Справа № 588/2246/23
провадження № 2/588/29/24
У Х В А Л А
05 лютого 2024 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді Щербаченко М.В.,
за участю секретаря судового засідання Горлянд С.В.,
представника позивачки ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Тростянці клопотання представника відповідача про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
У провадженні Тростянецького районного суду Сумської області перебуває цивільна справа за указаним позовом.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Представником відповідача адвокатом Сумцовим Є.С. до суду подано клопотання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 з 28.09.2023 року проходить військову службу по мобілізації на посаді водія технічного взводу технічної роти батальйону аеродромного-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), має звання старший солдат. Указана бригада армійської авіації підпорядковується безпосередньо командуванню Сухопутних військ та приймає безпосередньо участь у бойових діях. Оскільки, відповідача перебуває на військовій службі у військовій частині, переведеній на воєнний стан та безпосередньо залученій до участі у бойових діях на думку представника відповідача суд на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК суд зобов`язаний зупинити провадження у справі за вказаних обставин.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Борика О.О. в судовому засіданні заперечили проти зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що до суду не надано доказів переведення військової частини, в якій проходить військову службу відповідач на воєнний стан та доказів залучення до виконання бойових завдань. Крім того, інтереси відповідача у цій справі представляє його адвокат.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
За приписами пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України (які не змінювалися протягом воєнного стану) суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Приписи пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України мають своєю метою захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Вони покликані забезпечити об`єктивний розгляд справи та реалізацію процесуальних прав, зокрема, військовослужбовців.
Провадження у справі підлягає зупиненню лише у випадку наявності обставин, які перешкоджають розгляду справи.
Якщо такі перешкоди відсутні, то суд зобов`язаний розглянути справи у визначені процесуальним законом порядку та строки.
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
До основних засад судочинства частиною третьої статті 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.
Виходячи зі змісту статті 12, частини третьої статті 13 ЦПК України кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.
Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Частинами першою та другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Мінімальні гарантії дитини щодо належного утримання стосуються її інтересів, оскільки такі гарантії забезпечують їй належне харчування, догляд, розвиток та забезпечення інших мінімальних життєво необхідних потреб. Недотримання таких гарантій, неналежне дотримання або тривалі перерви у такому забезпеченні порушують права дитини та можуть призвести до невідворотних наслідків для здоров`я дитини, її розвитку, повноцінної життєдіяльності, тощо.
Відтак, норма частини першої статті 251 ЦПК України конкурує з принципами забезпечення якнайкращих інтересів дитини, забезпечення розумного строку розгляду справи і нормою статті 180 СК України (зокрема, у справах про стягнення аліментів, зміну розміру аліментів, способу стягнення аліментів, тощо, тобто справ які стосуються утримання дітей) та іншими, які зобов`язують батьків належно, своєчасно та стабільно утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Тривале, на невизначений час зупинення провадження у цій справі не відповідає правам та інтересам дітей щодо належного утримання, гарантованим як внутрішнім законодавством, так і міжнародними актами.
З матеріалів справи судом установлено, що відповідач ОСОБА_6 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 28.09.2023 року по теперішній час.
Проте, при вирішенні питання про наявність підстав для зупинення провадження з підстав перебування ОСОБА_6 у складі ЗСУ суд надає перевагу інтересам дітей щодо їх належного, своєчасного, достатнього утримання, а також справедливого вирішення спору протягом розумного строку, врахувавши, що інтереси військовослужбовця, який перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України під час воєнного стану, представляє адвокат Сумцов Є.С.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України.
Керуючись вимогами статей 251, 260, 261 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання представника відповідача адвоката СУМЦОВА Євгена Станіславовича про зупинення провадження залишити без задоволення.
Ухвала суду оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя М. В. Щербаченко