Справа № 130/1359/22
Провадження № 22-з/801/21/24
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 рокуСправа № 130/1359/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя - доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 (особа яка подала апеляційну скаргу),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Жмеринської міської ради Вінницької області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 клопотання ОСОБА_2 , подане представником адвокатом Борусевичем Сергієм Йосиповичем про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Жмеринської міської ради Вінницької області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні і спілкуванні з малолітнім сином, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою її представником адвокатом Борусевичем Сергієм Йосиповичем, на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 жовтня 2023 року та апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року, ухвалені у складі судді Порущука П. П. в м. Жмеринка Вінницької області, дата складення повних рішень відповідає даті їх постановлення,

встановив:

В провадженні Вінницького апеляційного суду перебувала вказана цивільна справа.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 25 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану її представником адвокатом Борусевичем Сергієм Йосиповичем, на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 жовтня 2023 року залишено без задоволення; Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 жовтня 2023 року залишено без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року задоволено: додаткове рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року в частині стягнення витрат ОСОБА_1 скасовано та ухвалено нове судове рішення: заяву представника позивача адвоката Гребенюка Валентина Олександровича про винесення додаткового рішення залишено без розгляду; в іншій частині додаткове рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 000 (три тисячі) гривень витрат, понесених на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Після розгляду справи 27 січня 2024 року через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_2 , подана представником адвокатом Борусевичем С. Й., про ухвалення додаткового рішення по справі, у якій він просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 9 229 грн., які вона понесла в ході апеляційного розгляду.

Заява мотивована тим, що 16 вересня 2022 року між ОСОБА_2 та адвокатом Борусевичем С. Й. укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 106. 29 грудня 2023 року на підставі додаткової угоди № 1, строк дії договору № 106 було продовжено до 31 грудня 2024 року, додаткова угода стосується надання послуг в апеляційному провадженні.

Згідно акту № 27/01, від 27 січня 2024 року про надану правничу допомогу у період 27.102.023 року по 27.01.2024 року, сторони погодили, що розмір гонорару за годину надання правничої допомоги становить 1 000 грн., адвокатом у період з 27 жовтня 2023 року по 27 січня 2024 року за договором надана Клієнту правнича допомога (роботи, послуги) на загальну суму 9 229 грн.

02 лютого 2024 року через систему «Електронний суд» від ОСОБА_2 подану її представником адвокатом Борусевич С. Й. надійшло клопотання про розгляду його заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 130/1359/23 без сторони відповідача.

В судове засідання ОСОБА_1 та його адвокат Гребенюк В. О. не з`явилися.

Вирішуючи клопотання про ухвалення додаткового рішення по справі щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу апеляційний суд виходить із наступного.

Згідно з частиною 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 246 ЦПК передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

По справі встановлено наступне: Подаючи апеляційні скарги, ОСОБА_2 вказала, що докази в підтвердження розміру витрат, які сторона понесла або має понести у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, буде надано до суду в строки та порядку передбаченому частиною 8 статті 141 ЦПК України (том 2 а.с. 98, 128).

Заяву з доказами розподілу понесених витрат подана 27 січня 2024 року, тобто з дотриманням строків звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу. Дана заява з усіма додатками була направлена адвокатом Борусевичем С. Й. іншим учасникам справи (том 2 а.с. 181).

На підтвердження розміру судових витрат адвокат Борусевич С. Й. надав копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АВ № 1046817, копію додаткової угоди № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги адвоката № 106, від 16.09.2022 року від 29 грудня 2023 року, копію акту № 27/01 про надання правничої допомоги у період з 27.01.2023 року по 27.01..2024 року по договору про надання професійної правничої допомоги адвоката № 106 від 16.09.2022 року від 27 січня 2024 року, детальний опис робіт (наданих послуг).

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу колегія суддів виходить з наступного.

Як визначено частиною 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зазначено: «не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність».

Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року по справі N 904/4507/18.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 174 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Принцип змагальності сторін має свої втілення, зокрема, у наведених положеннях частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України, виходячи з яких зменшення внаслідок не співмірності суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

Разом з цим, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених ОСОБА_2 на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 137 та частиною третьою статті 141 ЦПК України, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, колегія суддів доходить висновку, що подана заява підлягає частковому задоволенню.

Так, до опису робіт включено послуги з підготовки та подання апеляційної скарги та заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.10.2023 року загальною вартістю 3 229 грн., проте в задоволенні апеляційної скарги на рішення ОСОБА_2 було відмовлено, відтак виходячи з положень статті 141 ЦПКУ України, такі витрати не підлягають відшкодуванню за рахунок іншої сторони.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

Відтак апеляційний суд, проаналізувавши наданий адвокатом розрахунок, зауважує, що визначена вартість послуг адвоката , пов`язаних з оскарженням рішення по суті, становить 3 229 грн., тоді як вартість послуг , вказана ним за оскарження додаткового рішення в частині стягнених судом першої інстанції витрат на правничу допомогу, зазначена в сумі 3 500 грн., що не відповідає критерію необхідності та реальності та є штучно завищеним.

Необґрунтовано адвокат вказав і на те, що він затратив 1 годину часу у Вінницькому апеляційному суді, оскільки згідно протоколу судового засідання № 2397229 Вінницького апеляційного суду від 25 січня 2024 року (том 2 а. с. 167) судове засідання розпочато о 14:35:33 год. та тривало до 15:16:33 год., що становить 40 хв, відтак вартість наданих послуг становить 667 грн. (40*100:60=66,66), а не 1000 грн як про те заявив адвокат.

Щодо інших складових витрат на правничу допомогу апеляційний суд вважає їх обґрунтованими.

Відтак, враховуючи необґрунтоване збільшення вартості послуг на правничу допомогу, з урахуванням принципу пропорційності, реальності та необхідності, апеляційний суд виснує, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід стягнути 2 700 гривень витрат, понесених нею в ході апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст.137, 270, 381 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_2 , подану її представником адвокатом Борусевичем Сергієм Йосиповичем, про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 700 ( дві тисячі сімсот) гривень витрат, понесених не на професійну правничу допомогу в ході апеляційного розгляду.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк