Провадження номер 2/741/124/24
Єдиний унікальний номер 741/2114/23
РІШЕННЯ

іменем України

01 лютого 2024 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Багмута О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Носівського районного суду Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що вони з відповідачем 02 жовтня 2005 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом із матір`ю за її зареєстрованим місцем проживання, де бажають проживати і після розірвання шлюбу між сторонами. Сімейне життя сторін протягом останнього року поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. У позивача та відповідача сформувалися протилежні погляди на подружнє життя та ведення спільного господарства. Між сторонами постійно виникають сварки, свідками яких стають діти, що негативно впливає на їх морально-психологічний стан. Тобто шлюб остаточно розпався у зв`язку з непорозуміннями, психологічною несумісністю, спільним небажанням відновити сімейні стосунки. Шлюб існує формально. Спору про поділ майна на час подання позову між сторонами не існує. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та є недоцільним, тому позивач просить розірвати їх шлюб з відповідачем.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судовий розгляд справи по суті на 12 грудня 2023 року.

Ухвалою суду від 12 грудня 2023 року відкладено розгляд справи до 01 лютого 2024 року для здійснення повторного виклику відповідача в судове засідання.

У судове засідання позивач не з`явилася, але до початку розгляду справи по суті подала до суду заяву, у якій указала, що вона підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання відповідач повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.

Ураховуючи ст. 223 ЦПК України, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу та постановити рішення за відсутності відповідача.

Суд не постановляє заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відсутня згода позивача на заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд уважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За правилом частини 2 статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 02 жовтня 2005 року, про що складено відповідний актовий запис за № 82, місце державної реєстрації шлюбу: відділ реєстрації актів цивільного стану Носівського районного управління юстиції Чернігівської області (а. с. 11). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9) та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що позивач скористалася правом на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, наполягала на розірванні шлюбу, відповідач повторно не з`явився в судове засідання. Суд розцінює неявку відповідача в судове засідання як байдуже ставлення до долі шлюбу, незацікавленість у його збереженні.

Судом також установлено, що подружнє життя сторін не склалося у зв`язку з протилежними поглядами на подружнє життя та ведення спільного господарства, постійними сварками, свідками яких стають діти, що негативно впливає на їх морально-психологічний стан. Шлюбні стосунки фактично припинені. Шлюб існує формально. Діти проживають з позивачем. Спір про поділ спільного майна відсутній. Жодна зі сторін не клопотала перед судом про надання строку на примирення, тому строк на примирення сторонам у справі про розірвання шлюбу не надавався.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У позовній заяві до суду позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте в шлюбі.

Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Отже, суд уважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права позивача та відповідача, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, підтверджені документально (а. с. 4, 5).

Керуючись ст. ст. 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 141, 211, 247, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 02 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Носівського районного управління юстиції Чернігівської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що було зроблено відповідний актовий запис за № 82.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище, набуте в шлюбі, - ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 01 лютого 2024 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА