Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2024 Справа №607/16890/22 Провадження №2/607/140/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.

за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.

представника позивача адвоката Молень Р.Б.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Магдич О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах якого діє адвокат Молень Ростислав Богданович до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 05.02.2021 між ним та ОСОБА_7 було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого ОСОБА_7 зобов`язався продати та передати позивачу, а позивач зобов`язався купити та прийняти від ОСОБА_7 житловий будинок, з надвірними побудовами і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,2500 га., цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :02:001:1777, що розташована за адресою: с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, протягом строку до 05.04.2021 укласти договори купівлі-продажу нерухомого майна на умовах, передбачених даним договором. За умовами даного договору, до його підписання позивач сплатив, а ОСОБА_7 отримав кошти у розмірі 280 000 грн в рахунок забезпечення виконання зобов`язання за даним договором, проте 05.04.2021 ОСОБА_7 не виконав умов попереднього договору, а відтак у останнього виникло зобов`язання повернути йому кошти у сумі 1 120 000 грн, а саме, 280 000 грн сплачених ним ОСОБА_7 в рахунок виконання зобов`язання та 10% від ціни продажу нерухомого майна 840 000 грн, що передбачено п. 7 Договору. Позивач вказує, що неодноразово в тому числі і 05.06.2021 звертався до ОСОБА_7 з проханням повернути борг, проте у відповідь отримував лише виправдання та обіцянки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, а спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті останнього до складу якої входить зобов`язання сплатити суму боргу за попереднім договором є ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, з врахуванням ст. 625 ЦК України, позивач просить суд, стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в його користь суму авансу за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна від 05.02.2021 у розмірі 1 120 000 грн, суму інфляційних нарахувань у розмірі 358 445,65 грн, суму трьох процентів річних у розмірі 54 772,60 грн, а також судові витрати.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.12.2022 відкрито провадження у вказаній цивільній справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

27.01.2023 судом зареєстровано відзив на позовну заяву поданий представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Магдич О.О., в якому остання зазначає, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки на сьогоднішній день у спадковій справі № 75/22, відкритій Тернопільською районною державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_7 , подані заяви про прийняття спадщини 2-х спадкоємців, а саме її як спадкоємця першої черги за законом та ОСОБА_3 , як спадкоємця за заповітом, проте свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом не видано жодному зі спадкоємців. Крім того, 26.08.2022 Тернопільським міськрайонним судом відкрито провадження у справі № 607/10326/22 про визнання заповіту ОСОБА_8 недійсним. Також відповідач вважає твердження позивача про те, що його право кредитора на задоволення своїх вимог спадкоємцями боржника за рахунок успадкованого майна порушене і підлягає поновленню судом, безпідставним та не підкріпленим жодним доказом. З цих підстав на думку відповідача позов подано до неналежних відповідачів. Окрім цього, за умовами попереднього договору, строк укладення основного договору становить до 05.04.2021. Водночас, у матеріалах справи відсутні докази надіслання пропозицій укладення основного договору як позивачем ОСОБА_2 , так і продавцем ОСОБА_7 . На думку відповідача, оскільки позивач та ОСОБА_7 основний договір в строк до 05.04.2021 не уклали, тому із 06.04.2021 попередній договір є припиненим. Відповідач з посиланням на постанову Верховного суду у справі № 910/21154/17 від 15.02.2018 вказує, що нарахування штрафу у розмірі 10 % від ціни продажу предмета спірного договору є необґрунтованим, оскільки сплата штрафу передбачена п. 7 спірного попереднього договору, дія якого припинена, з 06.04.2021. Також відповідач зауважує, що спірний попередній договір є борговим документом, тобто документом на підставі якого виникло право кредитора вимагати сплату боргу та обов`язок боржника його сплатити, при цьому доказом існування боргу є знаходження у кредитора оригіналу боргового документу. Разом з тим, оригінал спірного попереднього договору у позивача відсутній, а тому на переконання відповідача відсутні підстави стверджувати, що встановлене попереднім договором зобов`язання не припинене. З огляду на викладене просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.03.2023, клопотання представника позивача ОСОБА_2 адвоката Молень Р.Б. задоволено та позовну заяву ОСОБА_2 в інтересах якого діє адвокат Молень Р.Б. до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в частині позовних вимог про солідарне стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суми авансу за попереднім договором купівлі продажу нерухомого майна від 05.02.2021 у розмірі 1 120 000 грн, суми інфляційних нарахувань у розмірі 358 445,65 грн та 3% річних у розмірі 54 772,60 грн, залишено без розгляду. Підготовче судове засідання відкладено.

05.04.2023 судом зареєстровано відповідь на відзив відповідача ОСОБА_1 , подану представником позивача ОСОБА_2 адвокатом Молень Р.Б., відповідно до якого сторона позивача не погоджується із посиланням відповідача на те, що відсутність у будь-кого зі спадкоємців свідоцтва про право на спадщину є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, так як вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину). Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора, що узгоджується із висновком Верховного суду у постанові № 537/4780/18 від 21.07.2022. З приводу твердження відповідача про те, що позов подано до неналежних відповідачів, то позивач вважає таке хибним, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_7 , а відтак відповідають за зобов`язаннями спадкодавця в межах вартості майна, одержаного в спадщину, оскільки спадщину прийняли. Щодо відсутності у нього оригіналу боргового документу, а саме попереднього договору від 05.02.2022 позивач вказує, що наявний у нього дублікат попереднього договору відповідно до ст. 53 ЗУ «Про нотаріат» та п. 6.2 Глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України має силу оригіналу. Крім того позивач зауважує, що зобов`язання, встановлене попереднім договором, не було виконане ОСОБА_7 , а посилання відповідача на факт виконання останнім зобов`язання, є лише припущенням, яке не підтверджене жодними доказами. На підставі наведеного просить позов задовольнити у повному обсязі.

25.04.2023 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Магдич О.О. подано заперечення на відповідь на відзив, згідно яких відповідач зазначає, що спростовуючи доводи відзиву про пред`явлення позову до неналежного відповідача представник позивача покликається на ст. 1296 ЦПК України, проте позивач зауважує, що між спадкоємцями, які подали заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , а саме нею та ОСОБА_3 існує спір з приводу дійсності заповіту та виникнення права на спадкування, а відтак не зважаючи на те, що заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_7 подали двоє спадкоємців, право на спадкове майно виникне лише у однієї з них. Водночас, вважає необґрунтованим посилання представника позивача на правову позицію Верховного суду викладену у постанові від 21.07.2022 (№ 537/4780/18), оскільки у даній справі не йдеться про існування спору між спадкоємцями щодо права на спадкування та можливість прийняття спадщини лише одним із них, натомість у даній постанові викладено висновок у спорі, в якому є лише один спадкоємець, який прийняв спадщину та оформив свої спадкові права. З приводу доводів представника позивача по наявність у позивача дублікату попереднього договору, який має силу оригіналу, то відповідач вказує, що орган нотаріату дійсно може видати дублікат, який має силу оригіналу, у разі втрати або знищення оригіналу документу. Однак, у позовній заяві не зазначено та не підтверджено належними та допустимими доказами з яких причин у позивача відсутній даний оригінал боргового документу. При цьому зауважує, що дублікат попереднього договору виданий 23.05.2022, тобто уже після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже докази того, що оригінал боргового документу не був повернутий кредитору в момент розрахунку, відсутні. При цьому до матеріалів позовної заяви не долучені також і докази надсилання або вручення вимоги боржнику. За таких обставини на переконання відповідача відсутність у кредитора на руках оригіналу боргового документу свідчить про відсутність боргу. Також звертає увагу, що у відповіді на відзив представник позивача стверджує, що не вчинення ОСОБА_7 дій на сплату боргового зобов`язання може бути встановлена лише з самого факту відсутності у відповідачів доказів того, що такі дії були вчинені. Проте, представник позивача упускає ту суттєву обставину, що перш за все повинна бути доведена сама наявність боргу, оскільки кожна сторона повинна довести ту обставину, на яку вона покликається. Відтак саме позивач повинен довести наявність боргу і не перекладати на відповідача обов`язок доказування. Відповідач вважає, що за відсутності у матеріалах справи доказів надіслання ОСОБА_7 вимоги про виконання умов попереднього договору купівлі-продажу будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки за цією ж адресою від 05.02.2021 саме існування боргу є бездоказовим. За таких обставин відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Протокольною ухвалою суду від 05.07.2023 постановленою в судовому засідання без видалення в нарадчу кімнату із занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

31.07.2023 протокольною ухвалою суду постановленою в судовому засідання без видалення в нарадчу кімнату із занесенням до протоколу судового засідання постановлено повернутись до підготовчого судового засідання та витребувати у Тернопільської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 75/2022 заведеної до майна ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протокольною ухвалою суду від 04.09.2023 постановленою в судовому засідання без видалення в нарадчу кімнату із занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 19.10.2023 протокольною ухвалою суду занесенню до протоколу судового засідання відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 адвоката Молень Р.Б. про повернення до стадії підготовчого провадження, та враховуючи відсутність заперечень сторони відповідачів витребувано із архіву Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу № 607/18049/20 для огляду в судовому засіданні.

12.12.2023 представник позивача ОСОБА_2 адвокат Молень Р.Б. подав письмові пояснення в яких просить врахувати обставини, які мають на думку позивача мають значення для даної справи та які містяться у матеріалах справи № 607/18049/20 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. Так зауважує, що на аркуші № 101 справи № 607/18049/20 знаходиться заява про доповнення підстав позову, подана від імені позивача у справі - ОСОБА_7 , у якій останній просив вважати підставами позову факт здійснення ОСОБА_1 перешкод у виконанні ОСОБА_7 попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05.02.2021. Окрім цього зазначає, що у матеріалах судової справи № 607/18049/20 знаходиться копія письмової вимоги від 05.06.2021 про виконання умов попереднього договору, завірена особисто ОСОБА_7 та яку останній долучив до підписаної особисто ним апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції. Зазначені обставини на думку сторони позивача підтверджують отримання ОСОБА_7 письмової вимоги від 05.06.2021 та спростовують твердження відповідачів про протилежне. Так само, сторона позивача вважає, що матеріали судової справи № 607/18049/20 підтверджують, що зобов`язання за попереднім договором від 05.02.2022 не припинено його виконанням ОСОБА_7 , так як у судовій справі № 607/18049/20, останній як підставу звернення до суду та підставу апеляційної скарги вказував ту обставину, що визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житлом та її подальше виселення необхідне йому для виконання умов попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05.02.2021. Водночас, матеріали судової справи № 607/18049/20 не містять заяви позивача про відмову від позову, а отже підстави позову продовжували існувати аж до смерті позивача. При цьому звертає увагу на те, що постанова суду касаційної інстанції у справі № 607/18049/20 винесена 12.10.2022, тобто після смерті ОСОБА_7 . На підставі викладеного просить позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Молень Р.Б. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях. Крім того, повідомив, що докази понесених позивачем судових витрат буде подано протягом 5-ти днів з дня ухвалення рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Магдич О.О. в судовому засіданні подали письмові виступи у судових дебатах у яких заперечили з приводу позову та просили відмовити у його задоволенні з підстав викладених у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив, а також додатково зазначили, що станом на 2021 рік між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 існував не вирішений спір щодо її права проживати у будинку АДРЕСА_1 , при цьому у будинку проживали та були зареєстровані також її неповнолітні діти. Відтак вважає, що зобов`язання за попереднім договором укладеним 05.02.2021 виконати було неможливо, оскільки до дати виконання вказаної в договорі, а саме 05.04.2021, рішення не могло набрати законної сили, а неповнолітні мешканці не могли бути виселені. З огляду на викладене відповідач ОСОБА_1 категорично переконана попередній договір, який був укладений 05.02.2021 між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Бадер Л.В. за № реєстру 123 був фіктивним та укладений не з метою його реального виконання, а з метою надати більшої ваги позовним вимогам позивача ОСОБА_7 у цивільній справі № 607/18049/20 про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право на користування житлом. Саме про це на думку відповідача свідчить відсутність на руках у ОСОБА_2 оригіналу договору та вимоги про виконання з відміткою боржника про отримання. Щодо наявності у матеріалах цивільної справи № 607/18049/20 копії вимоги ОСОБА_2 від 05.06.2021, то зазначають, що вказане не є доказом її надсилання ОСОБА_2 , оскільки виходячи із суті спору у справі № 607/18049/20, ОСОБА_7 був зацікавлений у тому, щоб долучити дану вимогу ОСОБА_2 як доказ того, що його права на розпорядження будинком обмежуються в результаті проживання у ньому дочки. Якщо цю вимогу дійсно підписав і надсилав боржнику ОСОБА_7 ОСОБА_2 , то тоді у останнього повинні бути докази надсилання або вручення вимоги ОСОБА_7 як боржнику у зобов`язанні. Проте, такі докази позивачем не представлені. З огляду на викладене просять у задоволенні позову відмовити. Також зазначили, що докази понесених відповідачем судових витрат буде подано протягом 5-ти днів з дня ухвалення рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник адвокат Майка А.Б. в судове засідання 22.01.2024 не з`явились, хоча адвокат Майка А.Б. про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа судової повістки про виклик до суду на електронну адресу представника. Разом з тим в ході розгляду справи по суті адвокат Майка А.Б. заперечував, щодо задоволення позову з ідентичних підстав зазначених у відзиві поданому представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Магдич О.О.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази наявні у матеріалах справи, витребувані судом копію спадкової справи № 75/2022 заведену після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та матеріали судової справи № 607/18049/20, суд приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що 05.02.2021 між Продавцем ОСОБА_7 та Покупцем ОСОБА_2 укладено попередній договір купівлі продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Бадер Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 123, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується продати та передати Покупцю, а Покупець зобов`язується купити та прийняти від Продавця житловий будинок, з надвірними побудовами і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,2500 га., цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :02:001:1777, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, село Великі Гаї, в подальшому іменується, протягом строку до 05.04.2021 укласти договори купівлі-продажу нерухомого майна на умовах, передбачених даним договором (п. 1 Попереднього договору).

Відповідно до п.п. 5, 6 Попереднього договору, продаж житлового будинку буде вчинено за 7 000 000 грн, з урахуванням коштів в сумі 224 000 грн, які сплачені Покупцем до моменту підписання даного договору Продавцю в рахунок забезпечення виконання зобов`язання за даним договором. Кошти в сумі 6 776 000 грн Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю в строк до 05.04.2021. Продаж земельної ділянки буде вчинено за 1 400 000 грн, з урахуванням коштів в сумі 56 000 грн, які сплачені Покупцем до моменту підписання даного договору Продавцю в рахунок забезпечення виконання зобов`язання за даним договором. Кошти в сумі 1 344 000 грн Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю в строк до 05.04.2021.

Пунктами 7,8 Попереднього договору передбачено, що якщо договори купівлі-продажу не будуть укладені протягом строку, встановленого в п. 1 даного договору, з вини Продавця Продавець зобов`язується повернути Покупцю кошти сплачені ним в рахунок виконання зобов`язання в сумі 280 000 грн, а також 10% від ціни продажу нерухомого майна, тобто від 8 400 000 грн, а саме, 840 000 грн. Якщо договір купівлі продажу не буде укладений протягом строку, встановленого в п. 1 даного договору, з вини Покупця, то сума забезпечення виконання зобов`язання, отримана Продавцем за даним договором, залишається у Продавця.

Згідно з п. 9 Попереднього договору, сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням.

За змістом п. 10 Попереднього договору, зобов`язання, встановлене даним договором, припиняється, якщо договори купівлі продажу не будуть укладені протягом строку встановленого в п. 1, п. 5, п. 6 даного договору.

Позивачем до матеріалів справи долучено копію дублікату попереднього договору купівлі продажу нерухомого майна укладеного 05.02.2021 між Продавцем ОСОБА_7 та Покупцем ОСОБА_2 та посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Бадер Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 123, виданого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Бадер Л.В. 23.05.2022.

Як вбачається з вимоги про виконання умов попереднього договору від 05.06.2021 адресованої ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , вимагав в ОСОБА_7 негайно укласти основний Договір продажу будинковолодіння на умовах попередніх домовленостей, зокрема зняти з реєстрації як проживаючих в будинковолодінні усіх осіб у т.ч. і сторонніх осіб відмінних від власника майна та продати йому будинковолодіння за ціною вказаною у Договорі. У випадку невиконання попереднього пункту повернути йому сплачені кошти за попереднім Договором в сумі: за будинок 224000,00 грн, за земельну ділянку 56000,00 грн та збитки 10% від суми основного Договору 840 000 грн загальна сума: 1 120 000,00 грн. Також вимога містить попередження, що у випадку невиконання даної вимоги ОСОБА_2 буде змушений звернутись до відповідних установ за захистом своїх порушених прав, зокрема до нотаріуса про вчинення виконавчого напису або до суду про стягнення боргу.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 16.01.1982 Відділом ЗАГСу Тернопільського міськвиконкому, ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Тернопіль та її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

28.05.2005 ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , у зв`язку із чим змінила прізвище на « ОСОБА_10 », що вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України 28.05.2005.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Тернопіль, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданим 24.02.2022 Виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 75/2022 заведеної після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 01.03.2022 звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою № 164 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , який залишив на її ім`я заповіт посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Береш С.М. 15.10.2020 за реєстровим № 3505.

Як вбачається із заповіту посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Береш С.М. 15.10.2020 за реєстровим № 3505, ОСОБА_7 , діючи вільно, цілеспрямовано, свідомо і добровільно, без будь-якого примусу, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, усвідомлюючи значення своїх дій та керуючи ними, на випадок моєї смерті зробив таке розпорядження: все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, а також все те, на що він за законом матиме право, заповів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

04.03.2022 ОСОБА_1 подала Тернопільській районній державній нотаріальній конторі заяву № 169 про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.05.2022 ОСОБА_2 до Тернопільської районної державної нотаріальної контори претензію кредитора від 24.05.2022, в якій зазначив, що 05.02.2021 між ним та ОСОБА_7 укладено попередній договір купівлі продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Бадер Л.В., зобов`язання за яким ОСОБА_7 не виконав, а тому просив долучити претензію кредитора до матеріалів спадкової справи для задоволення вимог за рахунок спадкового майна.

З матеріалів спадкової справи № 75/2022також вбачається, у зв`язку із надходженням 22.08.2022 до Тернопільської районної державної нотаріальної контори заяви представника ОСОБА_1 адвоката Магдич О.О. про оскарження заповіту посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Береш С.М. 15.10.2020 за реєстровим № 3505 та отриманням нотаріальною конторою ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним від 26.08.2022 у справі № 607/10326/22, вчинення нотаріальних дії зупинено.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

За змістом статей 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно положень ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Попередній договір щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства (ч. 2 ст. 635 ЦК України).

Попередній договір є одним із різновидів цивільних договорів, а тому йому властиві всі родові ознаки договорів. Так, попередній договір вважається укладеним з моменту, коли сторони досягли угоди з усіх істотних умов договору. При цьому для попереднього договору, поряд з іншими його умовами, повинні бути визначені ті, які є суттєвими для основного договору.

Тобто у попередньому договорі, крім основного зобов`язання, може бути передбачена відповідальність сторін з того чи іншого питання, зокрема за неналежне виконання зобов`язання у виді штрафних санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.02.2021 між Продавцем ОСОБА_7 та Покупцем ОСОБА_2 укладено попередній договір купівлі продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Бадер Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 123, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується продати та передати Покупцю, а Покупець зобов`язується купити та прийняти від Продавця житловий будинок, з надвірними побудовами і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,2500 га., цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :02:001:1777, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, село Великі Гаї, в подальшому іменується, протягом строку до 05.04.2021 укласти договори купівлі-продажу нерухомого майна на умовах, передбачених даним договором (п. 1 Попереднього договору).

Умовами договору підтверджено, що ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_7 кошти рахунок забезпечення виконання зобов`язання за Попереднім договором у загальному розмірі 280 000 грн, а іншу частину коштів зобов`язався сплатити в строк до 05.04.2021.

Пунктами 7, 8 Попереднього договору передбачено відповідальність сторін за не виконання сторонами зобов`язань встановлених Попереднім договором, а саме, встановлено, що якщо договори купівлі-продажу не будуть укладені протягом строку, встановленого в п. 1 даного договору, з вини Продавця Продавець зобов`язується повернути Покупцю кошти сплачені ним в рахунок виконання зобов`язання в сумі 280 000 грн, а також 10% від ціни продажу нерухомого майна, тобто від 8 400 000 грн, а саме, 840 000 грн. Якщо договір купівлі продажу не буде укладений протягом строку, встановленого в п. 1 даного договору, з вини Покупця, то сума забезпечення виконання зобов`язання, отримана Продавцем за даним договором, залишається у Продавця.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Отже, ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.

Аванс не має забезпечувальної функції. Якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої зі сторін, то аванс повертається його власникові.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 686/6823/14 (провадження № 61-6475св20).

Згідно з частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку невиконання зобов`язання.

Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

Згідно зі статтями 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами.

Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11.

Судом встановлено, що у строк встановлений в п. 1 Попереднього договору, тобто до 05.04.2021 договори купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, житлового будинку, з надвірними побудовами і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, площею 0,2500 га., цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :02:001:1777, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, село Великі Гаї між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 укладені не були.

Враховуючи вищенаведені норми, положення ст. 570 ЦПК України та те, що сторонами не дотримано умова Попереднього договору та не укладено договорів купівлі продажу нерухомого майна на виконання яких позивачем були передані кошти, суд приходить до висновку, що сплачені ОСОБА_2 . ОСОБА_7 кошти фактично є авансом, які підлягали поверненню.

Частина 3 ст. 635 ЦК України визначає, що зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

За змістом п. 10 Попереднього договору, зобов`язання, встановлене даним договором, припиняється, якщо договори купівлі продажу не будуть укладені протягом строку встановленого в п. 1, п. 5, п. 6 даного договору.

Пунктами 1, 5, 6 Попереднього договору встановлено, що договори купівлі-продажу нерухомого майна повинні бути укладені до 05.04.2021.

Таким чином, з огляду на те, що станом на 05.04.2021 договори купівлі-продажу нерухомого майна між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 укладені не були, зобов`язання за Попереднім договором від 05.02.2020 припинились, а у сторони, яка є винною у не укладенні договорів купівлі-продажу нерухомого майна виникли зобов`язання передбачені п.п. 7, 8 Попереднього договору.

Докази того, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 укладався додатковий договір про продовження строку виконання зобов`язань за Попереднім договором від 05.02.2021 у матеріалах справи відсутні.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказує, що ОСОБА_7 умов попереднього договору не виконав та договори купівлі-продажу нерухомого майна з ним не уклав, відтак у останнього виникло зобов`язання повернути йому кошти у сумі 1 120 000 грн, а саме, 280 000 грн сплачених йому в рахунок виконання зобов`язання та 10% від ціни продажу нерухомого майна 840 000 грн, що передбачено п. 7 Договору. При цьому, він неодноразово звертався до ОСОБА_7 з проханням повернути борг, проте у відповідь отримував лише виправдання та обіцянки, на підтвердження чого позивачем до матеріалів справи долучено вимогу про виконання умов попереднього договору від 05.06.2021 адресовану ОСОБА_7 .

За змістом долученої позивачем ОСОБА_2 до матеріалів справи вимоги про виконання умов попереднього договору від 05.06.2021, останній вимагав в ОСОБА_7 негайно укласти основний Договір продажу будинковолодіння на умовах попередніх домовленостей, зокрема зняти з реєстрації як проживаючих в будинковолодінні усіх осіб у т.ч. і сторонніх осіб відмінних від власника майна та продати йому будинковолодіння за ціною вказаною у Договорі. У випадку невиконання попереднього пункту повернути йому сплачені кошти за попереднім Договором в сумі: за будинок 224000,00 грн, за земельну ділянку 56000,00 грн та збитки 10% від суми основного Договору 840 000 грн загальна сума: 1 120 000,00 грн. Також вимога містить попередження, що у випадку невиконання даної вимоги ОСОБА_2 буде змушений звернутись до відповідних установ за захистом своїх порушених прав, зокрема до нотаріуса про вчинення виконавчого напису або до суду про стягнення боргу.

Факт отримання ОСОБА_7 вказаної вище вимоги підтверджується матеріалами справи № 607/18049/20 дослідженої судом у судовому засіданні.

Так, як встановлено судом з матеріалів цивільної справи № 607/18049/20, 26.10.2020 ОСОБА_7 звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, а саме будинком АДРЕСА_1 .

11.02.2021 представник ОСОБА_7 , адвокат Парубій І.М. подав до суду заяву про доповнення підстав позову, у якій зазначив, що ОСОБА_7 як власник будинковолодіння по АДРЕСА_1 прийняв рішення про його продаж разом із земельною ділянкою. Договором встановлено отримання Продавцем авансу за будинковолодіння. а саме за будинок 224 000,00 грн та за земельну ділянку 56 000,00 грн і одночасно передбачено, що у випадку не укладення остаточного договору купівліпродажу отримана сума підлягає поверненню Покупцю у подвійному розмірі. Зауважував, що остаточний договір продажу будинковолодіння визначено укласти 05.04.2021 і у випадку його не укладення з підстави не зняття з реєстрації ОСОБА_1 як особи проживаючої в предметі продажу покладе фінансове навантаження на ОСОБА_7 в частині повернення подвійного розміру отриманого авансу.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.06.2021 у справі № 607/18049/20, з поміж іншого у задоволенні первісного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, відмовлено.

21.07.2021 ОСОБА_7 через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області подав до Тернопільського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.06.2021 до якої долучив вимогу про виконання умов попереднього договору від 05.06.2021 адресовану йому ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, суд відхиляє посилання сторони відповідача ОСОБА_1 про відсутність в матеріалах справи доказів надсилання ОСОБА_2 ОСОБА_7 вимоги про виконання зобов`язання, оскільки такі спростовуються дослідженими вище доказами.

Однак, вимога про виконання умов попереднього договору від 05.06.2021,містить дві вимоги, які ОСОБА_2 вимагав вчинити ОСОБА_7 , зокрема:

1. негайно укласти основний Договір продажу будинковолодіння на умовах попередніх домовленостей, зокрема зняти з реєстрації як проживаючих в будинковолодінні усіх осіб у т.ч. і сторонніх осіб відмінних від власника майна та продати йому будинковолодіння за ціною вказаною у Договорі;

2. у випадку невиконання попереднього пункту повернути йому сплачені кошти за попереднім Договором в сумі: за будинок 224000,00 грн, за земельну ділянку 56000,00 грн та збитки 10% від суми основного Договору 840 000 грн загальна сума: 1 120 000,00 грн.

Так, з матеріалів справи № 607/18049/20 також вбачається, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 11.11.2021, апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволено. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.06.2021 скасовано і ухвалено нове рішення, яким визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_7 2100, 40 грн сплаченого судового збору.

Вказана постанова набрала законної сили з дня її прийняття, а саме 11.11.2021.

17.05.2022 ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 11.11.2021 у справі № 607/18049/20, витребувано вказану справу із Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Постановою Верховного Суду від 12.10.2022 у справі № 607/18049/20, заяву ОСОБА_3 про зупинення касаційного провадження залишено без задоволення. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Тернопільського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року скасовано, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 червня 2021 року залишено в силі.

Проте, в судовому засіданні встановлено, що незважаючи на те, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 11.11.2021, ОСОБА_1 , визнана такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , договори купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, житлового будинку, з надвірними побудовами і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, площею 0,2500 га., цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :02:001:1777, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, село Великі Гаї між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 укладені не були.

Водночас, в суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_7 не виконав вимогу ОСОБА_2 від 05.06.2021 в частині п. 2, про виконання умов попереднього договору, за змістом якого у випадку не укладення договорів купівлі-продажу нерухомого майнаОСОБА_7 повинен повернути йому сплачені кошти за попереднім Договором в сумі: за будинок 224000,00 грн, за земельну ділянку 56000,00 грн та збитки 10% від суми основного Договору 840 000 грн загальна сума: 1 120 000,00 грн, з огляду на те, що з моменту набрання постановою Тернопільського апеляційного суду від 11.11.2021 у справі № 607/18049/20 та до моменту смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 жодного разу не звертався до ОСОБА_7 з вимогами про виконання умов Попереднього договору від 05.02.2021, докази зворотного в до матеріалів справи не долучено та позивачем в судовому засіданні не подано.

Окрім цього, на переконання суду слушними є посилання сторони відповідача ОСОБА_1 на факт ненадання позивачем доказів причин відсутності у останнього оригіналу Попереднього договору купівлі продажу нерухомого майна укладеного 05.02.2021 між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 .

Так, суд звертає увагу, що на обґрунтування своїх вимог позивачем долучено до матеріалів справи копію дублікату попереднього договору купівлі продажу нерухомого майна укладеного 05.02.2021 між Продавцем ОСОБА_7 та Покупцем ОСОБА_2 та посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Бадер Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 123, який виданий приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Бадер Л.В. 23.05.2022, тобто вже після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Беручи до уваги відсутність у позивача оригіналу Попереднього договору купівлі продажу нерухомого майна укладеного 05.02.2021 та не подання суду доказів причин його відсутності у останнього, суд вважає, що позивачем не доведено факт того, що оригінал Попереднього договору купівлі продажу нерухомого майна від 05.02.2021 не був повернутий ОСОБА_2 , ОСОБА_7 в момент виконання останнім п. 2 вимоги про виконання умов попереднього договору від 05.06.2021, а саме, повернення ОСОБА_7 ОСОБА_2 коштів, що були сплачені за Попереднім договором.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, наявність у ОСОБА_7 на момент смерті зобов`язань перед ОСОБА_11 з повернення коштів сплачених за Попереднім договором та збитків 10% від суми основного Договору в сумі 1 120 000,00 грн.

Нормою статті 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Враховуючи те, що позивачем не доведено наявність у ОСОБА_7 на момент смерті зобов`язань з повернення коштів сплачених за Попереднім договором та збитків 10% від суми основного Договору в сумі 1 120 000,00 грн, суд вважає, що таке не увійшло до складу спадщини після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відтак у спадкоємців останнього відсутні зобов`язання перед ОСОБА_2 .

Окрім цього, оскільки суд прийшов до висновку, що про відсутність правових підстав для стягнення з відповідачів боргу за Попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна від 05.02.2021, суд приходить до висновку, що відсутні і передбачені законом підстави для задоволення інших похідних позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми інфляційних нарахувань у розмірі 358 445,65 грн та трьох процентів річних у розмірі 54 772,60 грн.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, а на відповідача - доведення обґрунтованості та підставності заперечень проти позову. Саме на сторони покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції у справі.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, саме сторони, як особи, які на власний розсуд розпоряджаються своїми процесуальними правами щодо предмета спору, визначають докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість.

Неподання стороною належних і допустимих доказів на підтвердження позовних вимог/заперечень проти позову є підставою для вмотивованого висновку судів про недоведеність та необґрунтованість позиції сторони у справі, адже саме зазначені стороною обставини, а не висновки судів, у такому випадку ґрунтуються на припущеннях. Сторона має довести належними та допустимими доказами свою правову позицію у справі.

Суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Враховуючи наведене, суд керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку, щопозов ОСОБА_2 в інтересах якого діє адвокат Молень Р.Б. до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу до задоволення не підлягає.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4-13, 81, 82, 89, 141, 264-265, 273, 274, 279 ЦПК України, ст. 1047- 1049 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_2 в інтересах якого діє адвокат Молень Ростислав Богданович до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу,відмовити.

Судові витрати понесені позивачем ОСОБА_2 на сплату судового збору в розмірі 12 405 грн покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 05.05.2024.

Відомості проучасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Головуючий суддяН. Р. Кунець