КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1758/2024
Справа № 369/7147/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 січня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, ухвалене у складі судді Пінкевич Н.С. в м. Київ 01 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

В травні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, просила стягнути зі ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду в сумі 109116,17 грн., моральну шкоду в сумі 500000 грн.

Заявлені вимоги мотивувала тим, що 29 вересня 2022 року близько 15:30 ОСОБА_2 разом із ОСОБА_1 перебували на вул. Білогородській у м. Боярка поблизу будинку № 68-б, де у відповідача через неприязні стосунки виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень позивачу. Відповідач, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, своїми протиправними діями спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Спричинені позивачу тілесні ушкодження потягли за собою необхідність відновлення стану її здоров`я, на лікування та оплату медичним фахівцям було витрачено грошових коштів на загальну суму 109116,17 грн.

Наводила зміст ст. 23, 1167 ЦК України та роз`яснення, викладені в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та посилалась на заподіяння їй діями відповідача моральної шкоди.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 вересня 2023 року позов частково задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 564 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн., в решті позову відмовлено, стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, просила скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 вересня 2023 року в частині відмови в позові та ухвалити в частині відмови нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилалася на те, що судом першої інстанції помилково не встановлено наявності іншої шкоди (тілесних ушкоджень), оскільки у висновку експерта, на який посилається суд, зазначено, що від оцінки встановленого діагнозу слід утриматися, тобто факт наявності таких тілесних ушкоджень встановлено, а щодо визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень судово-медичному експерту недостатньо даних.

Звертала увагу, що додатком до позовної заяви нею надано консультативний висновок ортопеда-травматолога від 05 жовтня 2022 року, в якому зазначено про підтвердження діагнозу «Політравма. Пошкодження капсульно-зв`язувального апарату шийного відділу хребта. Забій і здавлення м`яких тканин шиї. Забій м`яких тканин правого плечового суглоба, запалення зв`язок ротаторної манжети правого плечового суглоба. Забій грудної тканини. ЗЧМТ від 29 вересня 2022 року. Струс головного мозку від 29 вересня 2022 року». Крім того, лікар-травматолог у своєму висновку посилається на рентген та МРТ, що в свою чергу і є беззаперечними доказами правильності вказаного діагнозу.

Звертала увагу, що ОСОБА_2 у своїх поясненнях від 02 лютого 2023 року дізнавачу сектору дізнання відділення поліції № 1 Фастівського РУП стверджував, що «коли ОСОБА_1 почала мене обзивати та намагалась вдарити мене в пах, я взяв її за шию та притиснув до паркану, який стояв поряд. Після чого вона впала, тому я взяв її за праву руку та потягнув, піднімаючи її». Отже, неможливість визначити судово-медичним експертом ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не спростовує самого факту їх наявності, про що свідчать власні твердження самого ОСОБА_2 у кримінальному провадженні.

Вказувала, що всупереч ст. 82 ЦПК України суд першої інстанції замість встановлення правових наслідків дій ОСОБА_2 , які підтверджуються доказами, доданими до позовної заяви та поясненням учасників справи, обмежився посиланням на вирок в частині визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Не погоджувалася з критичною оцінкою суду наданих доказів на підтвердження понесених позивачем матеріальних витрат за завдану матеріальну шкоду, вважаючи таке твердження помилковим, вказувала, що лікарі не зобов`язані та не мають право встановлювати причинно-наслідковий зв`язок між умисним нанесенням ОСОБА_1 тілесних ушкоджень ОСОБА_2 та скаргами пацієнта. Діагнози, встановлені лікарями, в першу чергу підтверджують факт пошкоджень (погіршення) здоров`я позивача та мають чіткий причинно-наслідковий зв`язок з подіями 29 вересня 2022 року, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. У висновку лікаря травматолога також чітко вказано на дату 29 вересня 2022 року, як на дату отримання ЗЧМТ та струсу головного мозку пацієнтом.

Вказувала, що в платіжних документах чітко зазначено суму платежу та дату, в призначенні платежу зазначено, за що саме сплачені кошти, з визначенням, який саме товар придбавався. Медичні препарати, які придбавалися ОСОБА_1 , були призначені лікарями, зазначені в медичних висновках та записані в карту пацієнта.

Вважала, що суд помилково і безпідставно процитував інструкцію медичного препарату, не маючи, як і учасники справи, спеціальних знань у медичній сфері.

Вказувала, що судом помилково зазначено про відмову в стягненні моральної шкоди в розмірі 500000 грн., оскільки в частині стягнення 5000 грн. моральної шкоди позов задоволений, і різниця між цими сумами становить 495000 грн.

Щодо посилання суду на відсутність в матеріалах справи доказів понесених моральних страждань, зазначала, що є тендітною дівчиною невеликого зросту, потрапила у обставини, наслідком яких стало умисне спричинення ОСОБА_2 , який активно займається спортом, умисних тілесних ушкоджень, які могли призвести до тяжких наслідків. Отримані фізичні травми та душевні страждання вже носять хронічний характер та мають безліч наслідків та ускладнень, які проявляються в необхідності здійснювати постійний медичний нагляд за своїм здоров`ям внаслідок подій 29 вересня 2022 року, супродовжуються періодичним ускладненням здоров`я, спричиненим отриманими травмами (проблеми з артеріальним тиском, головними болями та мігренями, болями у пошкоджених та травмованих ділянках тіла, ускладненнями хронічних захворювань, нервовими стресами та переживаннями). Крім того, з`явилися панічні атаки та страх нової зустрічі зі ОСОБА_2 . Позивач вимушена пересуватися в супроводі рідних та близьких, оскільки ще й досі має всі підстави боятися за власну безпеку, здоров`я та життя. Крім того, такі зухвалі та умисні дії ОСОБА_2 принизили та продовжують принижувати честь і гідність ОСОБА_1 .

Від відповідача ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Посилався на те, що вироком суду встановлений факт вчинення кримінального проступку ОСОБА_2 , кваліфікованим за ч. 1 ст. 125 КК України, легкі тілесні ушкодження, завдані ОСОБА_1 , полягають у вигляді синців на руках.

Потерпіла ОСОБА_1 погодилися з встановленими розслідуванням обставинами, конкретними тілесними ушкодженнями, що були їй завдані. Отже, потерпіла підтвердила, що іншої шкоди її здоров`ю не завдано та досудове розслідування вірно встановило всі обставини справи. Як правильно зазначив суд першої інстанції, наявності інших тілесних ушкоджень в справі не встановлено. Посилання скаржника на висновок експерта № 27/Д, що начебто факт наявності інших тілесних ушкоджень встановлений, але для визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень недостатньо даних, є недоречними, адже позивач погодилася з встановленими розслідуванням обставинами, конкретними тілесними ушкодженнями, що були їй завдані.

Судово-медичний експерт під час проведення експертизи вирішував також питання щодо зв`язку між тілесними ушкодженнями ОСОБА_1 та подіями, що зафіксовані на відеозаписі; чи могли виявлені тілесні ушкодження утворитися за механізмом, вказаним потерпілою ОСОБА_1 під час слідчого експерименту від 25 січня 2023 року. Експерт лише встановив, що синці верхніх кінцівок могли утворитися за механізмом, вказаним потерпілою ОСОБА_1 , під час слідчого експерименту від 25 січня 2023 року, від стискання верхніх кінцівок потерпілої пальцями нападника. Інших ушкоджень експерт не тільки не підтвердив, а й не встановлено взаємозв`язок між начебто наявними пошкодженнями та діями ОСОБА_2 , тому ніякого відношення до даної справи висновки лікарів приватної фірми ТОВ «Медичний центр «Імперіал Медіка» не мають. Щодо посилань сторони на пояснення ОСОБА_2 , вказував, що вони ніяк не підтверджують факт, характер, вид, ступінь тілесних ушкоджень. Також досудовим розслідуванням та вироком не встановлено ніяких інших ушкоджень, крім синців на руках потерпілої.

Наголошував, що судовим рішенням в кримінальній справі встановлено, що вина ОСОБА_2 у завданні шкоди здоров`ю позивача встановлена саме у вигляді синців на руках, натомість позивач намагається обґрунтувати діями обвинуваченого свої інші хвороби без надання належних та достатніх доказів, які б підтверджували безпосередній причинний зв`язок між діями відповідача та саме такою шкодою здоров`я ОСОБА_1 . Також в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують необхідність лікування та здійснення позивачем лікування ушкоджень здоров`я, завданих ОСОБА_2 у вигляді синців на руках, відсутні будь-які документи (виставлені медичною установою рахунки, акти наданих послуг, квитанцій із конкретизацією оплачуваних медичних послуг), що підтверджують витрати на лікування завданих відповідачем ушкоджень. Надані позивачем платіжні документи свідчать лише про факт переказу з її боку грошових коштів різним одержувачам з незрозумілим призначенням. Щодо витрат на психолога, позивач не надала доказів призначення конкретного курсу лікування у психолога та проведення відповідної психологічної експертизи моральної шкоди.

Вказував, що твердження про панічні атаки, страхи, продовження приниження честі та гідності ОСОБА_1 не мають жодного обґрунтування та належних доказів.

З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 є конфліктною особою, яка не здатна себе стримувати, погрожує, йде на конфлікт через розірвані стосунки, намагалася завдати відповідачу тілесних ушкоджень, сама спровокувала конфлікт. Заявлений розмір морального відшкодування позивачем має на меті збагачення та відповідної помсти щодо минулих стосунків, а не відшкодування моральних переживань, які перенесені позивачем в результаті пошкодження її здоров`я.

В судове засідання 31 січня 2024 року учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені шляхом направлення судових повісток-повідомлень на відомі суду поштові та електронні адреси, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та звітами про направлення вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.

Від представників позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, якими подано заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що позивач понесла витрати на судово-медичне обстеження (а. с. 41, 79) в розмірі 564 грн., які підлягають стягненню з відповідача, в решті надані позивачем докази на підтвердження понесених нею матеріальних витрат оцінені судом критично та відхилені як неналежні. В частині вимог про відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції прийшов до висновку, що відшкодуванню підлягає моральна шкода, завдана незаконними діями відповідача, що включає в себе моральну шкоду в зв`язку із застосуванням фізичної сили та отриманні позивачем тілесних ушкоджень, в розмірі 5000 грн., в іншій частині відшкодування моральної шкоди судом відмовлено в зв`язку із недоведеністю таких вимог.

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із наданих позивачем доказів встановлено, що згідно консультативного висновку (загального) ТОВ «Медичний центр «Імперіал Медіка» від 31 жовтня 2022 року проведено обстеження ОСОБА_1 , яка скаржилася на різкий біль внизу живота, проведено УЗДОМТ - рідина в задньому склепінні, регрес кісти. Призначено лікування (віданол, нормоцикл, мовіназа, свічки дістректаза) (а. с. 9).

Згідно консультативного висновку ТОВ «Медичний центр «Імперіал Медіка» від 05 жовтня 2022 року лікарем ортопедом-травматологом проведено обстеження ОСОБА_1 , скарги: повторна консультація після до обстеження, скарги на болі у грудній клітині, при пальпації біль в проекції грудинно-реберних склепінь зліва. На МРТ пошкодження і запалення сухожилок ротаторної манжети правого плечового суглоба. Діагноз: політравма. Пошкодження капсульно-зв`язувального апарату шийного відділу хребта. Забій і здавлення м`яких тканин шиї. Забій м`яких тканин правого плечового суглоба, запалення зв`язок ротаторної манжети правого плечового суглоба. Забій грудної клітини. ЗЧМТ від 29 вересня 2022 року. Струс головного мозку від 29 вересня 2022 року. Рентгенографія та інші обстеження: рентген, МРТ, консультація невролога, отоларинголога. Рекомендовано продовжувати курс призначеного лікування. Повторні огляди спеціалістів (а. с. 10).

Згідно консультативного висновку отоларинголога ТОВ «Медичний центр «Імперіал Медіка» від 01 жовтня 2022 року, пацієнт ОСОБА_1 має скарги на дискомфорт в горлі при ковтанні, біль в ділянці шиї, під нижньощелепній ділянці. Анамнез захворювання: кілька днів тому був напад іншої особи (душили кілька разів, була втрата свідомості). Проходить обстеження і лікування у травматолога. Попередній діагноз: хронічний тонзилофарингіт (загострення) (а. с. 11).

Згідно консультативного висновку невролога ТОВ «Медичний центр «Імперіал Медіка» від 01 жовтня 2022 року, пацієнт ОСОБА_1 має скарги: після нападу О.Світайла (душив) була втрата свідомості, запаморочення, головний біль в потиличній ділянці, нудота без блювання, біль в шиї (місця, де був тиск), синці на правій та лівій руці. Хронічний тонзиліт. Подія трапилась 29 вересня 2022 року. Консультована травматологом. Діагноз: ЗЧМТ від 29 вересня 2022 року, струс головного мозку від 29 вересня 2022 року. Рекомендації: МРТ головного мозку, фенібут, ібупрофен, при погіршенні стану госпіталізація в чергове неврологічне відділення (а. с. 12);

Згідно консультативного висновку невролога ТОВ «Медичний центр «Імперіал Медіка» від 30 вересня 2022 року, пацієнт ОСОБА_1 має скарги на болі у правому плечовому суглобі, обмеження рухів, також болі у шийному відділі хребта і гортані, біль при акті ковтання. Зі слів травма у побуті 29 вересня 2022 року, підверглася нападу іншої людини, кримінал, сімейна сварка, в правоохоронні органи повідомили. Діагноз: забій м`яких тканин правого плечового суглоба, пошкодження зв`язок, пошкодження капсульно-зв`язувального апарату шийного відділу хребта, забій і здавлення м`яких тканин шиї. Призначено лікування: моваліс, мазь фастум гель (а. с. 13)ю

Згідно консультативного висновку ТОВ «Медичний центр «Імперіал Медіка» від 27 жовтня 2022 року, проведено обстеження ОСОБА_1 , скарги: болі внизу живота зліва, почервоніння та свербіж в області ін`єкції на сідниці. Заключення: кіста лівого яєчника, рекомендовано нормоцикл, мовіназа, свічки дистрептаза, фламідез, мазь феністил, гель траумель, цетрин (а. с. 14).

Крім того, позивачем надано роздруковані квитанції monobank щодо переказу коштів ОСОБА_1 : 27 березня 2023 року на суму 304,90 грн., від 01 квітня 2023 року на суму 2250,50 грн., від 02 квітня 2023 року на суму 194,90 грн., від 02 квітня 2023 року на суму 1500 грн., від 10 квітня 2023 року на суму 720 грн., від 30 квітня 2023 року на суму 379,50 грн., від 22 березня 2023 року на суму 181,80 грн., від 16 березня 2023 року на суму 243,60 грн., від 15 жовтня 2022 року на суму 1204 грн., від 27 жовтня 2022 року на суму 880 грн., від 28 жовтня 2022 року на суму 201 грн., від 09 листопада 2022 року на суму 3093 грн., від 31 грудня 2022 року на суму 1162,80 грн., від 11 січня 2023 року на суму 930 грн., від 06 лютого 2023 року на суму 880,20 грн., від 07 лютого 2023 року на суму 173,30 грн., від 08 лютого 2023 року на суму 402,50 грн., від 09 лютого 2023 року на суму 57 грн., від 10 лютого 2023 року на суму 818,50 грн., від 10 лютого 2023 року на суму 85,90 грн., від 15 лютого 2023 року на суму 635,80 грн., від 17 лютого 2023 року на суму 392 грн., від 26 лютого 2023 року на суму 1800 грн., від 18 лютого 2023 року на суму 1035 грн. (а. с. 15 - 38);

копії фіскальних чеків з аптек від 11 жовтня 2022 року на суму 504,80 грн. за придбання капсул форте, від 12 жовтня 2022 року на суму 5260,40 грн. за придбання інфламафертину, від 04 травня 2023 року на суму 4850 грн. з призначенням «Оплата за товари/послуги», від 11 жовтня 2022 року на суму 355,30 грн. за придбання панавир інтим, за жовтень 2022 року на суму 2800 грн., від 12 жовтня 2022 року на суму 2772,60 грн. за придбання дуфастону, шприцу, дистрептази, від 28 квітня 2023 року на суму 800 грн. за консультацію психолога ОСОБА_4 , від 03 жовтня 2022 року на суму 564 грн., отримувач Київське обласне бюро СМЕ, за судово-медичне обстеження потерпілих, від 17 квітня 2023 року на суму 800 грн. за консультацію психолога, від 21 квітня 2023 року на суму 800 грн. за консультацію психолога (а. с. 39 - 41);

копії платіжних інструкцій та чеків: від 11 травня 2023 року на суму 800 грн., отримувач ОСОБА_4 , від 11 травня 2023 року на суму 6316 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 07 травня 2023 року на суму 520 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 05 травня 2023 року на суму 800 грн., отримувач ОСОБА_4 , від 28 квітня 2023 року на суму 800 грн., отримувач ОСОБА_4 , від 30 квітня 2023 року на суму 2731,50 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 25 квітня 2023 року на суму 4850 грн., отримувач ОСОБА_5 , від 21 квітня 2023 року на суму 800 грн., отримувач ОСОБА_4 , від 17 квітня 2023 року на суму 800 грн., отримувач ОСОБА_4 , від 26 березня 2023 року на суму 1163,40 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 19 березня 2023 року на суму 121,23 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 17 березня 2023 року на суму 1007,90 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 11 березня 2023 року на суму 804,02 грн., отримувач ОСОБА_6 , від 09 березня 2023 року на суму 361,99 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 09 березня 2023 року на суму 2736,90 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 09 лютого 2023 року на суму 3200 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 23 січня 2023 року на суму 5530 грн., отримувач ОСОБА_7 , від 16 січня 2023 року на суму 148,92 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 04 січня 2023 року на суму 107,95 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 02 лютого 2023 року на суму 94,55 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 30 грудня 2022 року на суму 970 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 05 грудня 2022 року на суму 921,30 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 11 листопада 2022 року на суму 380 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 03 листопада 2022 року на суму 1930 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 31 жовтня 2022 року на суму 2085 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 28 жовтня 2022 року на суму 799,78 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 28 жовтня 2022 року на суму 1085,50 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 26 жовтня 2022 року на суму 119,60 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 18 жовтня 2022 року на суму 4899 грн., отримувач ОСОБА_8 , від 13 жовтня 2022 року на суму 879 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 12 жовтня 2022 року на суму 2772,60 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 12 жовтня 2022 року на суму 5260,40 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 11 жовтня 2022 року на суму 70 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 11 жовтня 2022 року на суму 355,30 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 11 жовтня 2022 року на суму 504,80 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 11 жовтня 2022 року на суму 804,02 грн., отримувач ОСОБА_4 , від 04 жовтня 2022 року на суму 804,02 грн., отримувач ОСОБА_4 , від 03 жовтня 2022 року на суму 564 грн., отримувач Київське обласне бюро СМЕ, від 20 вересня 2022 року на суму 804,02 грн., отримувач ОСОБА_4 , від 17 вересня 2022 року на суму 804,02 грн., отримувач ОСОБА_4 , від 14 вересня 2022 року на суму 1990 грн., отримувач ОСОБА_9 , від 25 серпня 2022 року на суму 1315 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 04 квітня 2023 року на суму 217,14 грн., отримувач Аптека Доброго Дня; від 21 вересня 2022 року на суму 350 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 30 вересня 2022 року на суму 600 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 27 вересня 2022 року на суму 2197,41 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 01 жовтня 2022 року на суму 1000 грн., призначення Здоров`я та Краса, від 02 жовтня 2022 року на суму 945,80 грн., призначення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а. с. 52 - 90).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність чи відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення або захисту в обраний спосіб.

Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

В постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року в справі № 523/2163/16-ц (провадження № 61-26889св18) викладено правовий висновок, згідно якого специфіка відшкодування завданої здоров`ю шкоди полягає в тому, що об`єктом відшкодування є не сама зазначена шкода, а майнові втрати, що зазнала фізична особа, внаслідок завдання цієї шкоди. До таких втрат законодавець відносить: а) заробіток (дохід), втрачений потерпілим внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності; б) додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Цей перелік є орієнтовним і у випадку, коли потерпілий має ще й інші втрати, які пов`язані з відповідним ушкодженням здоров`я, то він має право вимагати і їх відшкодування. Розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предметів догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Тобто суд повинен з`ясувати всі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

У рішенні від 12 липня 2007 року у справі «Stankov v. Bulgaria» Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка моральної шкоди, за своїм характером, є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом.

Чинне законодавство не містить методики чи способів обчислення моральної шкоди, та при оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю та спокою особи, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до статті 1166 ЦК України є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

Отже, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

У частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права.

Положеннями статей 77 - 80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц зазначено, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона; таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

З Єдиного державного реєстру судових рішень судом першої інстанції встановлено, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року в справі № 369/4236/23 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, встановлено, що 29 вересня 2022 року близько о 15 год. 30 ОСОБА_2 разом із ОСОБА_1 перебували на вулиці поблизу будинку АДРЕСА_1 , де у ОСОБА_2 через неприязні стосунки виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 . У зв`язку з наведеним ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, йдучи разом із потерпілою взяв своєю правою рукою за ліву руку потерпілу, далі схопив своїми двома руками ОСОБА_1 за її праву та ліву руку. Після чого потягнув ОСОБА_1 за її праву руку, припинив свої противоправні дії та відійшов. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді синців на правій та лівій руках, які згідно висновку експерта № 27/Д від 30 січня 2023 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

На підставі вказаного, судом кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується апеляційний суд та який не спростовано доводами апеляційної скарги, про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_1 у вигляді синців на правій та лівій руках, які згідно висновку експерта № 27/Д від 30 січня 2023 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що наявності іншої шкоди (тілесних ушкоджень), завданих ОСОБА_2 ОСОБА_1 , в даній справі не встановлено.

Суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що згідно заяви ОСОБА_1 у кримінальній справі потерпіла згодна з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження та згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, тобто не оспорювала встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Судом першої інстанції надано вірної правової оцінки консультативним висновкам ТОВ «Медичний центр «Імперіал Медіка» за вересень - жовтень 2022 року та враховано, що обставини отримання травм записані зі слів ОСОБА_1 , а відтак з цих доказів не можна дійти висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача ОСОБА_2 та наслідками у вигляді відповідних діагнозів, встановлених наданими позивачем консультативними висновками.

Суд першої інстанції правомірно врахував, що при розгляді справи позивачем не надано доказів існування інших подій, у яких відповідач ОСОБА_2 завдав би їй тілесних ушкоджень, а позовну заяву вона обґрунтовувала подіями 29 вересня 2022 року та вироком суду.

Оцінюючи чеки та квитанції, надані позивачем на підтвердження обставин, якими остання обґрунтовувала свої вимоги, суд першої інстанції встановив і вказані висновки не спростовуються доводами апеляційної скарги, що з даних доказів неможливо встановити, який саме товар був придбаний, які послуги надавались, призначення платежу, не визначено отримувача платежу, частина платіжних документів не містить інформацію про платника, а частина платежів взагалі здійснена до подій 29 вересня 2022 року.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з доказів, наданих позивачем, неможливо встановити, за призначенням яких лікарів та які саме аналізи здавала позивач, а щодо відшкодування витрат на психолога, то з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 користувалась послугами психолога ще до подій 29 вересня 2022 року, при цьому в матеріалах справи висновок даного психолога відсутній та відсутні докази необхідності отримання консультації психолога в зв`язку з подіями 29 вересня 2022 року взагалі.

Крім того, судом першої інстанції досліджено чеки на придбання медикаментів в аптеках за зроблено обґрунтований висновок про відсутність в матеріалах справи доказів призначення їй відповідних препаратів та їх взаємозв`язок зі спричиненими їй відповідачем легкими тілесними ушкодженнями у вигляді синців на руках.

Повно, об`єктивно та всебічно дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що позивач довела лише понесення витрат внаслідок завдання шкоди її здоров`ю відповідачем шляхом спричинення легких тілесних ушкоджень у вигляді синців на руках на судово-медичне обстеження в Київському обласному бюро судово-медичної експертизи в розмірі 564 грн. (а. с. 41, 79), що становить суму матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками, зважаючи на те, що є доведеними обставини щодо неправомірності дій відповідача, заподіяння ним шкоди позивачу, наявності безпосереднього причинного зв`язку між ними і шкодою та вини відповідача, який не довів, що дані витрати не пов`язані з отриманням позивачем легкими тілесними ушкодженнями 29 вересня 2022 року.

Апеляційний суд відхиляє доводи позивача в апеляційній скарзі, що суд у рішенні серед іншого посилався на висновок експерта № 27/Д від 30 січня 2023 року в кримінальній справі, у якому також встановлений діагноз ЗЧМТ від 29 вересня 2022 року, струс головного мозку від 29 вересня 2022 року, забій м`яких тканин правого плечового суглобу, пошкодження зв`язок, пошкодження капсульно-зв`язувального апарату шийного відділу хребта, забій і здавлення м`яких тканин шиї, з огляду на те, що суд першої інстанції встановлював обставини, що мають значення для справи, не з висновку експерта, а на підставі вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року в справі № 369/4236/23, в якому цей висновок згадується.

При цьому вина ОСОБА_2 даним вироком встановлена лише у заподіянні ОСОБА_1 тілесних ушкоджень у вигляді синців на правій та лівій руках, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а сам висновок експерта № 27/Д від 30 січня 2023 року в матеріалах даної цивільної справи відсутній і судом першої інстанції не досліджувався.

Враховуючи наведене, апеляційний суд відхиляє як неспроможні посилання позивача в апеляційній скарзі на консультативний висновок ортопеда-травматолога від 05 жовтня 2022 року, яким, на думку позивача, мав підтверджуватися діагноз, встановлений висновком експерта № 27/Д від 30 січня 2023 року в кримінальній справі.

Апеляційний суд відхиляє безпідставні посилання ОСОБА_1 на пояснення ОСОБА_2 в кримінальній справі від 02 лютого 2023 року, надані дізнавачу сектору дізнання відділення поліції № 1 Фастівського РУП, з огляду на відсутність таких пояснень в матеріалах даної справи, а також оскільки такі пояснення самі по собі не підтверджують факт, характер, вид та ступінь тілесних ушкоджень.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції порушив ст. 82 ЦПК України, не встановив правові наслідки дій ОСОБА_2 , які підтверджуються доказами, доданими до позовної заяви та поясненнями учасників судового процесу, а обмежився посиланням на вирок у частині визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані і такі, що зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належної правової оцінки.

Суд першої інстанції на виконання вимог ст. 82 ЦПК України правильно визначився з преюдиційністю обставин, встановлених вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року в справі № 369/4236/23 в тій частині, що своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді синців на правій та лівій руках, які згідно висновку експерта № 27/Д від 30 січня 2023 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Не можна погодитися з доводами апеляційної скарги, що діагнози, встановлені лікарями, підтверджують факт пошкодження (погіршення) здоров`я ОСОБА_1 та мають чіткий причинно-наслідковий зв`язок з подіями 29 вересня 2022 року, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, оскільки такі доводи ґрунтуються на особистій суб`єктивній оцінці позивачем обставин справи, не підтверджені належними та допустимими доказами, є припущеннями та відхиляються апеляційним судом.

Доводи позивача, що в наданих нею платіжних документах чітко зазначено суму платежу та дату, в призначенні платежу вказано, за що саме сплачені кошти, наприклад, консультація психолога або товар, і що медичні препарати, які придбавалися ОСОБА_1 , були призначені лікарями, зазначені в медичних висновках та записані в карту пацієнта, враховуються апеляційним судом лише в частині чеків з аптек на а. с. 39 - 41, а також платіжних інструкцій, якими позивач оплачувала консультації психолога ОСОБА_4 , з яких дійсно можна встановити факт придбання позивачем медичних засобів або оплату медичних послуг, дату придбання відповідних товарів або послуг, разом із тим, наведені доводи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, що дані докази не підтверджують понесення позивачем витрат, пов`язаних саме із заподіянням шкоди здоров`ю позивача ОСОБА_2 29 вересня 2022 року за обставин, зазначених у позові та встановлених вироком суду.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції помилково і безпідставно процитував у рішенні інструкцію медичного препарату, не маючи спеціальних знань в медичній сфері, не спростовують вірної оцінки судом першої інстанції доказів завдання матеріальної шкоди, наявних в матеріалах справи, як неналежних, та відхиляються апеляційним судом.

Також судом першої інстанції встановлено, що неправомірними діями відповідача спричинено позивачу легкі тілесні ушкодження, внаслідок чого завдано позивачу моральної шкоди.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що відповідач завдав позивачу моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню на користь останньої, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн., враховуючи при цьому, що така моральна шкода завдана незаконними діями відповідача при застосуванні фізичної сили та отриманні позивачем легких тілесних ушкоджень.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду, який визначив розмір відшкодування моральної шкоди з урахуванням характеру страждань позивача, на засадах розумності та справедливості, та не вбачає підстав для збільшення присудженого судом розміру моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції припустився арифметичної помилки, зазначаючи розмір моральної шкоди, в якій судом відмовлено, не впливають на правильність, законність та обґрунтованість судового рішення, в резолютивній частині якого зазначено про часткове задоволення позову та присуджені до стягнення суми в частині кожної з вимог, а саме 564 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, також зазначено, що в задоволенні іншої частини судом відмовлено.

Апеляційний суд враховує, що вказана помилка може бути виправлена в порядку ст. 269 ЦПК України самим судом першої інстанції і не є підставою для скасування або зміни рішення.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що вона є тендітною дівчиною невеликого зросту, потрапила у обставини, наслідком яких стало умисне спричинення ОСОБА_2 , який активно займається спортом, умисних тілесних ушкоджень, які могли призвести до тяжких наслідків, отримані фізичні травми та душевні страждання носять хронічний характер та мають безліч наслідків та ускладнень, які проявляються в необхідності здійснювати постійний медичний нагляд за своїм здоров`ям внаслідок подій 29 вересня 2022 року, супродовжуються періодичним ускладненням здоров`я, спричиненим отриманими травмами, виникненням панічних атак та страхом нової зустрічі зі ОСОБА_2 , побоюваннями за власну безпеку, здоров`я та життя, приниженням честі і гідності ОСОБА_1 , не є підставою для збільшення розміру моральної шкоди, визначеної судом першої інстанції, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами, а ґрунтуються лише на поясненнях позивача, тобто є припущеннями, та відхиляються апеляційним судом.

Апеляційний суд також враховує, що будь-які підстави відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 у позові не вказувалися взагалі, не зазначалось, в чому полягає моральна шкода, завдана діями відповідача конкретно їй, а в обґрунтування вимог були викладені лише загальні положення ст. 23, 1167 ЦК України та роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при цьому вищезазначені підстави вперше наведені позивачем лише в апеляційній скарзі і не могли були оцінені судом першої інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги в наведеній частині є необґрунтованими та безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі, зводяться до незгоди із рішенням суду першої інстанції і переоцінки доказів та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в рішенні суду першої інстанції, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних по суті висновків суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.