КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/4261/23 Головуючий у 1 інстанції: Рибалка Ю.В.
Провадження №22-ц/824/5510/2024 Суддя-доповідач: Олійник В.І.
31 січня 2024 року м. Київ
Судді цивільної палати Київського апеляційного суду Гаращенка Д.Р. по постанові Київського апеляційного суду від 31 січня 2024 року у справі №758/4261/23, за апеляційної скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 3 липня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
У квітні 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 3 липня 2023 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.06.2011 в розмірі 33705,74 коп. та судовий збір. В решті позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк», які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому це не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Та зазначено, що підписана позичальником Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача та його контактну інформацію. Даний кредитний договір, укладений між сторонами у вигляді підписаної сторонами Анкети-заяви, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, АТ КБ «Приватбанк» 8 серпня 2023 року подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 3 липня 2023 року в частині відмови в задоволені позову та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення прострочених відсотків.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначило, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, вказує, що з матеріалів справи вбачається, а саме з виписки, що ОСОБА_2 тривалий час користувалась кредитними коштами, а також частково погашала заборгованість.

В анкеті-заяві ОСОБА_2 , підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування, загальну вартість кредиту. Сторонами були досягнуті усі істотні умови кредитного договору, зокрема щодо розміру відсотків. Вказує, що до заяви анкети було додано заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 16.08.2011 року, яка підписана відповідачем.

Після отримання кредитної картки 16 серпня 2011 року ОСОБА_2 визнала укладення кредитного договору та погодився з його умовами, шляхом активації картки та користування кредитними коштами, що підтверджується випискою по рахунку.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків щодо відмови у сплаті відсотків, внаслідок чого було безпідставно відмовлено в їх стягненні з посиланням на непогодження таких умов з відповідачем.

Зазначило, що при укладанні договору ОСОБА_2 була належним чином ознайомлена з його умовами, акцептувала пропозицію Банку, отримала кредитну картку, користувалася кредитними коштами, а також визнала укладення кредитного договору та погодилася з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, у тому числі довідки про умови кредитування, сторони погодили умови договору, в тому числі базову відсоткову ставку користування кредитними коштами.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що основні умови кредитування (у т.ч. процентна ставка), викладені в підписаній відповідачем довідці про умови кредитування.

Умови кредитування щодо сплати процентів належним чином погоджені з відповідачкою, а суд не дослідив належним чином докази по справі та дійшов передчасних висновків про відмову в задоволенні частини позовних вимог.

Колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення Подільського районного суду м. Києва від 3 липня 2023 року в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками за користування кредитом та ухвалення в цій частині нового судового рішення про задоволенні позову в цій частині.

Свій висновок обґрунтувала тим, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, відмовляючи в частині позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом, оскільки суд першої інстанції не звернув уваги, що матеріали справи містять заяву ОСОБА_2 від 16.08.2011 року, яка підписана нею, про отримання від AT КБ «ПриватБанк» банківських послуг.

Підписавши вищевказану анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, а також паспорт споживчого кредиту, ОСОБА_2 відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодилася на такі умови кредитного договору та взяла на себе відповідні зобов`язання.

Суд першої інстанції також не звернув уваги на те, що підписаний відповідачкою паспорт споживчого кредиту передбачає пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України судове рішення ухвалюється простою більшістю голосів суддів, що входять до складу суду.

Якщо рішення ухвалюється в нарадчій кімнаті, відповідні питання вирішуються за результатами наради суддів шляхом голосування, від якого не має права утримуватися ніхто з суддів. Головуючий голосує останнім. У разі ухвалення судового рішення в нарадчій кімнаті його підписують усі судді.

Кожен суддя з колегії суддів має право викласти письмово окрему думку, яка не оголошується в судовому засіданні, а приєднується до матеріалів провадження і є відкритою для ознайомлення.

Вважаю помилковим висновок колегії суддів щодо наявності підстав для задоволення позову АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за простроченими відсотками у сумі 7 098 грн 32 коп.

З матеріалів справи вбачається, що 16.08.2011 року ОСОБА_2 підписала з банком Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послу у ПриватБанку (а.с. 17), з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який згідно довідки «Про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_2 (договір б/н) змінювався (а.с. 14). Для користування кредитними картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку (а.с. 15).

Згідно розрахунку заборгованості, наданого АТ КБ «Приватбанк», станом на 04.04.2023 року ОСОБА_2 має перед банком заборгованість за кредитним договором б/н від 16.08.2011 року на загальну суму 40804 грн. 06 коп., з яких: 33705 грн. 74 коп. - заборгованість за кредитом, 7098 грн. 32 коп. - заборгованість за простроченими відсотками.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення цих позовних вимог, оскільки позивач на підтвердження в цій частині позову не надав доказів, що сторони погодили в кредитному договорі умови щодо розміру відсотків.

Вважаю обґрунтованим висновок суду першої інстанції, та помилковим висновок колегії суддів з наступних підстав.

На підтвердження умов кредитування АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви відповідача ОСОБА_2 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості, виписку з рахунку на ім`я ОСОБА_2 , довідку про видані кредитні картки, зміну умов кредитування, Паспорт споживчого кредиту та копію паспорта відповідача.

Додатково до позовної заяви додано довідку про кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» за договором SAMDN2130, яка підписана ОСОБА_2 - 16 серпня 2011 року.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила та Умови розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, пені, неустойки, штрафів та, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Водночас, у зазначеній анкеті-заяві відсутні відомості щодо істотних умов кредитного договору, а саме, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків, та або прострочений відсотків.

Підписана позичальником Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача та його контактну інформацію. Даний кредитний договір, укладений між сторонами у вигляді підписаної сторонами Анкети-заяви, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Матеріали цивільної справи не містять належних та допустимих доказів погодження між сторонами істотних умов кредитного договору, а саме щодо розміру відсотків.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису відповідача.

Надані позивачем Правила та Умови, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

В свою чергу, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, яка не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Тобто, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Розрахунок заборгованості, виписка з рахунку та надані суду довідки про видані кредитні картки та зміну умов кредитування також не є документами, які можуть посвідчувати погодження сторонами умов щодо розміру та сплати процентів.

До позову АТ КБ «ПриватБанк» додав паспорт споживчого кредиту, в якому визначено умови кредитування. Проте у вказаному паспорті споживчого кредиту визначено умови кредитування для декількох кредитних продуктів - за програмами Картка Універсальна, Картка Універсальна Gold, Картка Platinum, Картка MC WorldBlackEdition, Картка Visa Signature, Картка MC WorldElite та Картка Visa Infinite.

Крім того, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, викладено правову позицію, згідно з якою, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Також, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що АТ КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З огляду на вищевикладене, правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками не має.

Зважаючи на те, що умовами Анкети-заяви від 16.08.2011, яка підписана ОСОБА_2 не передбачено обов`язку останньої щодо сплати та розміру відсотків, вважаю, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Вважаю, що при ухваленні колегією суддів постанови про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позову про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками є помилковим, та таким, що не відповідає висновкам Верховного Суду.

Суддя цивільної палати

Київського апеляційного суду Д.Р. Гаращенко