Справа № 286/778/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м. Овручі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які проживають в АДРЕСА_1 , в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 . В обгрунтування вимог зазначив, що він є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_2 . Крім нього, квартиронаймачами є відповідачі, які з 2015 року у квартирі не проживають. Відповідачі, наскільки йому відомо, проживають в росії. Вже протягом семи років в Україну не приїздили та приїхати не зможуть через війну в Україні. Так як відповідачі зареєстровані в квартирі, вона не приватизована, то йому необхідно сплачувати комунальні послуги. Оскільки відповідачі не проживають в квартирі більше семи років, право користування житлом за ними має бути припинено.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

Відповідачі відзив на позовну заяву у встановлений строк не надали, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримали 14.07.2023 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення, які містяться в матеріалах справи.

Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 03 серпня 1987 року ОСОБА_5 отримав ордер на вселення до квартири АДРЕСА_2 разом із сім`єю, яка складалася з: ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_1 - син, ОСОБА_6 - дочка.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою про склад зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб №1083 від 27 лютого 2023 року, що видана центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Овруцької міської ради, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заявник; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - племінник; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 сестра; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 племінник; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 мати (а.с.4).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 340444902 від 26.07.2023 року встановлено, що відомості про реєстрацію права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на квартиру за вищевказаною адресою, відсутні.

Згідно акту встановлення місця проживання особи від 20.02.2023 року, ОСОБА_3 , 1979 р.н., ОСОБА_7 , 2012 р.н., ОСОБА_4 ,1999 р.н., ОСОБА_2 , 1953 р.н., факчтино не проживають за місцем реєстрації з 2015 року по теперішній час (а.с.12).

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло.

Згідно зі статтею 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Згідно з частиною четвертою статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до частини першої статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У частині третій статті 71 ЖК України наведено випадки, у яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців.

Вичерпного переліку поважності причин непроживання в житловому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує в кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи.

Згідно зі статтею 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.

Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість.

Суд виходить з того, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. При вирішенні спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно встановити факт відсутності особи у жилому приміщення понад шість місяців та поважність причин такої відсутності.

Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначаються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ЦПК України щодо оцінки доказів.

Суд має всебічно перевірити доводи сторін щодо поважності причин відсутності у жилому приміщенні понад зазначені у статті 71 ЖК України строки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 16.12.2020 року у справі №571/1292/17.

Доводи позивача відповідачами не спростовано, правом на подання відзиву не скористалися.

Оскільки відповідачі тривалий час не проживає у вказаній квартирі, їх необхідно визнати такими, що втратили право на користування цим житлом.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, які підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 141, 263-265, 272, 273, 280-285, 354 ЦПК України, на підставі ст. ст. 71,72 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч