ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3124/24 Справа № 197/652/22 Суддя у 1-й інстанції - Шевченко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.

сторони справи

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2023 року, ухваленого суддею Шевченко О.В. у смт. Широке Дніпропетровської області (відомості про дату складення повного тексту судового рішення в матеріалах справи відсутні),

ВСТАНОВИВ

У вересні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до батька ОСОБА_2 про стягнення аліментів на його утримання до досягнення 23-х років або до закінчення навчання в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що навчається в Індустріальному фаховому коледжі Криворізького національного університету, денна форма навчання. Термін навчання до 30.06.2024 року. В зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги. Батько є працездатною особою, тому має можливість утримувати його на період навчання. Стягнення аліментів, присуджених на його утримання припинилося після досягнення ним повноліття, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з вказаним позовом

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено в повному обсязі.

Позивач не погодився із даним рішенням, в апеляційній скарзі просив скасувати оскаржене рішення суду та задовольнити його позовні вимоги.

На обґрунтування скарги зазначив, що дистанційна форма навчання не може слугувати підставою для висновку суду про відсутність потреби позивача у допомозі з боку батька. Суд дійшов суперечливих висновків, спочатку встановивши, що позивач продовжує навчання в коледжі, а згодом зазначивши, що позивач надав застарілу довідку про навчання і тим самим не довів, що він навчається. Суд неправомірно переклав на позивача обов`язок доведення спроможності утримувати повнолітню дитину та надання доказів на підтвердження доходів відповідача, який повинен нести відповідач по справі, який цих доказів не надав.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 , просив рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначив, що обидва батьки повинні утримувати своїх дітей, син не довів в судовому засіданні, що потребує допомоги від нього. Відповідачу відомо, що позивач працює в Кривому Розі, про що він надасть відповідні докази.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі про стягнення аліментів з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і яка не входить до переліку справ зазначених у ч. 4 ст. 274 ЦПК України, які не можуть бути розглянуті в прядку спрощеного позовного провадження, враховуючи характер спірних правовідносин, справа розглядається без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення суду в повній мірі не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач навчається на 2 курсі Відокремленого структурного підрозділу «Індустріального фахового коледжу Криворізького національного університету» на денній формі навчання, зарахований з 01.09.2021, передбачене закінчення навчання 30.06.2024, що підтверджується довідкою № 599 від 06.12.2021 (а.с. 7-8).

Згідно з довідкою про доходи № 67 від 14.08.2023, позивач навчається безоплатно та отримує в середньому на місяць стипендію в сумі 1585 грн. (а.с. 74).

Відповідно до рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 16.05.2012 ухвалено стягнути з відповідача аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_1 (син відповідача) та ОСОБА_4 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 20.04.2012 до досягнення дітьми повноліття.

На даний час відповідач перебуває в іншому шлюбі з ОСОБА_5 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки № 334 від 20.09.2023 виданої Радушненським старостинським округом Новопільської сільської ради відповідач проживає разом з дружиною та сином ОСОБА_5 разом.

Відповідно до виписок із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №№ 2429, 2748, 1277, 679, 3622, за період часу з 28.04.2020 по 28.06.2023 відповідач періодично перебував на стаціонарному лікуванні.

Вирішуючи спір та відмовляючи в повному обсязі у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач як повнолітня дитина відповідача є здоровим, може працювати та мати власний дохід, не довів, що навчається, що потребує допомоги від батька, адже має ще матір, а відповідач постраждав при захисті держави, має ще неповнолітню дитину від другого шлюбу, мати якої не працює.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників).

Таким чином, батьки мають обов`язок утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Як встановлено матеріалами справи і не спростовано належними та допустимими доказами відповідачем по справі, позивач ОСОБА_1 продовжує навчання, не досяг 23 років та не має іншого власного доходу окрім стипендії та допомоги з боку матері. Разом із тим, відповідач працездатного віку, брав участь у захисті держави від збройної агресії РФ, був травмований, неодноразово лікувався, визнаний обмежено придатним до військової служби, доказів про встановлення групи інвалідності, повної втрати професійної працездатності, а також доказів про відсутність доходів відповідача суду не надав.

На утриманні у відповідача є дві неповнолітні дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 від шлюбу із матір`ю позивача, на утримання якого стягнуті аліменти та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від другого шлюбу, даних про стягнення аліментів на його утримання у справі немає.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів вважає висновок суду про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі помилковим.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дочки та кінцевий термін стягнення аліментів, суд першої інстанції повинен був врахувати, що згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд також враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановивши дійсні обставини справи та надані сторонами докази у їх сукупності, колегія приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на його утримання слід стягнути аліменти в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку або до закінчення навчання.

Вказаний висновок колегії суддів узгоджується з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню із ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку або до закінчення навчання, починаючи з часу звернення до суду - з 05.09.2022 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 09 квітня 2024 року.

Головуючий:

Судді: