Справа № 354/296/24
Провадження № 2/354/241/24
У Х В А Л А

12 лютого 2024 року м. Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Ваврійчук Т.Л., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

05.02.2023 року на електронну адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення правил утримання домашніх тварин, зокрема матеріальної шкоди у розмірі 35000,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 15000,00 грн., вилучення та заборону подальшого утримання собаки та перевірку діяльності посадових осіб ВП №1(м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Статтею четвертою ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.184 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви визначено у ст.175 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною 3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до положень ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.ч.2,4 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Судом встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України, за наступних підстав.

Так, всупереч вимог ч.2 ст.175 ЦПК України вказана позовна заява подана позивачем не у письмовій формі за власноручним підписом, та не через зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд», а направлена на офіційну електронну пошту суду та не скріплена кваліфікованим електронним цифровим підписом особи, що позбавляє суд можливості здійснити перевірку та ідентифікацію автора зазначеного електронного документа.

Окрім цього, позивачем всупереч вимог п.п.6-10 ч.3 ст.177 ЦПК України не зазначено у позовній заяві відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; не наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; не долучено підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

До позовної заяви також не долучено доказів, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги, зокрема доказів щодо наявності права власності чи права користування майном за вказаною адресою свого місця проживання; копій його заяв та звернень до ВП №1(м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківськвій області щодо неправомірної поведінки відповідачів; наявних доказів щодо оскарження дій чи бездіяльності посадових осіб ВП №1(м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області та не зазначено, що вказані докази не можуть бути подані разом із позовною заявою та з яких причин.

У прохальній частині позовної заяви викладено вимогу здійснити перевірку діяльності посадових осіб ВП №1(м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, яке не включене до кола відповідачів у справі та не є самостійною юридичною особою, а входить до складу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, а отже позовна заява містить вимоги заявлені щодо осіб, які не є учасниками даного спору.

У порушення вимог ч.1 ст.177 ЦПК України до позовної заяви не долучено необхідну кількість її копій виходячи із кількості відповідачів у справі.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 35000,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 15000,00 грн., які відносяться до категорії майнових вимог.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою, а тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08.11.2019 року у справі №400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28.11.2018 року у справі №761/11472/15ц (612367св18).

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028 гривень.

Пунктом 1.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб(1211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб(15140,00грн.).

Судом встановлено, що позивачем до позовної заяви не долучено оригінал платіжного документу про сплату судового збору та заявлено клопотання про звільнення його сплати судового збору за рахунок відповідачів.

Згідно із ч.ч.1,3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України за результатами розгляду спору судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Відповідно до вимог ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з вимогами ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, діючим законодавством визначено пільгові категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору та передбачено можливість звільнення позивачів від сплати судового збору за наявності обставин, визначених ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до вимог ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Позивачем у клопотанні про звільнення від сплати судового збору не наведено законодавчо визначених підстав для задоволення вказаного клопотання та не подано відповідних доказів щодо наявності у нього пільг по сплаті судового збору чи для вирішення звільнення від його сплати.

У відповідності до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За вказаних обставин, суддя приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вищевказаних недоліків, а саме:

-визначення суб`єктного кола відповідачів, виходячи із переліку заявлених позовних вимог;

-подання належно оформленої позовної заяви за підписом позивача або його представника із відповідною кількістю копій, виходячи із числа відповідачів у справі, яка міє містити відомості: про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження того, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- долучення оригіналів або належно виконаних копій доказів на підтвердження заявлених позовних вимог із копіями для відповідачів або зазначення переліку доказів, які не можуть бути подані; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу;

-долучення належно засвідчених доказів що підтверджують наявність пільг чи підстав для звільнення від сплати судового збору;

- у разі неможливості подання відповідних доказів- долучення оригіналу платіжного документу про сплату судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 1211,20 грн. за кожну із двох заявлених позовних вимог майнового характеру, що становить 2422,40 грн. на рахунок: «судовий збір: Отримувач коштів: ГУК в Ів.-Фр.об/ТГ Яремче/22030101; код отримувача за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку: UA0009674; «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)».

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди -залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення їй ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Повідомити позивача, про необхідність усунення недоліків шляхом направлення йому копії даної ухвали та роз`яснити, що у разі невиправлення недоліків до вказаного терміну заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: Т. Л. Ваврійчук