ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2024 року м. Кропивницький

справа № 401/1086/23

провадження № 22-ц/4809/216/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

за участі секретаря Бойко В. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд», фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2023 року та додаткове рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2023 року у складі судді Мельничика Ю. С. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (далі ПрАТ «ХК «Київміськбуд»), фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та просила:

-розірвати Попередній договір купівлі-продажу квартири від 21.12.2021, укладений між ПрАТ «ХК «Київміськбуд» та ОСОБА_1 ;

-стягнути з ПрАТ «ХК «Київміськбуд» на свою користь 1 286 461 грн 44 коп внесеної предоплати;

-стягнути з ФОП ОСОБА_2 на свою користь 27 000 грн штрафу;

-розподілити судові витрати.

Позовна заява мотивована тим, що 21 грудня 2021 року між ПрАТ «ХК «Київміськбуд» та ОСОБА_1 укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири (далі - Попередній договір), за умовами якого сторони домовилися в майбутньому укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

На виконання умов Попереднього договору позивач перерахувала на рахунок ПрАТ «ХК «Київміськбуд» 1 286 461,44 грн.

Пункт 4.8. Попереднього договору визначає, що до прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію майбутній покупець має право відмовитися від договору шляхом його розірвання, про що сторонами укладається відповідний договір про розірвання.

Оскільки, станом на час звернення до суду об`єкт будівництва в експлуатацію не введено, будівельні роботи не розпочаті, тому у лютому 2023 року ОСОБА_1 на підставі пункту 4.8. Попереднього договору прийняла рішення відмовитись від нього, направивши на адресу відповідача Повідомлення про розірвання Попереднього договору, на яке ПрАТ «Київміськбуд» не відреагувало.

Позивач вважала, що такою бездіяльністю відповідач порушує її право на односторонню відмову від Попереднього договору, а тому наявні підстави для розірвання договору та стягнення з відповідача на її користь сплачених коштів.

Крім того, 15 грудня 2021 року між позивачем та ФОП ОСОБА_2 було укладено Договір № КП/15.12.21/3 про надання інформаційно-консультаційних послуг при купівлі нерухомості, за умовами якого відповідач зобов`язався надати послуги при купівлі квартири (в тому числі на первинному ринку нерухомості) в м. Києві відповідно до заданих критеріїв пошуку.

Позивач зазначала, що договір з ПрАТ «ХК «Київміськбуд» не відповідає її інтересам, оскільки в ньому не вказано чіткий строк виконання договору і як наслідок, станом на день її звернення до суду будівництво так і не розпочалося, що є підставою для стягнення з ФОП ОСОБА_2 штрафу.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Протокольною ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 липня 2023 року залучено до участі у справі ОСОБА_3 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 до ПрАТ «ХК «Київміськбуд» та ФОП ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири від 21 грудня 2021 року задоволено.

Розірвано попередній договір купівлі-продажу квартири від 21 грудня 2021 року, укладений між ПрАТ «ХК «Київміськбуд» (майбутній продавець) та ОСОБА_1 (майбутній покупець), який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубченко Р. О., зареєстрований в реєстрі за № 2170.

Стягнуто з ПрАТ «ХК «Київміськбуд» на користь ОСОБА_1 1 286 461 грн 44 коп внесеної передоплати.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 штраф в розмірі 27 000 грн.

Стягнуто з ПрАТ «ХК «Київміськбуд» на користь ОСОБА_1 536,80 грн судового збору.

Стягнуто з ПрАТ «ХК «Київміськбуд» на користь держави судовий збір у розмірі 12 864,61 грн.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що ПрАТ «ХК «Київміськбуд», отримавши від ОСОБА_1 грошові кошти на виконання Попереднього договору, будівельні роботи щодо будівництва житлового будинку не розпочало, жодних підготовчих та/або будівельних робіт не вчиняє, та допустило бездіяльність щодо позасудового прийняття від позивача відмови від договору шляхом його розірвання, чим допустив істотні порушення Попереднього договору, внаслідок яких позивач значною мірою була позбавлена того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а тому наявні підстави для розірвання договору.

Крім того, суд першої інстанції вважав, що позивачем доведено підстави для стягнення з ПрАТ «ХК «Київміськбуд» на її користь фактично сплачених грошових коштів на виконання умов Попереднього договору в розмірі 1 286 461,44 грн (внесеної передоплати), без вирахування штрафу в розмірі 5% від суми, внесеної за цим договором.

Додатковим рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2023 року заяву представника позивача адвоката Сичова А. Ю. про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «ХК «Київміськбуд» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 150 грн.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 150 грн.

Додаткове рішення мотивовано тим, що витрати на правову допомогу у даній справі в розмірі 100 000 грн не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Проаналізувавши надані докази на підтвердження розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу, їх обсяг, суд першої інстанції вважав, що відображений у акті прийому-передачі від 10.10.2023 обсяг виконаної адвокатом роботи (наданих послуг), відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт, а тому справедливим і співмірним буде зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесену позивачем у даній справі, до 24 300 грн.

Короткий зміст апеляційних скарг

В апеляційних скаргах ПрАТ «ХК «Київмісьбуд» просить скасувати рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2023 року та додаткове рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2023 року в частині задоволених вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «ХК «Київміськбуд» та ухвалити в цій частині нове, яким відмовити в задоволенні вказаних вимог.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що судові рішення суду першої інстанції в оскаржуваних частинах прийняті з грубим порушенням процесуальних та матеріальних норм права, з неповним дослідженням та наданням судом оцінки доказам.

В матеріалах справи відсутні докази бездіяльності ПрАТ «ХК «Київміськбуд» щодо будівництва об`єкта, натомість відповідач вживає заходів щодо будівництва, хоча умовами Попереднього договору не передбачено встановлених строків введення в експлуатацію.

Позиція суду першої інстанції про те, що штраф в розмірі 5 % від суми внесеної за договором коштів у разі його розірвання не повинен вираховуватись є неправильною, виходячи з умов Попереднього договору та норм законодавства.

Враховуючи, що Попередній договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубчено Р. О., відповідно договір про розірвання повинен також посвідчуватись цим нотаріусом.

Право на розірвання договору в односторонньому порядку не передбачно умовами Попереднього договору.

Направлення в процесі розгляду справи повідомлення про розірвання договору без зміни підстави самої позовної заяви свідчить про порушення позивачем порядку розірвання Попереднього договору та фактично використання важелів суду для одностороннього розірвання договору.

Хибною є позиція ОСОБА_1 про те, що внесені нею кошти в розмірі 1 286 461,44 грн є предоплатою, оскільки нормами ЦК України передбачено, що кошти, внесені за попереднім договором є забезпечувальним платежем, що вноситься в рамках основного або попереднього договору з метою забезпечити виконання зобов`язань учасниками угоди в майбутньому.

Крім того, стягуючи з ПрАТ «ХК «Київміськбут» на користь позивача витрати на правову допомогу, суд першої інстанції не врахував клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу.

Сплата адвокату «гонорару успіху» не є обов`язковими для суду зобов`язаннями, які склалися між адвокатом та клієнтом.

Судом першої інстанції не було надано належної оцінки доказам, які б підтверджували заявлену суму коштів правової допомоги з урахуванням складності справи, із витраченим адвокатом часом на виконання відповідних робіт (надання послуг), із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Відзиви на апеляційні скарги

Від адвоката Сичова А. Ю., який представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційні скарги, в якому він просить апеляційні скарги ПрАТ «ХК «Київміськбуд» залишити без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.10.2023 та додаткове рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.11.2023 залишити без змін.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ПрАТ «ХК «Київміськбуд», а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.10.2023 залишити без змін.

Відзиву від ОСОБА_4 на апеляційні скарги не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судових рішень суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду, проведеного в режимі відеоконференції, представник позивача адвокат Сичов А. Ю. та ОСОБА_2 заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Представник ПрАТ «ХК «Київмісьбуд» та ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки-повідомлення до електронного кабінету та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки, відповідач та третя особа про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без участі осіб, які не з`явилися, що відповідає положеннямст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судових рішень суду першої інстанції у встановлених статтею 367ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 15 грудня 2021 року між ОСОБА_1 (Замовник), та ФОП ОСОБА_2 (Виконавець) було укладено Договір № КП/15.12.21/3 про надання інформаційно-консультаційних послуг при купівлі нерухомості.

Відповідно до умов вказаного договору ФОП ОСОБА_2 зобов`язався надати ОСОБА_1 оплатні послуги при купівлі нею квартири (в тому числі на первинному ринку нерухомості) в м. Києві відповідно до заданих критеріїв пошуку.

На виконання умов Договору ФОП ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 інформацію щодо декількох об`єктів нерухомості, які відповідали її запиту, в т. ч., як один з варіантів, було запропоновано укласти договір з ПрАТ «ХК «Київміськбуд» щодо купівлі квартири на первинному ринку.

ФОП ОСОБА_2 провів експертизу документів наданих ПрАТ «ХК «Київміськбуд», аналіз умов договору з ПрАТ «ХК «Київміськбуд», та надав висновок, що вкласти кошти в будівництво квартири АДРЕСА_1 є безпечним та відповідає інтересам ОСОБА_1 .

Пунктами 6.4.1, 7.5 Договору, який укладено між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , передбачено, що Виконавець зобов`язується виплатити на користь Замовника штраф в розмірі 27 000 грн, якщо укладений за посередництва договір не буде відповідати інтересам Замовника.

ОСОБА_1 використала надану ФОП ОСОБА_2 інформацію, та прийняла рішення придбати квартиру у ПрАТ «ХК «Київміськбуд».

21 грудня 2021 року між ПрАТ «ХК «Київміськбуд» (Майбутній Продавець) та ОСОБА_1 (Майбутній Покупець) укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого Сторони домовилися в майбутньому укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

Вказаний Попередній договір купівлі-продажу квартири від 21 грудня 2021 року посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубченко Р. О. та зареєстрований в реєстрі за № 2170.

На виконання умов Попереднього договору ОСОБА_1 перерахувала на рахунок ПрАТ «ХК «Київміськбуд» 1 286 461,44 грн (квитанція від 28.12.2021 № 121257076 на суму 1 100 000,00 грн, квитанція від 28.12.2021 № А181-В870- 5954-АМ2Т на суму 172 330,00 грн, квитанція від 29.12.2021 № 121479387 на суму 10 431,44 грн, квитанція від 23.12.2021 № 120605356 на суму 3 700,00 грн).

Станом на час звернення ОСОБА_1 до суду, будівельні роботи щодо будівництва квартири АДРЕСА_1 ПрАТ «ХК «Київміськбуд» не розпочато.

22 лютого 2023 року ОСОБА_1 прийняла рішення про відмову від Попереднього договору, і таке право Майбутнього Покупця передбачено пунктом 4.8. Попереднього договору.

Пунктом 4.8. Попереднього договору від 21 грудня 2021 року передбачено, що до прийняття Об`єкту будівництва в експлуатацію Майбутній Покупець має право відмовитися від Договору шляхом його розірвання, про що Сторонами укладається відповідний Договір про розірвання. За таких умов, цей Договір вважається розірваним в повному обсязі з моменту підписання відповідного Договору про розірвання. В такому випадку Майбутній Продавець повертає Майбутньому Покупцеві на банківський рахунок, що зазначений Майбутнім Покупцем у Договорі про розірвання, кошти протягом 60-ти банківських днів з дня підписання Договору про розірвання, за вирахуванням штрафу в розмірі 5% від суми, внесеної за цим Договором.

Для реалізації права, передбаченого п. 4.8. Попереднього договору, 22 лютого 2023 року ОСОБА_1 направила на адресу ПрАТ «ХК «Київміськбуд» Повідомлення про розірвання Попереднього договору, в якому з посиланням на положення Попереднього договору від 21 грудня 2021 року, і ст.ст. 209, 214, 635 Цивільного кодексу України, вона:

1. Повідомила ПрАТ «ХК «Київміськбуд» про відмову від Попереднього договору купівлі-продажу квартири від 21 грудня 2021 року, укладеного між ПАТ «ХК «Київміськбуд» (Майбутній Продавець) та ОСОБА_1 (Майбутній Покупець).

2. Запросила ПрАТ «ХК «Київміськбуд» направити уповноваженого представника для підписання Договору про розірвання Попереднього договору та для нотаріального посвідчення Договору про розірвання Попереднього договору, на 22 березня 2023 року о 13 годині до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сич Ірини Миколаївни (свідоцтво №8635, місце здійснення нотаріальної діяльності: 01042, м. Київ, бул. Марії Приймаченко, буд. 5).

3. Просила здійснити всі розрахунки з нею, ОСОБА_1 , щодо повернення сплачених коштів у визначені Попереднім договором строки, зазначивши власні банківські реквізити.

ПрАТ «ХК «Київміськбуд» одержано зазначене Повідомлення ОСОБА_1 про розірвання Попереднього договору.

У визначений у Повідомленні час (22.03.2023 о 13.00) уповноважений представник Гоняйлової Т. І., ОСОБА_5 , прибув до офісу Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сич І. М. для підписання Договору про розірвання Попереднього договору та перебував в офісі до 16 години.

Проте, ПрАТ «ХК «Київміськбуд» свого уповноваженого представника до нотаріуса не направило, про що нотаріусом складено відповідне Свідоцтво.

13 травня 2023 року ОСОБА_1 направила на адресу відповідача, ПрАТ «ХК «Київміськбуд», нове Повідомлення про розірвання Попереднього договору, в якому з посиланням на положення Попереднього договору від 21 грудня 2021 року, і ст.ст. 209, 214, 635 ЦК України, повторно:

1. Повідомила ПрАТ «ХК «Київміськбуд» про відмову від Попереднього договору купівлі-продажу квартири від 21.12.2021, укладеного між ПАТ «ХК «Київміськбуд» (Майбутній Продавець) та ОСОБА_1 (Майбутній Покупець).

2. Запросила ПрАТ «ХК «Київміськбуд» направити уповноваженого представника для підписання Договору про розірвання Попереднього договору та для нотаріального посвідчення Договору про розірвання Попереднього договору на 29 травня 2023 року о 13 годині до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубченка Р.О. (свідоцтво №6179, місце здійснення нотаріальної діяльності: АДРЕСА_2 ).

3. Просила здійснити всі розрахунки з нею, ОСОБА_1 , щодо повернення сплачених коштів у визначені Попереднім договором строки, зазначивши власні банківські реквізити.

У визначений в Повідомленні час 29 травня 2023 року о 13 годині уповноважений представник Гоняйлової Т. І., ОСОБА_5 , прибув до офісу Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубченка Р. О. для підписання Договору про розірвання Попереднього договору.

Проте, уповноважений представник ПрАТ «ХК «Київміськбуд» до нотаріуса повторно не прибув, про що нотаріусом складено відповідне Свідоцтво.

Станом на момент розгляду справи, матеріали справи не містять доказів розгляду відповідачем ПрАТ «ХК «Київміськбуд» Повідомлення ОСОБА_1 про розірвання Попереднього договору та про повернення внесених нею на придбання квартири грошових коштів.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Оскільки, рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2023 року та додаткове рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2023 року в частині задоволених вимог ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення штрафу та витрат на професійну правничу допомогу не оскаржується, тому суд відповідно до ст. 367 ЦПК України в цій частині його не переглядає.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина друга статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Частинами 1, 2 п. 1 ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов?язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Попередній договір щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню.

Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Будь-які платежі на підтвердження зобов`язання за попереднім договором щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості, а також встановлення інших фінансових зобов`язань сторін, крім штрафних санкцій, за попереднім договором купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості не допускаються.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина другастатті 78 ЦПК України).

Відповідно достатті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» («J. K. AND OTHERS v. SWEDEN») зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Матеріалами справи підтверджується, що 21 грудня 2021 року між ПрАТ «ХК «Київміськбуд» (Майбутній продавець) та ОСОБА_1 (Майбутній покупець) було укладено попередній договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубченко Р. О. та зареєстрований в реєстрі за № 2170, за умовами якого сторони зобов`язуються в строк та умовах визначеним цим договором, укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (том 1 а. с. 12-15).

За змістом п. 1.2. Попереднього договору, основний договір сторони зобов`язуються укласти протягом шести місяців із дня отримання Майбутнім продавцем поштової адреси будинку, в якому знаходиться майно та за умови виконання майбутнім покупцем вимог п. 1.4. та 1.5. цього договору.

Майбутній покупець зобов`язаний сплатити майбутньому продавцю вартість майна, зазначену у п. 2.2. цього договору, протягом п`яти банківських днів з дня укладення цього договору (п. 1.4. Попереднього договору).

Відповідно до п. 1.5. Попереднього договору кінцеві розрахунки між сторонами здійснюються після обмірів суб`єктом господарювання, що проводить технічну інвентаризацію, та отримання майбутнім продавцем технічного паспорту на майно, відповідно до фактичної площі майна, виходячи з вартості 1 кв. м., визначеної в п. 2.2. цього договору.

На дату підписання цього договору вартість майна складає 1 286 461 грн 44 коп, без ПДВ, виходячи із вартості 1 кв. м. 28 512 грн (п. 2.2. Попереднього договору).

На виконання умов Попереднього договору ОСОБА_1 перерахувала на рахунок ПрАТ «ХК «Київміськбуд» 1 286 461,44 грн, що підтверджується копією квитанції від 28.12.2021 № 121257076 на суму 1 100 000 грн, копією квитанції від 28.12.2021 № А181-В870- 5954-АМ2Т на суму 172 330 грн, копією квитанції від 29.12.2021 № 121479387 на суму 10 431,44 грн, копією квитанції від 23.12.2021 № 120605356 на суму 3 700,00 грн (том 1 а. с. 16-19).

Пунктом 4.8. Попереднього договору передбачено, що до прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію майбутній покупець має право відмовитися від договору шляхом його розірвання, про що сторонами укладається відповідний договір про розірвання.

За таких умов, цей договір вважається розірваним в повному обсязі з моменту підписання відповідного договору про розірвання. В такому випадку майбутній продавець повертає майбутньому покупцеві на банківський рахунок, що зазначений майбутнім покупцем у договорі про розірвання, кошти протягом 60-ти банківських днів з дня підписання договору про розірвання, за вирахуванням штрафу в розмірі 5% від суми, внесеної за цим договором.

Аналіз пунтку 4.8. Попереднього договору свідчить про те, що майбутній покупець до прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію наділений правом на відмову від договору, шляхом його розірвання.

Матеріали справи не містять доказів того, що об`єкт будівництва був прийнятий в експлуатацію, а тому ОСОБА_1 реалізувала своє право, передбачене п. 4.8. Попереднього договору, на розірвання договору, звернувшись до суду з відповідним позовом.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов по суті правильного висновку про наявність підстав для розірвання Попереднього договору купівлі-продажу квартири від 21.12.2021, укладеного між ПрАТ «ХК «Київміськбуд» та ОСОБА_1 , та стягнення на користь останньої з відповідача 1 286 461 грн 44 коп, внесених позивачем грошових коштів.

Не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази бездіяльності ПрАТ «ХК «Київміськбуд» щодо будівництва об`єкта, оскільки обов`язок спростування вказаних обставин з урахуванням принципу змагальності сторін лежить на відповідачеві.

За таких обставин, посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що він вживає заходів щодо будівництва, хоча умовами Попереднього договору не передбачено встановлених строків введення в експлуатацію, не заслуговують на увагу суду, оскільки самі умови Попереднього договору визначено право ОСОБА_1 на розірвання договору до прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію.

Суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що позиція суду першої інстанції про те, що штраф в розмірі 5 % від суми внесеної за договором коштів у разі його розірвання не повинен вираховуватись є неправильною, виходячи з умов Попереднього договору та норм законодавства, з огляду на таке.

У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2023 року справа № 308/3956/15-ц (провадження № 61-8074св22) зазначено, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим, за частиною третьою статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Водночас закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах.

Зазначені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Разом з тим, штраф в розмірі 5 % від суми, визначений п. 4.8. Попереднього договору, не має компесанторний характер, адже підставою для вирахування є не порушення майбутнім покупцем зобов`язання, а відмова від укладення основого договору, що є правом останнього, а тому з урахуванням загальних засад справедливості, добросовісності та розумності відсутні підстави для його вирахування від суми, внесеної позивачем.

Суд не бере доводи апеляційної скарги про те, що договір про розірвання повинен також посвідчуватись нотаріусом, яий посвідчував Попередній договір, з огляду на те, що відповідно до п. 5.1. Попереднього договору спори та суперечки, що можуть виникнути у зв`язку з укладенням або виконанням цього договору, вирішуються сторонами шляхом переговорів, а при недосягненні згоди у судовому порядку.

Враховуючи зміст самого договору, а також наявність спору між сторонами, що підтверджується наданими ПрАТ «ХК «Київмісьбуд» запереченнями проти позову, ОСОБА_1 не позбавлена права реалізувати право на розірвання договору в судовому порядку без попереднього звернення до нотаріуса, яки посвідчував Попередній договір.

З огляду на зазначене, не заслуговують на увагу суду і доводи апеляційної скарги про те, що направлення в проецсі розгляду справи повідомлення про розірвання договору без зміни підстави самої позовної заяви свідчить про порушення позивачем порядку розірвання Попереднього договору та фактично використання важелів суду для одностороннього розірвання договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що право на розірвання договору в односторонньому порядку не передбачно умовами Попереднього договору, є безпідставними та спростовуються змістом самого Попереднього договору.

Суд також не бере до уваги доводи апеляційної скарги на те, що внесені позивачем кошти в розмірі 1 286 461,44 грн є не предоплатою, а забезпечувальним платежем, оскільки той факт, що ОСОБА_1 в прохальній частині позовної заяви зазначено, що внесена нею сума є предоплатою, враховуючи зміст позовної заяви та правовідносини, що виникли між сторонами, не звільняє відповідача від обов`язку у випадку розірвання договору повернути внесені позивачем на виконання умов Попереднього договору кошти.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині оскарження додаткового рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2023 року, суд вважає, що вони є необґрунтованими, з огляду на таке.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями частин першої - п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності.

Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу необхідно надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.

Разом з тим, суд, приймаючи до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру та приймати до уваги конкретні обставини справи.

Аналогічні висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суд від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Верховний Суд у постанові від 24.11.2020 у справі № 911/4242/15, зазначив, що проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу, витраченому адвокатом на виконання робіт.

Крім того, Верховний Суд в додатковій постанові від 19 липня 2021 року у справі № 910/16803/19 зазначив, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно ордеру на надання правничої допомоги серії АХ № 1124187 від 30 березня 2023 року, ОСОБА_1 уповноважила адвоката Сичова А. Ю. на представництво її інтересів в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області (том 1 а. с. 212).

Згідно п. 1.1. Договору про надання правової допомоги № 06/03-23 від 06.03.2023, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Сичовим А. Ю., клієнт доручає, а адвокат, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання надати клієнту правничу допомогу (том 1 а. с 213-216).

На підставі виставленого адвокатом рахунку від 31 березня 2023 року, позивачем сплачено передоплату за договором про надання правничої допомоги № 06/03-23 від 06.03.2023 у розмірі 21 000 грн, що підтверджується копіями рахунку та платіжної інструкції від 31.03.2023 (том 1 а. с. 217-218).

Згідно акту приймання-передачі послуг № 1010 від 10 жовтня 2023 року до Договору, адвокатом було надано, а клієнтом прийнято послуги з надання правничої допомоги вартістю 24 300 грн (том 1 а. с. 219).

Аналізуючи наведені норми права та надані представником позивача докази, суд приходить до висновку про те, що стороною позивача документально доведено та підтверджено понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, враховуючи, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «ХК «Київміськбуд» були повністю задоволені, а також складність справи, витрачений час та обсяг виконаних адвокатом робіт і послуг, суд першої інстанції, вирішуючи питання про розподіл судових витрат в оскаржуваному судовому рішені, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ПрАТ «ХК «Київміськбуд» на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 150 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що, стягуючи з ПрАТ «ХК «Київміськбут» на користь позивача витрати на правову допомогу, суд першої інстанції не врахував клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, є безпідставними, оскільки судом першої інстанції при винесенні додаткового рішення було враховано надані відповідачем заперечення, з урахуванням яких було зменшено розмір витрат.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що сплата адвокату «гонорару успіху» не є обов`язковими для суду зобов`язаннями, які склалися між адвокатом та клієнтом, не заслуговують на увагу суду, оскільки, визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягав стягнення з ПрАТ «ХК «Київміськбуд» на користь позивача, суд не включив в нього «гонорар успіху», врахувавши надані відповідачем заперечення з приводу даного питання.

Таким чином, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, суд першої інстанції ухвалив в судові рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а судові рішення в частинах, що оскаржуються, без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційні скарги залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 362, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» залишити без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2023 року, в частині, що оскаржується, та додаткове рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2023 року, в частині, що оскаржується, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 01.02.2024.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Кропивницького

апеляційного суду С. І. Мурашко

01.02.2024