Провадження № 4с/337/9/2024
ЄУН № 337/589/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Кучерук І.Г., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , Стягувачі:ОСОБА_2 , Територіальне управління ДСА України в Запорізькій області, Орган, що здійснює примусове виконання:Хортицький відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Особа, що здійснює примусове виконання:Головний державний виконавець Хортицького відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ревіна Ілона Миколаївна, на бездіяльність державного виконавця

в с т а н о в и в:

01.02.2024 року до Хортицького районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 у якій ставиться питання визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ревіної Ілонй Миколаївни в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП №72431804, яка полягає у невжитті заходів зі зняття арешту з рухомого та нерухомого майна. Зобов`язати головного державного виконавця Ревіну І.М. в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП №72431804 зняти арешт з рухомого та нерухомого майна, накладений постановою головного державного виконавця Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Ревіної І.М. від 03.08.2023р., зокрема з: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:1003, автомобіля марки ВАЗ 21043, 2004 року випуску, синього кольору, номерний знак НОМЕР_1 .

В обґрунтування скарги заявник вказує, що він звернувся із заявою до державного виконавця Ревіної І.М., в якій просив зняти арешт з мого рухомого та нерухомого майна, накладений постановою головного державного виконавця Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Ревіної І.М. від 03.08.2023р. у виконавчому провадженні ВП №72006406, так як виконавчі провадження ВП №72422648 та ВП №72454634 постановами від 31.10.2023р. закінчені у зв`язку із виконанням судових рішень, а у виконавчих провадженнях ВП №71340695 та ВП №72006406 зі стягнення аліментів, заборгованість відсутня.

31.12.2023р. засобами поштового зв`язку отримав лист Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) від 26.12.2023р., в якому повідомлено про відсутність підстав для припинення чинності обтяжень рухомого та нерухомого майна.

Вивчивши матеріли скарги, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно до ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Строки для подання скарги є процесуальними та можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Встановлено, що за даною справою, предметом оскарження є відмова державного виконавця у знятті арешту зрухомого та нерухомого майна заявника.

Із змісту скарги вбачається, що 31.12.2023 року засобами поштового зв`язку заявник отримав лист Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) від 26.12.2023 року і дізнався, як на його думку, про порушення свого права.

Отже, заявник ОСОБА_3 був обізнаний про порушення його прав саме з 31.12.2023 року.

В той же час, ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою лише 02.02.2024 року, а копії скарги та доданих документів направив іншим учасникам справи 31.01.2024 року, про що свідчать поштові квитанції, тобто після спливу строку на оскарження дій державного виконавця, визначеного статтею 449 ЦПК України.

Відповідно до ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

У Рішенні в справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03 ЄСПЛ зазначено: «Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

Згідно до правового висновку Верховного Суду(постанова від 18.11.2020 року, справа № 466/948/19), строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Таким чином особа має право на оскарження дії, рішення чи бездіяльності державного виконавця у стислий десятиденний строк з дня, коли вона дізналась, або повинна була дізнатись про порушення її прав чи свобод.

Питання поновлення пропущеного строку звернення до суду із скаргою заявником не порушуються.

Відтак, за відсутності підстав та доказів для поновлення строку для звернення до суду суд залишає скаргу без розгляду, оскільки заявником пропущено строк на звернення до суду зі скаргою і докази поважності пропуску такого строку відсутні, що є підставою для залишення скарги без розгляду.

Суд роз`яснює право заявника на повторне звернення до суду зі скаргою з поданням відповідного клопотання про поновлення пропущеного строку і наданням відповідних доказів.

Керуючись ст. 126, 127, 354, 447, 449 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , Стягувачі:ОСОБА_2 , Територіальне управління ДСА України в Запорізькій області, Орган, що здійснює примусове виконання:Хортицький відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Особа, що здійснює примусове виконання:Головний державний виконавець Хортицького відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ревіна Ілона Миколаївна, на бездіяльність державного виконавця, - залишити без розгляду, та повернути її заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із даною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: