Провадження №2/331/240/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю : секретаря Постарнак М.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

його представника - адвоката Грецова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ :

22.08.2023 року від ОСОБА_1 до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява до ОСОБА_2 , за результатами розгляду якої позивач просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою : АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленої вимоги позивачем зазначено, що він та ОСОБА_2 мають спільну неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З грудня 2021 року шлюбні стосунки фактично припинились, ОСОБА_2 переїхала жити окремо. Шлюб між ними розірвано рішенням Бердянського міськрайонного суду від 10.02.2022. Участі у вихованні дитини ОСОБА_2 не приймає, син живе з ним. На підставі наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі від усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 10.04.2023 р. Однак, відповідачка аліменти не платить і тому станом на 01.07.2023 у неї утворилася заборгованість в розмірі 10 882,50 грн. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації ЗМР по Шевченківському району від 23.03.2023 № 7, через відсутність інформації щодо місця знаходження матері, йому відмовлено у визначенні місця проживання дитини. Для вирішення соціальних питань є необхідність визначити місце проживання дитини.

Ухвалою суду від 28 серпня 2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по зазначеній справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження; призначено у справі підготовче судове засідання. (а.с. 25-26)

11.10.2023 від представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Левицької Ю.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого із позовними вимогами вона не згодна та просить відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування заперечень зазначено, що під час їх спільного проживання в м. Бердянськ вона постійно піддавалася психологічному та фізичному насильству з боку позивача. Тому була змушена виїхати з квартири, а сина позивач їй не віддав і заборонив спілкування, усіляко чинивши цьому перепони. Питання визначення місця проживання сина розглядалося в Бердянському міскрайонному суді, але не було вирішено через війну та окупацію міста Бердянська. Відповідачка спочатку виїхала з м. Бердянська до Запоріжжя, як внутрішньо переміщена особа, а потім, як біженець, до ОСОБА_4 . Позивач не надав дозвіл на вивезення дитини; дитину їй не дає, телефон сина на її номер заблоковано, тож зв`язку із сином немає і спілкування з ним не можливо. Аліменти вона сплачує, але на цей час дійсно виникла заборгованість, яка буде погашена найближчим часом. Мати постійно пересилає сину подарунки та солодощі, але не знає чи отримує він їх чи ні. Позивач погано ставиться до дитини, кричить на нього, сварить. Тому місце проживання сина з батьком не можна визначати. Крім того вважає, що позов про визначення місця проживання на цей час є передчасним, так як через те, що вона зараз проживає за кордоном орган опіки та піклування не може обстежити її умови проживання (а.с. 40-47).

Ухвалою суду від 27 жовтня 2023 року підготовче провадження по справі закрито; зобов`язано відділ по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, підготувати та надати суду письмовий висновок щодо розв`язання позову стосовно визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; справа призначена до розгляду по суті (а.с. 77-78).

06.11.2023 від представника відділу по Шевченківському району служби ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшли пояснення, відповідно до яких зазначений відділ не є юридичною особою, а отже не може бути третьою особою по справі. Просить залучити до участі у справі належну третю особу - районну адміністрацію Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування (а.с. 89-90).

22.11.2023 від районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, як органу опіки та піклування, надійшов письмовий висновок щодо розв`язання позову стосовно визначення місця проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 94-95).

Ухвалою суду від 4 грудня 2023 року до участі у справі замість первісної третьої особи - органу опіки та піклування - відділ по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, залучено належну третю особу - районну адміністрацію Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування (а.с. 99-100).

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

27.10.2023 р. від представника відповідачки адвоката Левицької Ю.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі відповідачки та її представника. (а.с. 39)

Представник третьої особи - районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Причини неявки суду не відома. Будь-яких заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не надходило.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільну неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8)

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Бердянського міськрайонного суду № 310/12344/21 від 10.02.2022 (а.с. 9-10).

Відповідно до довідок № 2302- від 30.09.2022 та № 2302- від 03.10.2022 ОСОБА_1 та син - ОСОБА_3 , взяті на облік як внутрішньо переміщені особи за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16-17).

Наказом Жовтневого районного суду м. Запоріжжя № 331/2324/23 від 20.04.2023 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі від усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 10.04.2023 р. і до досягнення дитиною повноліття (ОСОБА_5 ).

Згідно із довідкою Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) станом на 01.07.2023, ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 10 882, 50 грн. (а.с. 12).

Як зазначає представник відповідачки у відзиві на позов ОСОБА_2 під час воєнного стану в України виїхала до своїх батьків до Португалії де і проживає по цей час (а.с. 43).

Відповідно до акту підтвердження фактичного проживання квартального комітету № 103 від 16.02.2023 дитина ОСОБА_3 проживає разом із батьком ОСОБА_3 , дідусем ОСОБА_6 та бабусею ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Згідно характеристики квартального комітету № 103 ОСОБА_3 за час проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проявив себе з позитивного боку (а.с. 15).

Актом обстеження умов проживання від 30.10.2023 року відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради встановлено, що батьком створено належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку дитини (а.с. 96).

Згідно статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Для визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батько - ОСОБА_1 , звернувся до комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації ЗМР по Шевченківському району. Листом № Т-205-376 від 29.03.2023 йому повідомлено про не можливість визначення місця проживання дитини з ним через відсутність інформації щодо місця знаходження матері, для проведення бесіди, встановлення спроможності матір`ю виконувати свої батьківські обов`язки з виховання дитини та догляду за нею, ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків (а.с. 13).

У зв`язку з чим, для вирішення соціальних та побутових питань неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батько - ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до матері ОСОБА_2 , яка мешкає окремо, з позовом про встановлення місця проживання дитини разом з батьком.

Нормативне обґрунтування.

Згідно з пунктом 7 статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода про обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пункту 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку. Статтею 12 цього ж Закону встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Нормою, викладеною у статті 51 Конституції України передбачено, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» від 12.06.1998 р., який є чинним, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Відповідно до ч. 2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

З урахуванням приписів ч. 2 ст. 160 СК України в судовому засіданні була вислухана думка дванадцятирічного ОСОБА_3 щодо питання з ким з батьків він має бажання проживати. Дитина виявила бажання проживати з батьком ОСОБА_1 .

Згідно висновку № 3023/01-34/22.01-1964 від 17.11.2023 комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації ЗМР по Шевченківському району батьком створено належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку дитини. Орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 (а.с. 94-95).

Вирішуючи питання про визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд приймає до уваги, що після розлучення шлюбу сторін по справі дитина проживає разом з батьком і перебуває на його утриманні, а мати дитини - ОСОБА_2 , проживає окремо і на цей час, через воєнний стан, перебуває за межами країни.

Враховуючи думку дитини і висновок органу опіки та піклування, суд приходить до висновку, що на даний момент відповідати інтересам дитини буде визначення місця її проживання разом з батьком. При вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, суд виходить перш за все з найкращих інтересів дитини.

Доводи відповідача про погане ставлення позивача до неї та сина (домашнє насилля) суд не приймає до уваги на підставі такого.

Як зазначено представником позивача мати дитини на цей час не проживає разом із дитиною та перебуває за межами країни.

Також суд зауважує, що в справі відсутні зустрічні вимоги ОСОБА_2 про встановлення місця проживання дитини разом із матір`ю або інші заяви, з яких би вбачалося бажання матері проживати разом із сином, виховувати та брати участь у житті дитини.

Доводи відповідача про перепони з боку позивача у спілкуванні із сином суд не приймає до уваги на підставі такого.

Стаття 77 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 просить суд визначити місце проживання дитини разом з батьком. Отже, доводи відповідача щодо перепон у спілкуванні із сином не стосуються предмету доказування за позовною заявою, що розглядається в цій справі.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації : АДРЕСА_2 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з його батьком - ОСОБА_1 ( адреса реєстрації : АДРЕСА_2 ; адреса фактичного місця проживання : АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою : АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса фактичного місця проживання : АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1073 ( одна тисяча сімдесят три) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 2 лютого 2024 року.

Суддя: Н.Г.Скользнєва