єдиний унікальний номер справи 546/1545/23
номер провадження 2/546/102/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Романенко О.О.,

за участю

секретаря судового засідання Захарченко Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Решетилівка в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи цивільну справу № 546/1545/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту, -

в с т а н о в и в :

05.12.2023 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла позовна Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.01.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позичальником, яким є ОСОБА_2 , укладено Договір про надання споживчого рахунку № 3553255. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 12000,00 грн. ТОВ «АВЕНТУС» свої зобов`язання за договір про надання споживчого рахунку № 3553255 від 24.01.2021 виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 12000,00 гривень відповідачу, що підтверджується платіжним дорученням. У порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 09.11.2023 року загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості, становить 39521,72 грн., з яких:

заборгованість за тілом кредиту 12000,00 грн.;

заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 27310,00 грн.; заборгованість по пеням і штрафам 0,00 грн.;

нараховані 3% річних 19,72 грн.;

інфляційні втрати - 192,00 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого рахунку № 3553255 від 24.01.2021 у розмірі 39521,72 грн, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 05.12.2023 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О.

Ухвалою суду від 14.12.2023 позовну заяву залишено без руху.

25.12.2023 позивачем було виконано вимоги ухвали суду від 14.12.2023 про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 27.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено відкрите судове засідання на 08:00 год 25.01.2024.

У судове засідання 25.01.2024 сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просить проводити розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечує (а.с.71).

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, на електронну пошту суду 08.01.2024 направила суду клопотання про розгляд справи без її участі у зв`язку з її переїздом на проживання за кордон (а.с.172).

Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних письмових доказів у матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» , в особі директора Довгаля В.В., що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та ОСОБА_2 , 24.01.2021 уклали договір про надання споживчого кредиту, з наступними умовами.

Згідно до пункту 1.1 укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства.

Відповідно до пункту 1.2. на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Згідно пункту 1.3. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 12.000,00 гривень. Тип кредиту - кредит.

Пунктом 1.4. встановлено строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №№1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору.

Стандартна процентна ставка, встановлена пунктом 1.5., становить 1,90% в день та застосовується:

- у межах стоку кредиту вказаного в п.1.4 цього договору:

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору,

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1.5. даного договору, знижена процентна ставка 0,95% в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо споживач у межах строку, визначеного в п.1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну проценту ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в пункті 1.4. даного договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки, користування кредитом для споживача здійснюється з стандартною процентною ставкою на звичайних умовах, що передбачені цим договором. При цьому споживач розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для споживача лише як для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим договором.

Якщо споживач є учасником програми лояльності розмір зниженої процентної ставки зазначений в договорі має значення, що є меншим за розмір стандартної процентної ставки, зазначеної в договорі.

Якщо споживач не є учасником програми лояльності, розмір зниженої процентної ставки дорівнює розміру стандартної процентної ставки, у зв`язку з чим цей підпункт договору носить технічний характер та не має юридичного змісту для споживача.

Відповідно до пункту 1.6. даного договору, метою отримання кредиту є споживчі (особисті) потреби.

Пунктом 1.7. визначено орієнтовну реальну річну процентну ставку на дату укладення, яка складає:

1.7.1. за стандартною ставкою 693,50% річних.

1.72. за зниженою ставкою 346,75% річних.

Пунктом 1.8. визначено орієнтовну загальну вартість кредиту на дату укладення договору, що складає:

18.1. за стандартною ставкою 18 840,00 грн.

18.2. за зниженою ставкою 15 420,00 грн.

Згідно до пункту 2.1. кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.

Відповідно до пункту 3.1. нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".

Пункт 3.2. даного договору передбачає, що до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення, але не включається дата повернення кредиту, вказана в графіку платежів, крім випадку, якщо в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4. договору, відбулася пролонгація строку кредиту відповідно до п.4.2. договору, де проценти нараховуються і за дату повернення кредиту, вказану в графіку платежів. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.

Згідно положень пункту 3.3. розмір процентної ставки, встановлений в п.1.5. договору, залежить від умов її встановлених та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений товариством в односторонньому порядку. Споживач розуміє та надає згоду товариству, що застосування зниженої процентної ставки відповідно до пп.1.5.1. договору залежить від того чи отримає споживач індивідуальну знижку від товариства на стандартну процентну ставку, та у випадку такого отримання споживач погоджується, що застосування зниженої ставки є наперед обумовленим та не може вважатися односторонньою зміною умов договору, оскільки, умови про застосування різних процентних ставок визначені відповідно до домовленості сторін, та не вимагають підписання сторонами будь-яких інших додаткових документів, крім цього договору.

Відповідно до пункту 4.1. даного договору, строк кредиту може бути продовжено:

-за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4. договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2 (пп. 4.2.1.4.2.4.) договору;

-або в порядку автопролонгації на кількість днів та відповідно до умов визначених в пп. 4.3.(4.3.1.-4.3.2.) договору.

Пунктом 4.2. передбачено порядок продовження строку кредиту за ініціативою споживача (далі - пролонгація).

Відповідно до підпункту 4.2.1. споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пп.4.2.2. договору.

Згідно підпункту 4.2.2. пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із вказаних нижче способів серед здійсненням платежу здійснити в особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме натиснути в особистому кабінеті в розділі «Мої кредити» клавішу «внести платіж в меню «Часткове погашення кредиту», або протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку товариства повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомлені номеру та дати цього договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений споживачем платіж буде розцінений товариством як пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом.

Підпунктом 4.2.3. даного договору встановлено. Що товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті/зазначені в договорі.

Згідно підпункту 4.2.4. у випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених в п.4.2.2 цього пункту договору, та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті.

Відповідно до положень пункту 4.3. визначено порядок автопролонгації строку кредиту.

А саме, підпунктом 4.3.1 сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп.4.2.2-4.2.4. договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Згідно пункту 4.3.2. споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп 4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, у порядку передбаченому п.4.2. договору.

Пункт 4.4. передбачає, що вказаний в цьому розділі порядок внесення змін до договору щодо продовження строку кредиту, сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки, воля сторін передбачена в п.4.2. договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в п.4.3. договору письмово цим договором, що відповідає вимогам встановленим статтею 207 Цивільного кодексу України до письмової форми правочину.

Відповідно до пункту 6.1. сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів, крім випадку визначеного в пп.6.1.1 договору.

Якщо відбулося продовження строку користування кредитом за ініціативою споживача ,повернення кредиту та сплата процентів, що нараховуються в період пролонгації, здійснюється не пізніше дня, що є новою датою повертання кредиту та відображається споживачу в особистому кабінеті, крім випадку визначеного в пп.6.1.1 договору.

Якщо відбулося продовження строку користування кредитом в порядку автопролонгації, повернення кредиту засилюється не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту та відображається споживачу в особистому кабінеті, а сплата процентів, що нараховуються за день автопролонгації, здійснюється в день такої автопролонгації, крім випадку визначеного в пп.6.1.1 договору.

Згідно положень підпункту 6.1.1., у разі направлення споживачем коштів з метою повернення в повному обсязі або частково заборгованості за кредитом, в тому числі але не виключно, достроково або при наявності прострочення, проценти за фактичний термін користування кредитом повинні бути сплачені до моменту такого повернення. При цьому, якщо коштів що направляються на повернення кредиту не достатньо для повної сплати процентів за його користування, то вважається що строк сплати таких процентів настав і кошти в першу чергу направляються на повернення цих процентів, з урахуванням черговості передбаченої пунктом 6.3. цього договору.

Пункт 6.2. передбачає, що повернення кредитної заборгованості споживачем, всі платежі та розрахунки, зазначені у цьому договорі, здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на зазначені в договорі та/або на веб-сайті банківські рахунки товариства в національній грошовій одиниці України гривні. З метою повернення кредитної заборгованості споживач може використовувати:

-сервіс доступні споживачу в особистому кабінеті та/або на Веб-сайті, які забезпечують перерахування коштів в погашення заборгованості перед товариством з використанням реквізитів платіжної картки;

-платіжні термінали банків, фінансових установ, я якими у товариства є відповідні домовленості про приймання платежів та переказ коштів на банківський рахунок товариства.

Відповідно до умов пункту 6.3. даного договору, споживач здійснює платежі за договором у такій черговості.

Згідно підпункту 6.3.1. у першу чергу здійснюються платежі з повернення простроченої суми кредиту та прострочені проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбаченої даною чергою, недостатньо для її повного погашення, погашення повинно здійснюватися у такій черговості:

- прострочені зобов`язання по процентам;

- прострочені зобов`язання по кредиту.

Підпунктом 6.3.2. встановлено, що у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбаченої даною чергою, недостатньо для її повного погашення, погашення повинно здійснюватися у такій черговості:

- строкові зобов`язання по процентам;

- строкові зобов`язання по кредиту.

Підпункт 6.3.3 передбачає, що у третю чергу здійснюється сплата інших платежів за договором.

Розділом 7 даного договору встановлено відповідальність сторін. Згідно п. 7.1. сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно чинного законодавства України, та цього договору.

Пунктом 7.2. передбачено, що порушенням умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.

Відповідно до положень пункту 7.3., у випадку повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом протягом 3 (трьох) календарних днів, після закінчення строку користування кредитом, пеня та/або штраф за несвоєчасне виконання споживачем зобов`язань за договором не нараховується.

Пункт 7.4. та його підпункти передбачають, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф - у розмірі 576,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання, та у розмірі 132,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.

Штрафи за договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів), нарахованої за порушення споживачем зобов`язань за цим договором, обмежується сумою визначеною, відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно пункту 7.5. у випадку порушення прав споживача, неналежного виконання чи невиконання цього договору, товариство несе відповідальність згідно із чинним законодавством України та цим договором.

Розділом 9 інші умови договору. Пунктом 9.1. зазначено, договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Пунктом 9.3. - що усі неврегульовані цим договором правовідносини сторін регулюються чинним законодавством України.

Відповідно до положень пункту 9.6., цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в цьому договорі.

Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.

Згідно пункту 9.8.підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що:

- перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в 4.1, 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті;

- він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА», (далі - Правила), що розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом №53-ОД від 16.01.2020 року, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися;

дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності. споживач погоджується, що наявність помилок та/або неточностей, та/або описок в таких даних, не пливають на зобов`язання споживача, передбачені цим договором;

- він погоджується, що у випадку передбаченому пп.2 п.5.1. договору для товариства не наступає прострочення кредитора.

У положеннях пункту 9.11., сторони домовились, що примірник цього договору вважається отриманим споживачем, якщо товариство його направило на електронну адресу вказану споживачем в особистому кабінеті/договорі та/або безпосередньо в особистий кабінет.

У випадку відправлення договору в особистий кабінет, споживач приймає та підтверджує, що дані особистого кабінету є його контактними даними, які були ним зазначені під час укладення договору та які дають можливість споживачу переглядати укладений договір, завантажити його на свій персональний комп`ютер або інший пристрій, створити копію на паперовому носії і таким чином отримати у формі, що унеможливлює зміну його змісту. В цьому випадку датою відправлення договору вважається дата, з якої споживачу в особистому кабінеті стає доступним текст укладеного договору.

Відповідно до п.9.12. всі додатки до цього договору підписані сторонами є невід`ємною частиною договору.

Розділом 10 даного договору вказані реквізити сторін, де зазначено, що даний договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором А962033, 24.01.2021 о 12:54:45 , ОСОБА_1 (а.с. 73-79)

Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 3553255 від 24.01.2021 є Графік платежів до договору про надання споживчого кредиту № 3553255 від 24.01.2021, та згідно якого дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів: 23.02.2021; сума кредиту - 12 000 грн; сума нарахованих процентів - 3 420,00 грн; разом до оплати - 15 420,00 грн. даний додатком підписано ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатору А962033, 24.01.2021 о 12:54:43 год.(а.с.80)

Також судом встановлено, що ТОВ «Авентус України» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в розмірі 12 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача (а.с.88-89).

Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1, 2 ст. 1046 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що відповідачем була прийнята пропозиція (оферта) укласти електронний договір позики, розміщений на веб-сайті ТОВ «Авентус Україна» та направлений позичальнику через особистий кабінет, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Такі дії сторін свідчать про укладення договору позики з дотриманням встановленої Законом України «Про електронну комерцію» форми правочину.

Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Згідно з пп. 3 п. 5.1 кредитного договору, ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-979цс15.

Судом встановлено, що 04.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 04-02-01/2022, згідно умов якого первісний кредитор ТОВ «Авентус Україна» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 26 256 495,72, а фактор, ТОВ «Вердикт Капітал», зобов`язується здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить ТОВ «Авентус Україна», і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між первісним кредитором та боржниками.

За цим договором фактор має право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається (а.с. 115-119)

Додатком №2 до даного договору є акт прийому-передавання реєстру боржників за договором факторингу № 04-02-01/2022 від 04.02.2022 (а.с.119)

Додатком № 3 є реєстр боржників до договору факторингу № 04-02-01/2022 від 04.02.2022, де за №54, ідентифікаційний номер знаходиться ОСОБА_2 , з договором № 3553255 від 24.01.2021, сума кредиту - 12000,00 грн, загальна сума заборгованості - 39310,00 грн, з яких 12000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 27310,00 грн - проценти.(а.с. 121-122, 124)

Згідно копії листа від 17.03.2023 № 166/23 ТОВ «Авентус Україна» надало ТОВ «Вердикт Капітал» на підтвердження видачі на платіжні карти клієнтів он-лайн кредитів, право вимоги, по яким було передано згідно договору факторингу №04-02-014/2022 від 04.02.2022 включно, серед яких за порядковим номером 31 знаходилися відомості про ОСОБА_1 з договором № 3553255 (а.с. 91-92).

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором № 3553255 від 24.01.2021, здійсненого ТОВ «Авентус Україна», за період з 24.01.2021 до 12.02.2021 включно основний борг становив - 12000,00 грн, проценти за зниженою ставкою по 114,00 грн за день загалом за 20 днів 2280,00 грн (114,00*20=2280,00 грн).

Починаючи з 13.02.2021 проценти нараховувалися за стандартною процентною ставкою в розмірі 228,00 грн на день.

Згідно вищевказаного розрахунку відповідачка здійснювала платежі, а саме 12.01.2021 в розмірі 2280,00 грн, 12.03.2021 в розмірі 6384,00 грн, 07.04.2021 у розмірі 5928,00 грн, 06.05.2021 у розмірі 6612,00 грн, 09.06.2021 у сумі 7752,00 грн, 12.07.2021 у сумі 7524,00 грн, 20.08.2021 у сумі 50,00 грн, що були зараховані як оплата процентів.

Загальний розмір сплачених ОСОБА_1 коштів на користь ТОВ «Авентус Україна» становить 36 530,00 грн (2280,0+6384,00+5928,00+6612,00+7752,00+7524,00+50,00= 36530,00)

Судом встановлено, що 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект-центр» укладено договір факторингу № 10-01/2023, згідно умов якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах визначених цим договором права вимоги первісного кредитора до боржників. Зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права до правонаступників боржників (надалі також - реєстр боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором. Права вимоги, що є предметом цього договору належить первісному кредитору на підставі договору факторингу №04-02-01/2022 від 24.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» включно (а.с. 125-130).

Додатком № 4 до даного договору є акт прийому-передачі реєстру боржників за договором № 10-01/2023 про відступлення права вимоги ( купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 (а.с.130).

Додатком № 3 є реєстр боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення права вимоги від 10.01.2023, де за №31798, ідентифікаційний номер знаходиться ОСОБА_2 , з договором № 3553255 від 24.01.2021, сума кредиту - 12000,00 грн, загальна сума заборгованості - 39521,72 грн, з яких 12000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 27310,00 грн - проценти, відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно 625 ЦКУ - 211,72 грн (а.с.131-133,135).

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором №3553255 здійсненого ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023, здійсненого за період з 04.02.2022 по 10.01.2023, остання становить 39521,72 грн, та складається з заборгованості по основній сумі кредиту - 12000,00 грн, заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги - 27310,00 грн, нараховані 3% річних у відповідності до ст.625 ЦКУ - 19,72 грн, інфляційні збитки за користування коштами у відповідності до ст.625 ЦКУ - 192,00 грн (а.с. 113).

Здійснений 24.01.2023 ТОВ «Коллект-центр» розрахунок заборгованості за період 10.01.2023 по 09.11.2023 має такі ж нарахування, а саме загальна заборгованість - 39521,72 грн, що складається з заборгованості по основній сумі кредиту - 12000,00 грн, заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги - 27310,00 грн, нараховані 3% річних - 19,72 грн, інфляційні збитки- 192,00 грн (а.с.114).

Відповідно до ст. ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Так, одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно з ст. ст.610,611,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Із вищенаведених розрахунків первісного кредитора ТОВ «Авентус Україна» по кредитному договору №3553255 від 24.01.2021 укладеного з ОСОБА_1 вбачається, що відсотки за користування кредитними коштами нараховувалися щоденно до моменту укладення договору факторингу з ТОВ «Вердикт капітал», тобто до 03.02.2022 включно.

Разом з цим, суд вважає неправомірним здійснення первісним кредитором нарахування відсотків по кредиту протягом періоду з моменту закінчення строку договору, оскільки зазначені дії не відповідають умовам укладеного договору та нормам матеріального права.

Зазначені висновки суд обґрунтовує наступним.

Постановою від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 ВП ВС уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Якщо умови кредитного договору передбачають можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування, судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, мали на увазі сторони встановлення нарахування процентів як міри відповідальності в певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. «verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem», тобто «слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав»).

Так, умовами договору №3553255 від 24.01.2021 сплата процентів за прострочення виконання зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України не визначена.

Натомість, в договорі визначено лише нарахування процентів за користування кредитом, що регламентується з нормами ст.1048 ЦК України.

Так, у розділі І «Предмет договору» у п.1.2 на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Згідно пункту 1.3. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 12.000,00 гривень. Тип кредиту - кредит.

Пунктом 1.4. встановлено строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №№1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору.

Стандартна процентна ставка, встановлена пунктом 1.5., становить 1,90% в день та застосовується:

- у межах стоку кредиту вказаного в п.1.4 цього договору:

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору,

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору.

Пунктом 1.5. даного договору, визначено умови застосування зниженої процентної ставки 0,95% в день та стандартної процентної ставки на звичайних умовах, що передбачені цим договором.

Розділом третім договору закріплено порядок обчислення (нарахування) процентів та порядок їх зміни. Зазначено, що нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".

Розділом четвертим визначено умови пролонгації стоку кредиту, так , відповідно до пункту 4.1. даного договору, строк кредиту може бути продовжено:

- за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4. договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2 (пп. 4.2.1.4.2.4.) договору;

- або в порядку автопролонгації на кількість днів та відповідно до умов визначених в пп. 4.3.(4.3.1.-4.3.2.) договору.

Пунктом 4.2. передбачено порядок продовження строку кредиту за ініціативою споживача (далі - пролонгація).

Відповідно до положень пункту 4.3. визначено порядок автопролонгації строку кредиту.

А саме, підпунктом 4.3.1 сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп.4.2.2-4.2.4. договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Згідно пункту 4.3.2. споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп 4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, у порядку передбаченому п.4.2. договору.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 дій щодо ініціювання пролонгації кредиту, на такі обставини також не посилається позивач.

За таких обставин враховуючи погоджені умови договору, а саме п.4.3., суд вважає, що відбулася автопролонгація на максимальний погоджений строк 90 днів, згідно пункту 4.1.3.

Враховуючи зазначене суд прийшов до переконання що строк кредиту було продовжено починаючи з 24.02.2021 на 90 днів, тобто до 24.05.2021 включно, що є кінцевою датою строку погашення кредиту.

Нарахування процентів за користування кредитом починаючи з 25.05.2021, тобто поза межами строку, погодженого сторонами договору, є безпідставним та таким що суперечить нормам ст.1048 ЦК України, а тому в цій частині позовні вимоги є безпідставними.

З огляду на наведене суд прийшов до висновку, що кредитором правомірно згідно ст. 1048 ЦК України здійснювалося нарахування процентів у зазначеному розмірі 25308,00 грн у межах строку договору враховуючи автопролонгацію, тобто до 24.05.2021 включно. Зазначений розмір судом обраховано згідно розрахунку заборгованості здійсненому первісним кредитором (а.с.93-99) та складається з: зниженої процентної ставки, що нараховувалася 20 днів у розмірі 114,00 грн за день, загалом 2280,00 грн, та загальної процентної ставки, що нараховувалася 101 день у розмірі 228,00 грн за день, загалом 23028,00 грн.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги щодо заборгованості за кредитом доведені, та Арабова мала погасити заборгованість за тілом у розмірі 12000,00 грн, та за процентами за користування кредитом в межах строку кредиту 25308,00 грн, загальний розмір за цими складовими становить 37308,00 грн.

Позивачем також заявлено вимоги про стягнення згідно ст.625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання щодо сплати тіла кредиту 12000,00 грн, здійснено нарахування 3% річних за період з 04.02.2022 по 23.02.2022 у розмірі 19,72 грн, та інфляційні втрати за лютий 2022 у розмірі 192,00 грн. Загалом розмір вимог за ст.625 ЦК України як міри відповідальності, які пред`явлені позивачем до стягнення становлять 211,72 грн, що не суперечить п.18 перехідних положень ЦК України з урахуванням принципу диспозитивності передбаченого ст.13 ЦПК України (а.с. 113 - розрахунок заборгованості здійснений ТОВ «Вердикт капітал»).

Підсумовуючи викладене суд вважає, що позивачем доведено позовні вимоги у загальному розмірі 37519,72 грн , що складаються із: зобов`язанням за тілом кредиту - 12000,00 грн, зобов`язанням за процентами за користування кредитом - 25308,00 грн, 3% річних у розмірі 19,72 грн та інфляційних втрат у розмірі 192,00 грн.

При цьому, із розрахунку заборгованості здійсненого ТОВ «Авентус Україна» (а.с.93-112), вбачається що ОСОБА_1 здійснювала платежі на погашення кредитної заборгованості, а саме 12.01.2021 в розмірі 2280,00 грн, 12.03.2021 в розмірі 6384,00 грн, 07.04.2021 у розмірі 5928,00 грн, 06.05.2021 у розмірі 6612,00 грн, 09.06.2021 у сумі 7752,00 грн, 12.07.2021 у сумі 7524,00 грн, 20.08.2021 у сумі 50,00 грн, що були зараховані як оплата процентів.

Загальний розмір сплачених ОСОБА_1 коштів на користь ТОВ «Авентус Україна» становить 36 530,00 грн (2280,0+6384,00+5928,00+6612,00+7752,00+7524,00+50,00= 36530,00).

Таким чином загальний залишок несплаченої обґрунтовано нарахованої заборгованості становить 989,72 грн (37519,72-36530,00=989,72).

Ураховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що оскільки кредитором у першу чергу згідно умов договору здійснювалися відповідно до п. 6.3.1. договору зарахування погашення на проценти за користування кредитом , а боржник повинен був сплатити 25308,00 грн процентів за користування кредитом, то враховуючи що загальний розмір внесених ОСОБА_1 коштів на погашення заборгованості становить 36530,00 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом боржником погашена у повному обсязі.

Залишок внесених ОСОБА_1 коштів після зарахування заборгованості за процентам за користування кредитом становить 11222,00 грн (36530,00-25308,00=11222,00).

Тобто, зазначений вище залишок зі сплачених ОСОБА_1 коштів слід зарахувати на здійснення погашення тіла кредиту.

У зв`язку з чим непогашена заборгованість за тілом кредиту, враховуючи положення п.6.3.2. договору, становить 778,0 грн (12000,00-11222,00=778,00).

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 778,0 грн заборгованості за тілом кредиту, а також відповідно до ч.2 ст. 625 ЦКУ 3% річних у розмірі 19,72 грн та інфляційні втрати у розмірі 192,00 грн. загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню становить 989,72 грн (778,00+19,72+192,00=798,72).

В іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №4 від 24.11.2023(а.с.1). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с57).

Згідно позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 39521,72 грн.

Суд дійшов висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги у розмірі 989,72 грн.

Таким чином, пропорційність задоволених вимог становить 2,5 % (989,72х100:39521,72 = 2,5%).

Оскільки, вимоги позивача задоволено на 2,5%, то сплачений судовий збір за пред`явлення позовної вимоги майнового характеру підлягає стягненню на користь позивача в сумі 67,10 грн (2684,00 х2,5%, = 67,10).

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн, суд зазначає наступне.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем здійснено витрати на правову допомогу у сумі 13000,00 грн, що підтверджується договором про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023, заявки на надання юридичної допомоги № 54 від 04.11.2023, витягу з акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.11.2023 копією платіжної інструкції № від 09.11.2023 (а.с.49-50,52,53,54).

Враховуючи обсяг наданих юридичних послуг, співмірність наданих адвокатом послуг та суми виплаченого гонорару, те що позов задоволено частково, а також те, що відповідач не надав заперечень та не просив зменшити розмір витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що сума витрат на правничу допомогу, відповідає критеріям, що наведені вище, зокрема є дійсними, необхідними та розумними в частині їх розміру, відповідають складності справи та підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки вимоги позивача задоволено на 2,5%, то витрати на правову допомогу у сумі підлягають стягненню на користь позивача в сумі 325,00 грн (13000,00 х2,5%, = 325,00).

На підставіст.ст.512,514,526,530,549,610-612,629,1048,1050,1054 ЦК України та керуючисьст.ст.7,12,13,81,141,263,265,279, ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 3553255 від 24.01.2021 станом на 09.11.2023 у загальному розмірі 989,72 грн (дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 72 копійки), яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 778,00 грн; а також згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних за прострочення сплати суми тіла кредиту - 19,72 грн, інфляційних втрат за прострочення сплати суми тіла кредиту - 192 грн.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 67,10 грн (шістдесят сім гривень 10 копійок).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 325,00 грн (триста двадцять п`ять гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02 лютого 2024 року.

Учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , адреса місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, м. Київ, пошт.інд. 01133, ел. адреса: ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , засоби зв`язку: НОМЕР_3 .

Суддя О.О. Романенко