Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2024 Справа №607/18936/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Шимків Л.І., представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Подковський Анатолій Олегович, звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, в якому просить: розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 10.11.2001 Золочівським р/відділом РАГС Львівської області, актовий запис № 11; визначити місце проживання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позивачем ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2001. Від даного шлюбу у них є син ОСОБА_4 , 2008 р.н. Поступово відносини між ними погіршувалися, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у лютому 2022 року, та з цього часу вони фактично не проживають разом та не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних відносин, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. З лютого 2022 року неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з позивачем. Вважає, що в інтересах сина проживати саме з ним, а не з відповідачкою, оскільки він має можливість створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини. Відповідачка не має постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання сина, та не може забезпечити умови для нормального розвитку дитини та його навчання. При цьому, між відповідачкою та сином добрі стосунки. Вказує, що проживання сина разом з позивачем відповідає його інтересам, оскільки відповідач не може дати дитині ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальних та безпечних для здоров`я дитини умов проживання. Тому просить розірвати шлюб та визначити місце проживання сина разом із ним.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.10.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою суду від 07.12.2023 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.01.2024.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідачки не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з частиною четвертою статті 223, статтею 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав суду висновок органу опіки та піклування щодо недоцільності визначення місця проживання дитини, який затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 03.01.2024. Просив розглядати справу без присутності представника органу опіки та піклування, за наявними матеріалами у справі.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.11.2001 Золочівським р/відділом РАГС Львівської області, актовий запис № 11.

Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 23.07.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 1658.

Як вбачається із висновку органу опіки і піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 27 від 03.01.2024, орган опіки і піклування вважає, що підстав для визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 немає.

Згідно вищевказаного висновку, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини батько, ОСОБА_2 , повідомив про те, що бажає визначити місце проживання сина разом із собою, оскільки його вихованням та матеріальним забезпеченням займається він. Також позивачем повідомлено про те, що мати дитини перебуває за кордоном.

Мати дитини, ОСОБА_3 , на засідання комісії не з`явилась та не повідомила про причини своєї відсутності.

27.11.2023 року працівниками управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого встановлено, що ОСОБА_5 проживає разом із сином в квартирі, яка складається з трьох кімнат загальною площею 62 м.кв., з усіма комунальними зручностями. Для дитини відведена окрема кімната, ліжко для сну, стіл, шафа, одяг та взуття відповідного віку.

22.12.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_6 повідомив, що бажає проживати разом із батьком. З мамою вони спілкуються в телефонному режимі, оскільки вона проживає за кордоном.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вправі самостійно визначити місце проживания, оскільки досягнув чотирнадцятирічного віку. Крім того, батьком дитини не надано доказів, які б свідчили про наявність спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

Щодо позовних вимог про розірвання шлюбу.

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя в сторін не склалося, між ними припинилися подружні стосунки. Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер.

Відповідно до статті 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Щодо позовних вимог про визначення місця проживання дитини.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відповідно до частини другої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У статті 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з частиною першою статті 161 ЦК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 17.05.23 у справі № 351/611/21 (провадження № 61-990св23) вказано, що «у разі спору місце проживання малолітньої дитини (фізичної особи у віці до чотирнадцяти років) визначається органом опіки та піклування або судом, проте при вирішенні вказаного питання, що стосується дитини, яка досягла 14 років, то закон не передбачає можливості вирішення такого спору органом опіки та піклування або судом, оскільки в цьому випадку слід керуватися частиною третьою статті 160 СК України та положеннями частини другої статті 29 ЦК України.

У даній справі судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і на час звернення до суду з позовом про визначення місця його проживання йому виповнилося 15 років.

Отже, в силу вищенаведених норм чинного законодавства він може вільно обирати собі місце проживання з кимось із батьків. Суд не може визначати місце проживання дитини, яка досягла 14 років за позовом когось із батьків, оскільки таке право вибору місця проживання надано законом самій дитині.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи положення частини другої статті 29 ЦК України та частини третьої статті 160 СК України, суд доходить висновку, що підстави для визначення судом місця проживання дитини, якій виповнилось 14 років, відсутні, тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про визначення місця проживання дитини необхідно відмовити.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 25 січня 2018 року у справі № 537/5119/15-ц (провадження № 61-1229св18), від 28 січня 2021 року у справі № 753/6498/15 (провадження № 61-10851св20), від 28 вересня 2022 року у справі № 686/18140/21 (провадження № 61-6611св22)».

Керуючись ст.ст.110, 112, ч. 2 ст. 115, 160, 161 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 223, 263, 265, 273, 280-282, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 10.11.2001 Золочівським р/відділом РАГС Львівської області, актовий запис №11.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про визначення місця проживання дитини відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлено 01.02.2024.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, бульвар. Т.Шевченка, 1, м. Тернопіль, .

Головуючий суддяВ. М. Позняк