання послуг з вивезення рідких побутових відходів не надходили. За таких обставин, представник відповідача вважає, що позовні вимоги позивача про визнання протиправної бездіяльності БКП «Благоустрій» щодо відмови надати проект договору та послуги з вивезення рідких побутових відходів тощо та зобов`язання усунути порушення прав споживача, шляхом надання письмово проекту договору, складеного згідно з типовим договором тощо є безпідставними та необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Позивач в судове засідання не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши надані документи і матеріали, повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 23 червня 2023 року ОСОБА_1 до БКП «Благоустрій» подано заяву, відповідно до якої останній просить надати послуги з вивезення рідких побутових відходів, що утворюються у його будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності каналізації і зберігаються у вигрібних ямах, із стопроцентною знижкою плати за користування комунальними послугами (а.с.16-17).

На зазначену заяву 05 липня 2023 року директором БКП «Благоустрій» Сопком А.Г. надано відповідь, з якої вбачається, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №373 від 17 квітня 2019 року, із січня 2023 року пільги на оплату житлово - комунальних послуг надаються виключно у грошовій готівковій формі органами Пенсійного фонду України. Вказано, що для отримання послуги з вивезення рідких побутових відходів заявнику необхідно звернутись до підприємства БКП «Благоустрій», отримати рахунок та провести оплату (а.с.18).

16 вересня 2023 року ОСОБА_1 подано відповідачу заяву з проханням надіслати рахунок на оплату послуг з вивезення рідких побутових відходів з його домоволодіння (а.с.19).

02 жовтня 2024 року відповідачем надано відповідь, вказано, що для отримання послуги з вивезення рідких побутових відходів йому необхідно звернутись до підприємства та вчинити наступні дії: укласти договір про надання одноразової послуги з вивезення рідких відходів; отримати рахунок на оплату; здійснити оплату послуг згідно рахунку (а.с.20).

У листі від 20 вересня 2023 року ОСОБА_1 просить виконати БКП «Благоустрій» вимоги ст. 33 Закону України «Про управління відходами» щодо укладення договору, як споживачем послуги, проект якого засобами електронного зв`язку надіслати для ознайомлення (а.с.21-22).

04 жовтня 2023 року директором БКП «Благоустрій» надано відповідь, в якій повторно зазначено, що дія ст. 33 Закону України «Про управління відходами» не поширюється на послуги з вивезення рідких побутових відходів, вказано про необхідність укладання договору про надання одноразової послуги з вивезення рідких відходів,отримання рахунку на оплату та здійснення оплати послуги, а також надання копій паспорту та ідентифікаційного коду (а.с.23).

За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб,державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як передбачено ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правовідносини які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про захист прав споживачів», «Про відходи» та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Вказані правовідносини є договірними.

Згідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 9 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» визначений порядок оплати житлово-комунальних послуг, відповідно до якого споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Як передбачено ч.2 ст. 13 «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Частина 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказує, що з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», споживачі зобов`язані укласти договір про управління побутовими відходами з виконавцем послуги з управління побутовими відходами, визначеним у встановленому законодавством порядку. Послуга з управління побутовими відходами надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом та Законом України "Про управління відходами" та вимогами правил надання послуг з управління побутовими відходами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 2 Закону України «Про управління відходами» визначено, що цей закон регулює відносини, пов`язані із запобіганням утворенню та з управлінням відходами, що утворюються в Україні, а також з управлінням відходами, що перевозяться через територію України, вивозяться за її межі та ввозяться в Україну з метою відновлення, у тому числі рециклінгу. Дія цього Закону не поширюється на: газоподібні речовини, у тому числі невловлювані, що викидаються безпосередньо в атмосферне повітря; радіоактивні відходи; вибухові речовини військового та цивільного призначення, виведені з експлуатації; незабруднений ґрунт та інші природні матеріали, видобуті під час проведення будівельних робіт, за умови що такі матеріали використані у будівництві у своєму природному (первісному) стані на місцевості, в якій їх було добуто; побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною, обіг яких регулюється Законом України "Про побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною", крім тих, до яких застосовуються операції спалювання, захоронення або які використовуються для біогазу та компосту; речовини, призначені для використання як кормові матеріали відповідно до Закону України "Про безпечність та гігієну кормів", які не є побічними продуктами тваринного походження, не призначені для споживання людиною; стічні та дренажні води.

Як передбачено ст. 28 Закону України «Про управління відходами», плата за надану послугу з управління побутовими відходами нараховується щомісяця відповідно до умов договору про надання послуги з управління побутовими відходами і тарифів, що формуються відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку згідно з ч. 4 ст. 34 Закону України "Про управління відходами".

Плата виконавцю послуги за індивідуальним договором та договором з індивідуальним споживачем про надання послуги з управління побутовими відходами складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування, що вносяться споживачем виконавцю послуги щомісяця однією сумою в порядку та розмірах згідно з умовами відповідного договору.

Згідно зі ст.33 Закону України "Про управління відходами", послуга з управління побутовими відходами є комунальною послугою і надається відповідно до законодавства про житлово-комунальні послуги та правил, встановлених Кабінетом Міністрів України, з урахуванням регіональних та місцевих планів управління відходами та правил благоустрою населеного пункту. До складу послуги з управління побутовими відходами входять операції із збирання, перевезення, відновлення та видалення побутових відходів.

Відповідно до п.3 Правил надання послуги з управління побутовими відходами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 2023 року № 835 ( далі- Правила), до складу послуги з управління побутовими відходами входять операції із збирання, перевезення, відновлення та видалення побутових відходів, а також діяльність, пов`язана з організацією роботи системи управління побутовими відходами, що провадиться виконавцем послуги.

Як передбачено п.24 Правил, послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги з управління побутовими відходами відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно з п.28 Правил, плата за надану послугу з управління побутовими відходами нараховується щомісяця відповідно до умов договору про надання послуги з управління побутовими відходами і тарифів, що формуються відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку згідно з частиною четвертою статті 34 Закону України "Про управління відходами". Плата виконавцю послуги за індивідуальним договором та договором з індивідуальним споживачем про надання послуги з управління побутовими відходами складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування, що вносяться споживачем виконавцю послуги щомісяця однією сумою в порядку та розмірах згідно з умовами відповідного договору.

Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі докази та обставини, суд вважає, що враховуючи ст. 13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» БКП «Благоустрій» не вправі відмовити споживачу ОСОБА_1 в укладенні договору про надання комунальної послуги - вивезення рідких відходів. Суд відмічає, що ОСОБА_1 фактично звернувся до відповідача з пропозицією укладання відповідного договору, в тому числі з проханням надати його проект.

Суд відхиляє заперечення відповідача в тій частині, що дія Закону України «Про управління відходами» не поширюється на рідкі побутові відходи (вигрібні ями), враховуючи ст. 1 Водного кодексу України, якою визначено, що вода дренажна - це вода, яка профільтрувалася з певної території та відводиться за допомогою дренажної системи з метою пониження рівня ґрунтових вод; а вода стічна - це вода, що утворилася в процесі господарсько-побутової і виробничої діяльності (крім шахтної, кар`єрної і дренажної води), а також відведена з забудованої території, на якій вона утворилася внаслідок випадання атмосферних опадів.

Отже відповідачем помилково ототожнено терміни «дренажні та стічні води» з терміном «рідкі побутові відходи», а отже не вірно визначено сферу дії Закону України «Про управління відходами».

Крім того, відповідачем непослідовно надані роз`яснення щодо порядку укладання договору про надання комунальної послуги, оскільки її надання здійснюється виключно на договірних засадах, а отже, передусім, необхідно укласти договір між виконавцем відповідної послуги та споживачем, визначивши його істотні умови ( в тому числі порядок оплати послуги, перелік послуг, строк дії договору), відповідно до ст.ст. 12,13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» та ст.33 Закону України "Про управління відходами", і вже після підписання такого договору, керуючись його умовами, виконавець послуги вправі вимагати дотримуватись порядку та розмірів її оплати.

Разом з тим, враховуючи вищевикладене, суд вважає передчасними позовні вимоги ОСОБА_1 в частині вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо покладення на позивача обов`язку отримати рахунок і здійснити шляхом внесення авансових платежів за ще невиконану роботу та обмеження одноразовою послугою з вивезення рідких відходів та зобов`язання після укладення договору здійснити надання послуги без протиправного обов`язку отримати рахунок, здійснити шляхом внесення авансових платежів за ще невиконану роботу та обмеження одноразовою послугою вивезення рідких відходів. Як вже вказано, спочатку між виконавцем відповідної послуги та споживачем укладається договір про надання житлово-комунальних послуг та визначаються його істотні умови, відповідно до порядку, встановленого ст. 13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги». Суд позбавлений права, зобов`язувати будь - яку зі сторін виконувати умови договору на майбутнє, зважаючи на той факт, що надання послуг, відбувається виключно на договірних засадах.

Варто відмітити, що позивачем проекту договору про надання комунальних послуг, складеного згідно з типовим договором, не надано ні відповідачу, ні до суду.

Отже, суд вважає, що для усунення порушень прав ОСОБА_1 , як споживача комунальної послуги, враховуючи встановлені обставини справи, буде достатнім визнання протиправною бездіяльності БКП «Благоустрій» щодо укладення договору про надання послуг з вивезення рідких відходів зі споживачем та зобов`язання відповідача звернутись до ОСОБА_1 з пропозицією про укладення договору про надання комунальної послуги - вивезення рідких відходів, з дотриманням порядку укладення договорів про надання комунальних послуг, який встановлено ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Виконавець послуги та споживач комунальної послуги матимуть змогу погодити істотні умови договору, шляхом надання стороною письмово другій стороні проект відповідного договору, складений згідно з типовим договором, а вже після чого його укласти.

Щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (п. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Обов`язок відшкодувати моральну шкоду у випадку її заподіяння внаслідок неправомірних дій або рішень адміністративного органу при розгляді звернень громадян випливає з положень ст. 25 Закону України «Про звернення громадян», який є спеціальним і таким, що регулює правовідносини щодо порядку та строків розгляду звернень громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про звернення громадян» громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі визначається судом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

У відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає необґрунтованою вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди, а тому такою, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено факту заподіяння йому моральної шкоди та не обґрунтовано, в чому вона виразилась.

Крім того, суд звертає увагу, що сам по собі факт протиправної поведінки відповідача не свідчить про завдання позивачу моральної шкоди. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 31 липня 2019 року, у справі №804/6922/16.

Також варто зазначити, що судом не встановлено порушень з боку відповідача прав ОСОБА_1 , як громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За наведених обставин та усталеного правового врегулювання, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформованої, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Барвінківського комунального підприємства «Благоустрій» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Барвінківського комунального підприємства «Благоустрій» щодо укладення договору про надання послуг з вивезення рідких відходів зі споживачем ОСОБА_1 .

Зобов`язати Барвінківське комунальне підприємство «Благоустрій» звернутись до ОСОБА_1 з пропозицією про укладення договору про надання комунальної послуги - вивезення рідких відходів, з дотриманням порядку укладення договорів про надання комунальних послуг, який встановлено ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

В іншій частині в задоволенні позову, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

1.Позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

2.Відповідач Барвінківське комунальне підприємство «Благоустрій», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України -35598206, місцезнаходження: вул. Маяковського, буд. 21, м. Барвінкове, Харківська область, 64703.

Дата складення повного судового рішення 26 січня 2024 року.

Суддя Ю.А. Коптєв