Справа 359/3962/23
Провадження 2/359/270/2024

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2024року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі Дьяченку В.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи Павленко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

В травні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов вмотивований тим, що мати дитини, з травня 2022 по серпень 2022 та з вересня 2022 теперішній час взагалі дитини не бачила, проживала та проживає окремо, жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дочки.

Дитина проживала разом з позивачем з травня 2022 року по серпень 2022 року, та з вересня 2022 року коли дитину було відібрано від матері у зв`язку із тим, що остання зловживала спиртними напоями, приводила у квартиру, яку винаймала, сторонніх чоловіків, з яким зловживала спиртними напоями та не думала про те, що поряд є маленька дитина, яка потребувала догляду. Не одноразово відповідачку викликали до ювенальної превенції, натомість продовжувала пиячити в присутності дитини з сторонніми людьми. Позивач повідомляв в ювенальну превенцію, в органи опіки та піклування про поведінку та неналежне виконання своїх батьківських обов`язків відповідачем. В результаті звернень в 2021 році, та в 2022 році на відповідача складалися адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Служба у справах дітей виходила і складала акт щодо умов проживання дитини за адресою позивача, оглянути умови у відповідачки та провести з нею бесіди не виявилося можливим, оскільки відповідачка надавала адресу місця проживання, яка не відповідала дійсності.

Всі десять місяців, з яких дитина проживає разом з батьком, відповідач жодного разу не поцікавився долею донечки, їй байдуже як вона живе. Тільки в день народження вона відвідала дитину Позивач сподівався, що відповідачка хоча б зателефонує та поцікавиться дитиною, натомість, нею опікувався та по теперішній час опікується позивач.

Відповідач про справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини в силу того, що вона зловживає алкогольними напоями, в результаті цього не цікавиться життям дитини, не відвідує її в дитячому дошкільному закладі, Самоусунення мами від батьківських обов`язків, продовження пиячити, позивачем було розцінене як відмова від виконання батьківських обов`язків відповідачкою.

Ухвалою судді від 05 травня 2023 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі (а.с.26).

13 жовтня 2023 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче провадження у справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.69).

Позивач у судовому засіданні повідомив, що малолітня ОСОБА_5 вже два роки проживає разом з ним, мати не приймає жодної участі у її вихованні та утриманні. Останній раз бачилася з нею 24.01.2019 року, після того жодного інтересу до дитини не проявляла.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд позбавити відповідача батьківських прав.

У судовому засіданні відповідач надала пояснення відповідно до яких зазначає, що малолітня ОСОБА_5 останні роки проживає разом з батьком. Не заперечила факту того, що дійсно десь з 03 травня 2022 року не надавала жодної фінансової допомоги на утримання дитини. Крім того зазначає, що батько дитини перешкоджає її побаченню з нею проте всупереч вказаних обставин відповідач з позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини до суду не зверталась, також не зверталась з відповідними заявами до органу опіки та піклування.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, послався на безпідставність та необґрунтованість заявленого позову.

Представник третьої особи у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечила.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення вказаного позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08 лютого 2019 року виданого Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.10).

ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_4 , 11 червня 2019 року, про що Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області складено відповідний актовий запис №15, що підтверджується свідоцтвом про зміну імені, видане 11.06.2019 року, серії НОМЕР_2 (а.с.61).

Згодом ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, про що 30 червня 2023 року Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, складено відповідний актовий запис 369, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.59)

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з частинами першою, другою, шостою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З відповіді Бориспільського закладу дошкільної освіти «Журавонька» Бориспільської міської ради Київської області №68 від 24.07.2023 року вбачається, що ОСОБА_5 відвідує ЗДО «Журавонька» з 2022 року. За період відвідування до закладу приводить і забирає її, батько ОСОБА_2 та рідний брат батька ОСОБА_8 . Цікавиться успіхами та життям дитини в садочку теж батько, ОСОБА_9 . Мама, ОСОБА_4 , за період відвідування дитиною закладу не приходила в садочок (а.с.57).

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомила, що проживає разом з позивачем та його донькою ОСОБА_5 , кожного для бачить, спілкується та доглядає за малолітньою. Зазначає, що мати у вихованні доньки не приймає жодної участі, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Наприклад коли дитина хворіє, то лише вона та батько веде її до лікаря та купує ліки, мати навіть не цікавить здоров`ям дитини. За півтора роки мати лише один раз приїздила до дитини і той був на її день народження. Була безпосереднім свідком того, як малолітня ОСОБА_5 по 7-10 разів телефонувала ОСОБА_4 і остання не відповідала.

Допитаний як свідок ОСОБА_11 в суді пояснив, що він являється хрещеним батьком дитини. Підтримує дружні стосунки з батьком та періодично спілкується з малолітньою ОСОБА_5 . Зазначає, що ОСОБА_4 близько двох з половиною років не цікавиться життям дитини, не приймає участі у її вихованні, не проводить час разом.

Судом було досліджено запис з відеореєстратора патрульного поліцейського зробленого 26.09.2022 року близько 17 год. 30 хв. з якого слідує, що ОСОБА_2 здійснив виклик поліції та повідомив, що ОСОБА_4 перешкоджає побаченню його з дитиною. Приїхавши за адресою місця проживання відповідача встановлено, що остання в квартирі знаходилася з сторонніми людьми у кількості двох чоловіків та однієї жінки. Крім того в поведінки ОСОБА_4 вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння.

З висновку органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_4 відносно малолітної доньки ОСОБА_5 слідує, Батько малолітньої ОСОБА_12 , громадянин ОСОБА_2 , неодноразово звертався до служби у справах дітей та сім`ї щодо неналежного виконання матір`ю, громадянкою ОСОБА_4 своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 , але у травні 2022 року ОСОБА_9 забрав доньку до себе на виховання за місцем своєї реєстрації. Громадянка ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але там не проживає, часто змінює місце проживання та не повідомляє адресу. Двоє старших дітей громадянки ОСОБА_4 - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають у трикімнатній квартирі разом з дідом та бабусею по матері, громадянами ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , за адресою: АДРЕСА_1 , які фактично здійснюють догляд за дітьми, забезпечують нагальні потреби онуків. Громадянка ОСОБА_4 самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків відносно трьох малолітніх дітей. ОСОБА_4 , неодноразово притягувалася до відповідальності за статею 184 КУпАП. З огляду на встановлені обставини та надані матеріали можна зробити висновок про свідоме ухилення матір`ю від виконання своїх батьківських обов`язкiв.

Враховуючи вищенаведене, з метою захисту законних прав та інтересів малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на належне виховання, матеріальне забезпечення, захист житлових та майнових прав дитини, орган опіки та піклування вважає можливим позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_17 відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.63).

Суд враховує, що ОСОБА_4 в судовому засіданні визнала обставину, що більше року, не надавала жодної фінансової допомоги на утримання дитини.

Таким чином, при розгляді даної справи по суті встановлено, що відповідач свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню доньки ОСОБА_12 , тобто не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом та взагалі мало цікавиться та мало спілкується з донькою, в тому числі не приймає жодної матеріальної участі в утримання дитини.

В свою чергу, висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав є достатньо обґрунтованим, а тому суд погоджується із ним.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Дослідивши судом всі надані докази в сукупності та кожен доказ окремо, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини, а тому позов слід задовольнити.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Частиною 3 статті 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (дітей).

Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За правилами ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В свою чергу, стаття 179 СК України встановлює, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 в розмірі частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.05.2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Визначення аліментів у такому розмірі не буде порушувати основні соціальні гарантії, закріплені Конституцією України та законами України.

Крім того, при зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_2 сплатив судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача по користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 1073 грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_4 положення статті 169 Сімейного кодексу України про те, що вона має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав після усунення умов, які стали підставою для позбавлення її батьківських прав й за умови, якщо на час вирішення питання судом про поновлення батьківських прав дитина не досягне повноліття.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 88, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.05.2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 судовий збір в розмірі 1073,6 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст судового рішення складено 05.02.2024

Суддя С.С. Чирка