Справа № 308/1430/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат - Шкорка Ігор Михайлович до Держави УКРАЇНА в особі Львівської обласної прокуратури, Держави УКРАЇНА в особі Галицького районного суду м.Львова, Держави УКРАЇНА в особі Державної Казначейської служби України про стягнення моральної шкоди за незаконний обшук у житлі органами досудового слідства,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат - Шкорка Ігор Михайлович звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною до відповідачів Держави УКРАЇНА в особі Львівської обласної прокуратури, Держави УКРАЇНА в особі Галицького районного суду м.Львова, Держави УКРАЇНА в особі Державної Казначейської служби України про стягнення моральної шкоди за незаконний обшук у житлі органами досудового слідства.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.01.2024 року вказана позовна заява залишена без руху, із зазначенням недоліків які слід усунути, на що судом було визначено час.

30.01.2024 представником позивача подано заяву про усунення недоліків, подано позовну заяву у новій редакції.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідачами по справі позивачем заявлено: Державу УКРАЇНА в особі Львівської обласної прокуратури, Державу УКРАЇНА в особі Галицького районного суду м.Львова, Державу УКРАЇНА в особі Державної Казначейської служби України про стягнення моральної шкоди за незаконний обшук у житлі органами досудового слідства.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного суду, що міститься у постанові від 21.11.2018 року по справі № 757/43355/16-ц, закони України не передбачають можливість розгляду у суді позовних вимог про визнання незаконними дій/бездіяльності іншого суду після отримання останнім позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, оскільки такі дії/бездіяльність є пов`язаними з розглядом судової справи навіть після його завершення. Вирішення у суді спору за такою позовною вимогою буде втручанням у здійснення правосуддя іншим судом. Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ. Відповідно до пункту 55 Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (наприклад надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

Щодо цивільної відповідальності, Консультативна рада європейських суддів вважає, що, беручи до уваги принцип незалежності суду: i) засобом захисту від судових помилок (стосовно питань юрисдикції, суті справи або процедури розгляду) повинна бути належна система апеляційного оскарження рішень (як з дозволу суду, так і без дозволу); ii) будь-яка компенсація за інші недоліки в процесі здійснення правосуддя (у тому числі, наприклад, порушення строків розгляду справи) може вимагатися тільки від держави; iii) недоцільним є притягнення судді до будь-якої особистої відповідальності за здійснення ним уповноважених професійних обов`язків, навіть шляхом відшкодування збитків державі, крім випадків навмисного порушення (пункт 76 Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів). Крім того, якщо держава повинна була виплатити компенсацію стороні через помилку у відправленні правосуддя, саме у держави, а не у сторони справи має бути право притягнути суддю до цивільної відповідальності шляхом подання судового позову (пункт 37 Висновку № 18 (2015) Консультативної ради європейських суддів).

Велика Палата Верховного Суду вважає, що такий підхід однаково застосовний як особисто до суддів, так і до судів, в яких вони здійснюють правосуддя. Отже, вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені. Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені. Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді). За наявності для цього підстав і у визначеному законом порядку суддя може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за відповідну неналежну поведінку.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Аналогічну позицію висловлено у пункті 57 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів, де зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється насамперед за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до ЄСПЛ.

У постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц Велика Палата Верховного Суду прямо зазначила: « 37.Отже, вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені. 38. Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені. 39. Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).».

Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: 1) заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

З огляду на вказане суддя вважає, що у відкритті провадження за позов ом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат - Шкорка Ігор Михайлович у частині вимог що стосується відповідача Держави УКРАЇНА в особі Галицького районного суду м.Львова, слід відмовити.

В іншій частині вказана позовна заява подана з додержанням вимог ст. ст.175, 177 ЦПК України та підсудна Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області. Підстав для залишення заяви без руху, повернення заяви чи відмови у відкритті провадження у справі, визначених ст.ст.185,186 ЦПК України, не встановлено, а тому позовну заяву слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 наявний електронний кабінет РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Держава УКРАЇНА в особі Львівська обласна прокуратура 79005, м.Львів, Проспект Шевченка,17/19 наявний електронний кабінет Код .

Відповідач: Держава УКРАЇНА в особі Державна Казначейська служба України 01601, м.Київ, вул. Бастіонна,6 наявний електронний кабінет Код ; 044-281-49-34. Інші засоби зв`язку не відомі.

22 листопада 2023 року у Рішенні Конституційного Суду України № 10-р(II)/2023 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), пункти 1 та 5 частини шостої статті 19 ЦПК України. Разом з тим вказаним рішенням не визнано неконституційними пункти 2, 3, 4 частини шостої статті 19 ЦПК України, які є застосовними при кваліфікації справи як малозначної.

Другий сенат Конституційного Суду України у Рішенні від 22 листопада

2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23) щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2

частини третьої статті 389 ЦПК України (щодо процесуальних фільтрів касаційної інстанції) та визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункти 1, 5 частини шостої

статті 19 ЦПК України (щодо ціни позову для визначення малозначних справ у цивільному процесі). Пункти 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України, які визнані неконституційними, утрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, зазначене Рішення Конституційного Суду України не стосується застосування положень ЦПК України, а саме частини 6 статті 19 ЦПК України та не визнає неконституційними процесуальні фільтри.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (частина четверта статті 19 ЦПК України).

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу;

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що спрощене позовне провадження застосовується для розгляду малозначних справ, крім справ передбачених частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Приймаючи до уваги значення справи для сторін, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін справи, вважаю, що даний спір можна віднести до справ незначної складності та не належить до винятків із цієї категорії.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.3 та ч.5 ст. 279 ЦПК України підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем клопотань про розгляд в загальному порядку не подано, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін, відомостей що ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відсутні.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що предметом позову є визнання незаконною бездіяльності органу державної влади та відшкодування моральної шкоди, розмір якої становить 400 000,00 грн., разом з цим справа є незначної складності і ціна позову не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною та слід призначити таку до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

З огляду на вказане, вважаю що справу слід розглянути в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 175, 177, 187, 274, 277ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат - Шкорка Ігор Михайлович у частині вимог що стосується відповідача Держави УКРАЇНА в особі Галицького районного суду м.Львова.

Прийняти до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат - Шкорка Ігор Михайлович до Держави УКРАЇНА в особі Львівської обласної прокуратури, Держави УКРАЇНА в особі Державної Казначейської служби України про стягнення моральної шкоди за незаконний обшук у житлі органами досудового слідства.

Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.5 та ч.7 ст.274 ЦПК України за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Встановити відповідачу п`ятнадцяти денний строк для подання відзиву на позов з дня вручення цієї ухвали. У зазначений строк відповідач має право надіслати: суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов. До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою п`ятою статті 178 ЦПК України. Копія відповіді на відзив повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) такої до суду.

Відповідач має право подати заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. До заперечення застосовуються правила, встановлені частинами третьою п`ятою статті 178 ЦПК України. Копія заперечень повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) такої до суду.

Позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч. 7 ст. 279 ЦПК України).

У разі подання будь-якої заяви, передбаченої п.2 ч.2 та ч.ч.3, 4 ст. 49 ЦПК України, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

З підстав, зазначених у статях 36,37, 38 ЦПК України, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені ЦПК України.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслати особам, які беруть участь у справі. Одночасно, з копією ухвали відповідачу надіслати копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається ug.zk.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош