02.02.2024 Справа № 756/6668/23
Унікальний №756/6668/23
Провадження №2/756/441/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Міщенку О.В.

за участі: представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У травні 2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказував, що від шлюбу з ОСОБА_3 мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка разом із батьком - позивачем проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що відповідач проживає окремо від них з донькою, добровільно самоусунулась від виконання нею материнських обов`язків, уникає відповідальності за доньку та обов`язку щодо утримання доньки, позивач вважає що проживання з батьком, який піклується та забезпечує доньку наразі є найбільш прийнятним для сталого і гарного розвитку та існування дитини.

В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у позовній заяві, при цьому підтвердила, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком, мати має можливість безперешкодно зустрічатись з дитиною.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду повідомлені належним чином, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, позовні вимоги визнавали з посиланням на надані 30.10.2023 року пояснення.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

За таких обставин закриття провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, можливо лише в судовому засіданні, а не при проведенні підготовчого судового засідання, оскільки згідно зі статтею 200 ЦПК України, а саме її частиною четвертою, закриття провадження можливо на цій стадії процесу з двох підстав, це: відмова від позову, визнання позову та укладення мирової угоди, визначених статтями 206, 207 ЦПК України.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20 зазначено, що закриття провадження у справі через відсутність предмета спору можливе лише за умови, якщо предмет спору відсутній під час пред`явлення позову.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

В судовому засіданні встановлено, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час подання позовної заяви та після відкриття провадження у справі проживала та проживає разом із батьком - позивачем в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, судом з`ясовано, що мати не заперечувала та не заперечує, не чинила і не чинить перешкод такому проживанню, більше того погоджується з усіма ініціативами батька за для уникнення травмування психіки дитини, що підтверджується наданими 30.10.2023 року письмовими поясненнями.

В судовому засіданні вказані твердження не спростовані жодними належними та допустимими доказами.

Будь-які докази на підтвердження відсутності згоди або оспорювання відповідачем місця проживання дитини, чинення перешкод у спілкуванні і вихованні доньки, утримання відповідачем дитини біля себе за допомогою фізичного чи психологічного насильства відсутні.

Відсутність спору щодо місця проживання дитини на час подання позовної заяви підтверджується, крім іншого повідомленням від 12.12.2023 року №108/24-5750 Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, де вказано, що з огляду на те, що ОСОБА_3 не заперечує проти визначення місця проживання дитини з батьком, у сторін відсутній спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження №12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З огляду встановлення відсутності предмету спору на час подання позовної заяви так і після відкриття провадження у справі, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись п.2 ч. 1ст. 255 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів у частині визначення місця проживання дитини - закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 02.02.2024 року.

Суддя А. В. Шевчук