Справа №461/56/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Мироненко Л.Д.

за участі секретаря судового засідання Курилюк А.І.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 (в режимі ВКЗ),

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог.

ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що Галицьким районним судом м. Львова проводиться розгляд кримінального провадження за фактом вчиненням ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Позивач вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2 перебуваючи у приміщенні під`їзду будинку АДРЕСА_1 таємно викрав чорну сумку, в якій знаходився мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 12» та грошові кошти, які належать ОСОБА_3 .

Спричинену шкоду відповідач добровільно не відшкодував, що змусило позивача звернутись до суду за захистом порушених прав.

Враховуючи вищенаведене, позивач. просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду в сумі 28000 грн.

Рух справи у суді.

05.01.2024 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання.

Позиція сторін по справі.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 22.12.2023 року у справі №461/10135/23 ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні злочинів передбачених ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України та обрано покарання за ч.4 ст. 185 КК України 6 років позбавлення волі; за ч.2 ст. 386 КК України 7 років позбавлення волі. Згідно з ч.1 ст.70 КК України, остаточно, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обрано ОСОБА_2 покарання - 7 років позбавлення волі.

Під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження було встановлено, що 07.08.2023 року о 20:30 год., ОСОБА_2 перебуваючи у приміщенні під`їзду будинку АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, викрав чорну сумку в якій знаходився мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 12, IMEІ: НОМЕР_1 , вартістю 8000, 00 грн. та грошові кошти в загальному розмірі 20000, 00 грн., які належали потерпілому ОСОБА_1 . Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_2 визнав повністю. Цивільний позов потерпілим. у вказаному кримінальному провадженні заявлено не було.

Мотиви прийняття рішення судом

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У ч. 1 ст. 4 ЦПК України законодавчо встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно до положень ст.1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно - правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Таким чином, ч. 2 ст. 1166 ЦК України передбачає, що вина заподіювача шкоди припускається, тобто обов`язок доведення відсутності вини покладається на нього самого, до цього часу він вважається винним; обсяг відшкодування шкоди не залежить від завдання шкоди умисно чи необережно, тобто береться до уваги тільки наявність вини, а не її форма. Тільки у випадках, встановлених законом, відповідач може бути звільнений від обов`язку відшкодовувати завдану шкоду за відсутності його вини, наприклад, в результаті непереборної сили, тобто надзвичайної і невідворотної зовнішньої події, яка повністю звільняє відповідача від відповідальності за заподіяну шкоду (це явища суспільного характеру і вибухи епідемій, епізоотій, стихійні лиха та інше).

Статтею 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини щодо таємного викрадення відповідачем належного ОСОБА_1 майна доказуванню не підлягають.

Вирішуючи питання про розмір завданої позивачу вчиненням кримінального правопорушення шкоди, суд встановив наступне.

Як вбачається з вироку Галицького районного суду м. Львова від 22.12.2023 року у справі №461/10135/23 загальний розмір матеріальної шкоди завданої позивачу вчиненням кримінального правопорушення становить 28000 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211.20 грн., оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а позивач звільнений від його сплати відповідно до п.6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 247, 258 - 259, 263 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 28000 (двадцять вісім тисяч) грн. майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Повний текст рішення виготовлено 02 лютого 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_3 , тимчасово утримується у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» (м. Львів, вул. Городоцька, 20), РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суддя Л.Д. Мироненко