31.01.2024 227/3585/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Притуляка С.А.

за участю секретаря судового засідання Коверченкової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трун Ольга Валентинівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Трун О.В. звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із позовом до відповідача ТОВ «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач в період з 26.02.2018 року по 18.03.2020 року працював у ТОВ «Краснолиманське». 18.03.2020 року позивач ОСОБА_1 був звільнений за власним бажанням. Однак, з моменту звільнення до подачі позовної заяви до суду, з позивачем не проведений розрахунок заборгованості з заробітної плати. Позивач в день звільнення, перебував на підприємстві, отримав трудову книжку, однак остаточного розрахунку заборгованості із заробітної плати проведено не було. Враховуючи наведене, посилаючись на вимоги ст.ст.115, 116 КЗпП України позивач просить стягнути вказану заборгованість по заробітній платі за період з 26.02.2018 по 18.03.2020 року.

Ухвалою суду дану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони повідомлялись про відкриття провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що в матеріалах справи маються відповідні довідки про доставку електронних документів.

Представник відповідача ТОВ «Краснолиманське» надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника відповідача та винести рішення по суті справи у відповідності до норм чинного законодавства. Також долучив довідку про наявну заборгованість з заробітної плати перед позивачем.

Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що позивач з 26.02.2018 року по 18.03.2020 року перебував у трудових відносинах з відповідачем та 18.03.2020 року його звільнено з підприємства за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України, що підтверджується долученими позивачем копією трудової книжки та відповідачем довідкою.

Згідно долученої представником відповідача до матеріалів справи довідки № 01 від 02.01.2024 року, сума залишку заборгованості із заробітної плати ОСОБА_1 за період з листопада 2019 року по березень 2020 року на дату надання довідки складає 68648,79 грн., до складу яких входить: заробітна плата у сумі 39523,75 грн. та компенсація за 57 к.дн. невикористаної відпустки при звільненні у сумі 29125,04 грн. Сума заборгованості зазначена після утримань всіх обов`язкових податків та зборів.

За приписами ст.47 КЗпП (в редакції, що діяла станом на день звільнення позивача) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені вст.116 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП (в редакції, що діяла станом на день звільнення позивача) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Стаття 233 КЗпП (в редакції, що діяла до 19.07.2022 року) передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

З 19.07.2022 року набрали чинності зміни внесені в КЗпП Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» N 2352-IX від 01.07.2022 року.

Відповідно до ст.233 КЗпП (в редакції, що діє після 19.07.2022 року), працівник із заявою про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать йому при звільненні, має право звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Редакція вказаної частини набрала чинності 19.07.2022 року.

Таким чином, починаючи з 19.07.2022р., у КЗпП України відсутня норма, яка передбачає право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, у разі порушення законодавства про оплату праці, без обмеження будь-яким строком.

Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-IX не передбачають особливої дії норм права для зміненої ним частини другої статті 233 КЗпП України, не містять жодних застережень щодо застосування цього закону, а тому він застосовується за загальними правилами дії у часі, у просторі та на коло осіб.

Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Враховуючи наведене, а також те, що позивач був звільнений в 2020 році та мав право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, суд вважає, що норми ст.233 КЗпП (в редакції, що діє після 19.07.2022 року) не розповсюджуються на нього.

Таким чином, суд вважає, що позивач своєчасно звернувся до суду з вказаним позовом і строки звернення до суду з цим позовом ним не порушені.

Враховуючи наведене, законодавчі приписи та встановлені обставини спірних правовідносин, суд приходить до висновку про те, що судом достовірно встановлено, що станом на дату розгляду справи 31.01.2024р. відповідач має перед позивачем заборгованість із заробітної плати в сумі 68648,79 грн. і тому вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір», станом на день звернення позивачем до суду, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою підлягав сплаті судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13420,00 грн.).

Таким чином за подання цього позову до суду у 2023 році позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 1073,60 грн., але відповідно до п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору позивач звільнений.

Враховуючи наведене та правила ст.141 ЦПК України, сума в розмірі 1073,60 грн. (судовий збір за заявлену вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Згідно з п.2 ч.1ст.430 ЦПК України рішення суду в частині виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, підлягає негайному виконанню. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення суду в частини стягнення заробітної плати за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. 116 КЗпП України, ст. ст. 2, 10, 12, 13, 27, 81, 82, 89, 141, 211, 258-259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Трун Ольга Валентинівна (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН№4119 від 22.03.2019 року), до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (адреса місцезнаходження: Донецька область, Покровський район, м. Родинське, вул. Перемоги, буд. 9, ) про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за період з листопада 2019 року по березень 2020 року в розмірі 68648,79 гривень (шістдесят вісім тисяч шістсот сорок вісім гривень 79 копійок), без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 заборгованості із заробітної плати за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Притуляк

31.01.24