2/303/1625/23
Ряд. стат. звіту - 69
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді Мирошниченка Ю.М.

за участю секретаря судових засідань Лукач К.М.,

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить зменшити розмір аліментів стягнутих з нього на користь відповідачки за наказом суду на утримання сина ОСОБА_3 з до 1/8 частини його доходів. Покликається на те, що має чотирьох дітей, на утримання кожного з яких добровільно надає по 3500 грн щомісяця.

Відповідачка заперечує проти позову, стверджує, що двоє з чотирьох дітей позивача є повнолітніми. Перераховувати грошові кошти дітям він почав лише з вересня 2023 року. Зауважує, що позивач нещодавно придбав квартиру.

Позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Нормами статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як убачається з матеріалів справи, сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, позивач є батьком двох дітей, народжених іншими жінками, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За судовим наказом Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.10.2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.10.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (стаття 182 СК України).

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

По-перше, суд зазначає, що зменшення або збільшення раніше визначеного судом розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У справі, що розглядається, позивач не надав суду ані відомості про розмір своїх доходів, ані даних про матеріальний та сімейний стан. Водночас визнав, що придбав у кредит квартиру, а отже не підтвердив належними та допустимими доказами погіршення свого майнового стану, порівняно з наявним на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів. Також у справі відсутні дані щодо поліпшення матеріального стану стягувачки або зміни сімейного стану сторін.

По-друге, суд звертає увагу, що в тексті закону йдеться про можливість зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, та нагадує, що таким є правовий акт, яким розв`язується цивільний спір по суті та завершується розгляд справи позовного провадження.

Як зазначалось, у розглядувані справі аліменти з позивача стягнуті за судовим наказом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Захист права у наказному провадженні може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими письмовими документами.

Згідно з частиною 1 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Тобто, як здається, наказне провадження, крім того, що не передбачає дослідження обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів (стаття 182 СК України), нівелює, передбачене статтею 192 СК України, право боржника на зменшення стягнутих з нього аліментів.

Однак історичне та телеологічне тлумачення норм сімейного законодавства у його взаємозв`язку з цивільним процесуальним законом показує, що положення, які регулюють правила визначення судом розміру аліментів та умови їх зменшення існували до того як в цивільне процесуальне право було повернуто інститут наказного провадження.

Запроваджуючи можливість стягнення аліментів за судовим наказом, законодавець мусив узгодити інтереси батьків і дітей щодо безперервного матеріального забезпечення остатніх з правом платника аліментів на зменшення їх розміру за наявності передбачених законом обставин.

Розв`язання цієї колізії можливе за правилами частини 8 статті 170 ЦПК України, згідно з якою у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Такої ж думки дотримувався Верховний Суд, який вважав правильним висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для скасування судового наказу, оскільки обставини, які досліджувалися в судовому засіданні, не були відомі судді, котрий виніс судовий наказ одноособово, без виклику стягувача і боржника, що відповідає приписам ЦПК України (постанова від 22.11.2022 р. у справі N 188/1029/19).

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 81, 264-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_2 .

Головуючий Юрій Мирошниченко