РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа № 569/14255/23

учасники справи: позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, аліментів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та аліментів на її утримання до ОСОБА_2 . Просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 одноразово в сумі 14569,72 грн. та аліменти на її утримання, як матері дитини, в розмірі 5000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З батьком дитини у шлюбі не перебували, разом не проживають. Згідно судового наказу від 24.02.2023 p., виданого Рівненським міським судом Рівненської області №569/1409/23, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі частки від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 25 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний судовий наказ перебуває на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби v місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. ОСОБА_1 вказує, що дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, проте вона не в змозі самостійно утримувати доньку та повністю забезпечити необхідні витрати на спеціальне харчування та лікування дитини, оскільки на даний час не працює, а перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Зазначає, що стягнуті аліменти покривають лише звичайні витрати на дитину, попри це їй доводиться нести додаткові витрати, а саме купувати дитячі молочні суміші «Нутрілон», а також інше дитяче харчування. Крім того, дитина часто хворіє, а відтак вона змушена купувати призначені ліки а 28 квітня 2023 року нею з TOB «Центр дитячого харчування «БейбіДок» укладено договір про надання послуг з проведення профілактичних щеплень, вартість медичних послуг становить 7650,00 грн.

Окрім того, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку з чим потребує утримання від батька дитини, оскільки єдиним джерелом її доходу є соціальна допомога на дитину.

07 грудня 2023 року до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 в якому він зазначає, що не визнає позовні вимоги, оскільки витрати, які несе позивач на дитину не є додатковими і охоплюються сплачуваними аліментами. Просить врахувати, що у відповідача є малолітній син ОСОБА_5 , 2009 року народження, на утримання якого він сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини доходу, а також повнолітній син ОСОБА_6 , аліменти на утримання якого стягнуті рішенням суду у розмірі частини доходу відповідача. Таким чином, ОСОБА_2 реально отримує лише 1/6 частину свого доходу, а отже не спроможний сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 28 серпня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 03 жовтня 2023 року в приміщенні Рівненського міського суду (м. Рівне, вул. Шкільна,1) з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позові, просив суд позов задовольнити. Додатково пояснив, що рішення про придбання саме такого дитячого харчування та проведення профілактичних щеплень у TOB «Центр дитячого харчування «БейбіДок» прийнято одноосібно позивачем. Йому не відомо, чи наявні у дитини медичні показання для цього. При прийнятті рішення позивач виходила з міркувань якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги позивача не визнав, заперечив проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.

Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 03 грудня 2022 року.

Судовим наказом Рівненського міського суду від 24 лютого 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частки від усіх видів його (заробітку) доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається із копії постанови ВП №71189809 державного виконавця ВДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Лавориком М.І. відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №569/1409/23.

Відповідно до копії витягу командира військової частини НОМЕР_2 №125 від 01.05.2023 року ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Як встановлено судом із копій товарних чеків, які містяться в матеріалах справи, позивачем придбавались суміші дитячі Нутрілон 2, дитяче харчування (каші молочні та без молочні), пюре фруктові та овочеві.

Як вбачається із копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1216 від 16.02.2023 року ОСОБА_3 , 26.11.2022 року хворіє гострим бронхіолітом, неуточненим.

Відповідно до записів у електронній карті ОСОБА_8 № НОМЕР_3 остання хворіла гострим назофарингітом, гіпертермічним синдромом. Із виписки із медичної карти амбулаторного (стаціаонарного) хворого від 20.04.2023 року ОСОБА_3 встановлено діагноз: синдром тонусних порушень внаслідок гіпоксично-ішемічного ураження нервової системи. Папілома язика (дитина потребує оперативного втручання). ЧХД (стаціонарне лікування). У даному висновку лікарем ОСОБА_9 також зазначено, що дитина підлягає вакцинації. Протипоказ від профілактичних щеплень за станом здоров`я.

Відповідно до Консультаційного висновку спеціаліста №48090 від 21.04.2023 року ОСОБА_3 хворіє гострим бронхітом, неуточненим. Обструктивним бронхітом.

Відповідно до Консультаційного висновку спеціаліста №49097 від 27.04.2023 року ОСОБА_3 хворіє гострим бронхітом, неуточненим. Обструктивним бронхітом, залишкові явища.

Копіями фіскальних чеків стверджується придбання позивачем ліків. Загальна сума на придбання яких, разом із витратами на суміші та харчування становить 21489,44 грн.

Відповідно до п.1.1 копії договору про надання послуг проведення профілактичних щеплень від 28.04.2023 року, що укладений між ОСОБА_1 та ТзОВ "Центр дитячого здоров`я "БейбіДок", останнє зобов`язалось надати за замовленням позивача медичні послуги з проведення профілактичних щеплень. Вартість медичних послу відповідно до п.2.1 Договору становить 7650 грн. Оплата наданих послуг на вказану суму стверджується фіскальним чеком від 27.04.2023 року.

Згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Зазначена позиція узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 26 березня 2018 року справа №487/3431/15-ц, від 17 травня 2018 справа № 643/11742/16-ц та від 26 вересня 2018 року справа №761/6933/17.

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Суд зазначає, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові.

Виходячи з аналізу зазначених норм, суд доходить висновку, що витрати, які понесла позивач на придбання сумішей та дитячого харчування для дитини є витратами, які охоплюються стягнутими на користь позивача з відповідача аліментами.

Як вбачається із медичних висновків, копії яких наявні в матеріалах справи дитина не хворіє будь-якими хронічними хворобами, які б потребували спеціального лікування та харчування, ОСОБА_3 не протипоказані профілактичні щеплення.

Так, згідно зі статтею 8 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», профілактичні щеплення проти інфекційних хвороб, включених до календаря щеплень, та профілактичні щеплення за епідемічними показаннями проводяться для громадян безоплатно за рахунок коштів місцевих бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

А отже, у державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно, а профілактичні щеплення є обов`язковими для громадян та включаються до календаря щеплень.

Суд звертає увагу, що позивачем не доведено того факту, що платна вакцинація у приватному медичному закладі дитини ОСОБА_3 , була пов`язана з будь-якими особливими обставинами розвитку дитини.

Представник позивача в судовому засіданні також пояснив, що необхідність проведення даної процедури не у державному чи комунальному закладі батьками дитини, сторонами у справі, не обговорювалась, рішення позивачем прийнято одноосібно.

Таким чином, зазначені позивачем витрати понесені на щеплення дитини не викликані особливими обставинами, а тому не є додатковими у розумінні ст. 185 СК України.

Щодо стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 до досягнення донькою трьох років, слід зазначити наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами щодо стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, регулюються ст.ст. 75, 84 СК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Особливим видом права жінки на утримання є її право на утримання чоловіком у разі проживання з нею їхньої дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу жінки та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно зі ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

В постанові Верховного Суду по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно статей 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до копії довідки про доходи ОСОБА_2 , що видана В/Ч НОМЕР_4 11.2023 року останній за період з квітня 2023 року по листопад 2023 року отримав 412213 грн. 91 коп. доходу. Сума сплачених при цьому аліментів за цей же період становить 253964,61 грн. Заборгованість зі сплати аліментів становить 38218,72 грн.

Копією свідоцтва про одруження НОМЕР_5 , що видане 05 серпня 2000 року ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_10 , який зареєстрований 05.08.2000 року.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 березня 2023 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку починаючи з 12.01.2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04 травня 2023 року стягнуто з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 , який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно на період навчання, однак не більше як до 23 років.

Таким чином, дохід відповідача ОСОБА_2 , після сплати усіх аліментних зобов`язань, на даний час становить 39 відсотків від його загального доходу, що свідчить про його неспроможність сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні обставини, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за даною категорією справ, а у задоволенні позову суд відмовляє, судові витрати відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, аліментів на утримання дружини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Повний текст судового рішення складено 29 січня 2024 року.

Суддя -