Справа №: 164/2182/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 лютого 2024 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

при секретарі Шумік О.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до Маневицької селищної ради Камінь-Каширського районуВолинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Маневицької селищної ради Камінь-Каширського районуВолинської області про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що вона являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 позивач у встановлений законом термін фактично прийняла спадщину, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців на це майно, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_2 , ні за законом, ні за заповітом немає. Окрім іншого майна, ОСОБА_2 належала земельна частка (пай), розміром 1.00 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Маневицької селищної ради Камінь-Каширського районуВолинської області, яку вона успадкувала після смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, позивач ОСОБА_1 просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай), розміром 1.00 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Маневицької селищної ради Камінь-Каширського районуВолинської області, яка належала ОСОБА_2 , земельну частку (пай), розміром 1.00 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Маневицької селищної ради Камінь-Каширського районуВолинської області, яка належала ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_4 , представник відповідача - Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_4 подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача - Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 селищна рада не заперечує, просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_4 та представника відповідача - Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1261, 1265 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У п?яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Згідно з ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 024209 від 3 липня 1996 року належало право на земельну частку (пай), розміром 1.00 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Старочорторийської сільської ради Маневицького району Волинської області, після реорганізації - Маневицька селищна рада Камінь-Каширського районуВолинської області. ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 033614 від 3 липня 1996 року належало право на земельну частку (пай), розміром 1.00 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Старочорторийської сільської ради Маневицького району Волинської області, після реорганізації - Маневицька селищна рада Камінь-Каширського районуВолинської області. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_3 його мати ОСОБА_2 у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Переоформити спадкове майно на себе вона не встигла, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 позивач у встановлений законом термін фактично прийняла спадщину, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців на це майно, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_2 , ні за законом, ні за заповітом немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 від 5 лютого 2009 року, серії НОМЕР_2 від 6 серпня 2021 року та серії НОМЕР_3 від 12 листопада 2021 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 11 вересня 1987 року, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 2 червня 2015 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 16 липня 1994 року, свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 від 30 травня 1963 року, довідки Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області № 524 від 29 квітня 2022 року, довідок відділу № 2 управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Волинській області № Ч-832/0-0.332-839/355-23 від 17 жовтня 2023 року та № Ч-831/0-0.332-838/355-23 від 17 жовтня 2023 року, нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_5 про відмову від спадщини,постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 554/02-31 від 10 жовтня 2022 року, нотаріально посвідченої заявиОСОБА_1 про прийняття спадщини,повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 814/01-16 від 7 грудня 2023 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , являючись спадкоємцем за законом на земельну частку (пай), розміром 1.00 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Маневицької селищної ради Камінь-Каширського районуВолинської області, яка належала ОСОБА_2 , земельну частку (пай), розміром 1.00 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Маневицької селищної ради Камінь-Каширського районуВолинської області, яка належала ОСОБА_3 , фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1261, 1265, 1268-1270, 1296 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), розміром 1.00 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Маневицької селищної ради Камінь-Каширського районуВолинської області, яка належала ОСОБА_2 , земельну частку (пай), розміром 1.00 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Маневицької селищної ради Камінь-Каширського районуВолинської області, яка належала ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 .

Відповідач: Маневицька селищна рада Камінь-Каширського району Волинської області, місцезнаходження: 44601, смт. Маневичі, вул. Незалежності, 19 Камінь-Каширського району Волинської області, .

Повний текст судового рішення складено 1 лютого 2024 року.

Суддя районного суду О.В. Невар