Справа № 946/2011/23
Провадження № 2/946/721/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,
за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із тим, що з матеріалів спадкової справи не видно, чи є спадкоємець ОСОБА_2 непрацездатною за віком чи інвалідністю. Виключити спадкоємця ОСОБА_2 з кола осіб, які не входять і не мають права на обов`язкову частку у спадщині немає можливості, в зв`язку з відсутністю в матеріалах справи будь-яких документів про належність до кола осіб, передбачених ст. 1241 Цивільного кодексу України, відсутністю заяв від спадкодавця ОСОБА_2 , про те що вона ознайомлена зі змістом заповіту та не є особою, що має право на обов`язкову частку в спадщині.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, її представник адвокат Красільнікова М.С. надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити, не заперечують щодо заочного.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, а саме за адресою її місця проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, проте конверти із судовими повістками повернулись на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки суду не повідомила.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.11.2023 року закрито підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.03.2024 року ухвалено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно вирішити на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку).
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належала 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 401 від 30.05.2005р.,що видане виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської Ради на підставі рішення виконавчого комітету Старонекрасівської сільської Ради № 181 від 02.12.2004р. і зареєстроване КП «Ізмаїльське МБТІ» від 02.12.2005р. в книзі № 5, номер запису: 29, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9139328 від 02.12.2005р.
В свою чергу, ОСОБА_1 також належить 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності, що зареєстроване в реєстрі за № 36 від 14.02.2023 року, що видане державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної конторою Одеської області Горючкіною О.М.
Як було встановлено в судовому засіданні, вищевказане свідоцтво про право власності видане ОСОБА_1 на підставі ст. 63 Сімейного кодексу України, так як, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , повторно виданого 05.12.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб зареєстровано 09 вересня 1985 року, актовий запис № 2310 від 09 вересня 1985 року, є тим з подружжя, яка пережила чоловіка ОСОБА_3 , 1948 року народження, якій помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на майно набуте подружжям за час шлюбу.
Право власності зареєстроване за ОСОБА_1 згідно витягу з Державного реєстру речових прав № 322847758 від 14.02.2023 року.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 06.07.2011 року, виданого виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до заповіту від 04.05.2006 року, посвідченого секретарем Стронекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 315, ОСОБА_3 , належну йому 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_1 .
Разом з тим, як було з`ясовано судом, відповідач по справі та донька спадкодавця ОСОБА_3 і відповідно спадкоємцем за законом першої черги є ОСОБА_2 .
Так, 24.05.2011 року відповідач ОСОБА_2 , 1972 року народження, зверталась до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовними вимогами, до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , а саме просила визнати за нею право власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх позовних вимог, вона ОСОБА_2 зазначала, що володіла інформацією, що спадкодавець, ОСОБА_3 , 1948 року народження, залишив заповіт, посвідчений Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 04 травня 2006 року зареєстрований в реєстрі за № 315 на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я позивача, дружині ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та проти даного факту вона не заперечувала.
Відповідачка, ОСОБА_4 , вважала, що спадкове майно яке залишилось після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 складається з 1/2 частки вищевказаного житлового будинку з надвірними спорудами, що не охоплене зазначеним вище заповітом.
Проте, як було встановлено в судовому засіданні, співвласником іншої 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про право власності, що зареєстроване в реєстрі за № 36 від 14.02.2023р.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 12.06.2012 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно залишено без розгляду, згідно заяви представника позивача про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду.
За приписами ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Як роз`яснено у п. 19 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.
У Постанові Верховного Суду від 01.08.2019 року по цивільній справі №510/350/16 вказано, що право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом. Тобто, право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене ст.1241 ЦК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Проте, відповідачем ОСОБА_2 не було надано суду відповідних доказів того, що вона є відноситься до осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту згідно ст. 1241 ЦК України.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Так, позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_3 проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 2414 від 12.12.2011р., тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.
Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 10.02.1998 року, РНОКПП НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст заочного рішення складено 29 березня 2024 року.
Суддя: О.О.Бурнусус