ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

05 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

ознайомившись з апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2024 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» подало безпосередньо до суду апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2023 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2024 року витребувано з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 201/11800/23.

23 січня 2024 року справа надійшла на адресу апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2024 року вказану апеляційну скаргу було залишено без руху з наданням скаржнику десятиденного строку з дня вручення копії ухвали для надання документу про сплату судового збору у розмірі визначеному законом.

01 лютого 2024 року до Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали від 24 січня 2024 року, в якому позивач вважає, що недоліків апеляційна скарга не містить, а судовий збір сплачено банком з урахуванням оскарження судового рішення лише в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом в розмірі 16 291,26 грн, що відповідає вимогам частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір», а тому розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 702,69 грн (2 684,00 / 5,7294 = 468,46 х 150% = 702,69), а не 4 026,00 грн як зазначає суд апеляційної інстанції, виходячи з обчислення ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (2 684,00 х 150% = 4 026,00).

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що такі твердження є помилковим тлумаченням позивачем норм чинного законодавства та обґрунтування порядку сплати судового збору у спосіб, що є зручним для апелянта.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною другою статті 4 Закону України Про судовий збір визначено, що ставка судового збору за подання до суду: позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір», якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Суд апеляційної інстанції враховує, що позивачем оскаржується рішення в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом в розмірі 16 291,26 грн, проте розмір судового збору, виходячи з оспорюваної суми буде меншим, ніж це передбачено вимогами частини другої статті 4 Закону України Про судовий збір, а тому в даному випадку судовий збір вираховується, виходячи зі ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Частиною другою статті 357 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з частиною шостою статті 357 ЦПК України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на те, що вимоги ухвали Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2024 року позивачем не виконано, недолік апеляційної скарги не усунуто, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути скаржнику.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що в силу положення частини сьомої статті 185 ЦПК України, повернення апеляційної скарги не є обмеженням доступу скаржника до правосуддя та не позбавляє його права повторного звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2023 року визнати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Л.П. Никифоряк

Судді: А.В. Гапонов

Г.В. Новікова