справа № 399/334/23
провадження № 2-др/399/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Шульженко В.В.,

при секретарі судового засідання Берест З.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача, адвоката Супруна Л.В. про поновлення строку та ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільним майном подружжя та його поділ,-

встановив:

Заявник звернувся до суду із вищезазначеною заявою в якій просив поновити ОСОБА_2 строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення у даній справі та ухвалити додаткове рішення по справі №399/334/23, яким стягнути з позивача на користь відповідача витрати пов`язані із отриманням професійної правничої допомоги в сумі 5000 грн.

Обґрунтовано заявлені вимоги тим, що ухвалою суду від 21.11.2023 року прийнято відмову позивача від позову та закрито провадження у справі на підставі п.4 ч.1ст.255 ЦПК України. Судовий збір залишено як фактично понесений позивачем. Проте, не вирішено питання про стягнення із позивача на користь відповідача судових витрат у повному обсязі, а саме витрат пов`язаних із отриманням професійної правничої допомоги в сумі 5000 грн., які були заявлені разом із відзивом у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат від 14.06.2023 року.

Просив поновити йому строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення з підстав хвороби представника.

На підставі ст. 270 ЦПК України, просив задовольнити подану заяву.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представником позивача подано заяву про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Ознайомившись із поданою заявою, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали від 21.11.2023 року, на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПКУкраїни прийнято відмову позивача від позову та закрито провадження у справі. В задоволенні клопотання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору - відмовлено. Судовий збір залишено як фактично понесений позивачем.

Ухвалою від 22.12.2023 року заяву про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду на підставі ч.6 ст. 142, ч.2 ст.126 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

За положеннями ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3 зазначеної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

ЦПК України містить норми щодо розподілу судових витрат у разі ухвалення рішення (ч.2 ст. 141 ЦПК України) та у випадках, коли вимоги позивача судом по суті не розглядалися, але справа провадженням закінчується у зв`язку із закриттям такого чи залишенням справи без розгляду (стаття 142 ЦПК України).

Як зазначено вище, у даній справі рішення по суті позовних вимог не ухвалювалося, а закрито провадження у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Питання щодо судових витрат пов`язаних з розглядом справи понесених відповідачем у зазначеній ухвалі не вирішувалось.

Відповідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч.6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

За змістом ч.9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Представник відповідача просив суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн, на підтвердження яких надав квитанцію до прибуткового касового ордера №224 від 09.06.2023 року, та обґрунтовує заявлені вимоги виключно ст.ст. 270 та 133 ЦПК України. Проте, необгрунтовує заявлені вимоги положеннями ст. 142 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

За положеннями п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Тобто, ст. 270 ЦПК України регулює питання ухвалення додаткового рішення після ухвалення рішення, тобто рішення за результатами розгляду справи по суті.

Проте, судом наголошується, що у даній справі рішення за результатами розгляду справи по суті не ухвалювалося, відповідно підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні, як і відсутні підстави для поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Загальне правило щодо компенсації судових витрат у разі закриття провадження передбачене частиною п`ятою статті 142 ЦПК України, згідно з якою у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Вказане кореспондується із правовим висновком ВС КЦС у справі №308/9100/19 від 17.02.2021.

Заява в порядку визначеному ст. 142 ЦПК України відповідачем не подана.

З огляду на зазначене, на підставі ст. ст.141, 142, 260-261, 270 ЦПК України, суд,-

постановив:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області В.В. Шульженко