справа № 619/5803/23
провадження № 2/619/248/24
РІШЕННЯ

іменем України

30 січня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складіголовуючого - суддіБолибока Є.А. за участю:секретаря судового засіданняЛоманової І.А.

Справа № 619/5803/23

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Золочівська селищна рада,

розглянув в порядку загального позовного провадження позов про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Стислий виклад позиції сторін.

30 листопада 2023 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ісоєва М.Н. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до Золочівської селищної ради, в якому просив: встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_2 разом із спадкодавцем, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 своїм батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день його смерті за адресою АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлого його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прийняв спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 свого батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак за життя не встиг оформити спадщину на своє ім`я. В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином померлого ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 залишив заповіт від 08 грудня 1998 року в якому зазначено, що усе своє майно де б таке не знаходилося та з чого б воно не складалося, на яке матиме право, заповідає своєму синові ОСОБА_2 , в тому числі житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 на день смерті не перебував у шлюбі та постійно проживав у належному йому на праві власності зазначеному житловому будинку. Його син - спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 , який мав реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , понад 10 років постійно проживав однією сім`єю разом зі своїм батьком ОСОБА_3 по день його смерті у його житловому будинку, так як його батько (спадкодавець) останні роки життя страждав на тяжке захворювання, часто хворів, потребував лікування, постійного стороннього догляду та допомоги, що підтверджується при необхідності свідченнями свідків - сусідів та родичів. Державна реєстрація смерті ОСОБА_3 відбулась у виконавчому комітеті Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області, про що в книзі реєстрації смертей було зроблено актовий запис №11 від 20 травня 2011 року та його синові ОСОБА_2 було видано свідоцтво про його смерть, який здійснив поховання його тіла. Протягом шестимісячного процесуального строку встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України ОСОБА_2 не заявляв про свою відмову від спадщини після померлого свого батька ОСОБА_3 . Під час його звернення до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області з метою подання заяви про прийняття спадщини йому повідомили, що якщо він постійно проживав із померлим батьком на день його смерті за однією адресою, звертатися він може після спливу шести місяців з дня смерті батька у зручний йому час одразу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. В подальшому ОСОБА_2 неодноразово прибував до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що залишилося після його батька ОСОБА_3 , однак державного нотаріуса не було на місці, або через велику чергу до нього на прийом не потрапляв. Таким чином, ОСОБА_2 не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини після померлого свого батька ОСОБА_3 у встановлений процесуальний строк. Лише 04 вересня 2018 року ОСОБА_2 через свого уповноваженого представника звернувся до Золочівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно померлого його батька ОСОБА_3 . За результатами розгляду вказаної заяви державним нотаріусом була винесена постанова від 05 вересня 2018 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилося після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_3 . Постанова мотивована тим, що на час відкриття спадщини спадкоємець ОСОБА_2 не був прописаний разом із спадкодавцем за однією адресою, тобто у житловому будинку по АДРЕСА_1 та не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, а тому нотаріус вважав, що заявник не надав документів, підтверджуючих факт прийняття спадщини. ОСОБА_2 який фактично постійно однією сім`єю проживав за однією адресою із спадкодавцем - своїм батьком ОСОБА_3 , не зміг документально довести факт свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим він змушений був звернутися до Комінтернівського районного суду м. Харкова, тобто до суду за місцем реєстрації місця свого проживання, із заявою про встановлення факту постійного його проживання разом із своїм батьком на час відкриття спадщини, у житловому будинку, розташованому за вищевказаною адресою. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2019 року у справі 641/5030 була залишена без розгляду заява ОСОБА_2 про встановлення факту постійного його проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвала суду мотивована тим, що начебто із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право на спадщину - житловий будинок, що відкрилася після смерті його батька. Також суд роз`яснив йому його право на звернення до суду з тими самими вимогами в порядку позовного провадження. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , не залишивши заповіту. На день своєї смерті ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_4 . Спадщину, що відкрилася після померлого ОСОБА_2 , прийняв він, його син, звернувшись протягом шестимісячного строку із заявою про прийняття спадщини до відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори. Дружина померлого ОСОБА_4 та другий син померлого ОСОБА_5 у встановленому порядку та у межах вищезгаданого процесуального строку відмовилися від спадщини на його користь. Він отримав свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна, що залишилося після померлого свого батька ОСОБА_2 , разом із тим постановою державного нотаріуса від 08.02.2021 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що залишилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 його діда ОСОБА_3 , яку прийняв його батько, однак не зміг документально довести факт свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а тому нотаріус вважав, що він не надав документів, підтверджуючих факт прийняття його батьком ОСОБА_2 спадщини після померлого його діда. Таким чином, вважає, що для звернення до суду із позовною заявою за правилами позовного провадження є достатньо підстав, оскільки встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть вплинути на права й обов`язки інших осіб. Оскільки місце проживання ОСОБА_2 було зареєстровано за іншою адресою, а померлий його батько ОСОБА_3 - рідний дід позивача ОСОБА_1 мав офіційно зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , хоча вони постійно проживали спільно у даному будинку, то іншого порядку ніж судового для встановлення зазначеного факту немає. Факт постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 його батька - ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті підтверджується даними поясненнями, свідченнями свідків - сусідів та рідних. У випадку встановлення даного факту в порядку позовного провадження вважатиметься таким, що ОСОБА_2 , його батько, прийняв спадщину після померлого свого батька ОСОБА_3 . Інші спадкоємці, які могли б прийняти спадщину після смерті спадкодавців, померлих відповідно діда та батька ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , крім їх онука та його, відсутні. Вважає, що як спадкоємець першої черги за законом після померлого свого батька ОСОБА_2 , він прийняв спадщину, так як протягом встановленого шестимісячного процесуального строку він не звертався в нотаріальну контору із заявою про відмову від спадщини, а навпаки звертався із заявою про прийняття спадщини та отримав відповідне свідоцтво на частину спадщини, а державним нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно - спірний житловий будинок, через ненадання доказів постійного проживання його батька ОСОБА_2 разом із своїм батьком ОСОБА_3 на день смерті останнього.

30 січня 2024 року представник Золочівської селищної ради подав до суду заяву, в якій просив вирішити справу на розсуд суду.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

01 грудня 2023 року було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10 год 30 хв 26 грудня 2023 року. Направлено відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов в строк до 21 грудня 2023 року. Витребувано у Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи, відкритої після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Витребувано у Відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи №560П/2020, відкритої після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2

13 грудня 2023 року до суду надійшла з Золочівської ДНК копія спадкової справи № 326/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 .

19 грудня 2023 року до суду надійшла з Харківської міської ДНК копія спадкової справи № 560П/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 .

26 грудня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 год 00 хв 30 січня 2024 року.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, перший заступник селищного голови Канівець Л. надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Золочівської селищної ради та просив вирішити справу на розсуд суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позов підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 Должанською сільською радою Золочівського району Харківської області 07.09.1947 зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (до шлюбне прізвище ОСОБА_7 ) про що зроблено відповідний актовий запис № 28.

З огляду на свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 . У свідоцтві про народження зазначені - батько: ОСОБА_3 , мати: ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 Золочівським відділом ДРАЦС 22.01.1983 зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (до шлюбне прізвище ОСОБА_8 ), про що зроблено відповідний актовий запис № 7.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 . У свідоцтві про народження зазначені - батько: ОСОБА_2 , мати: ОСОБА_4 .

З огляду на заповіт від 08.12.1998, посвідчений секретарем Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області Донь Л.М. та зареєстрований в реєстрі за № 233, ОСОБА_3 усе своє майно де б таке не знаходилося та з чого б воно не складалося, на яке матиме право, в тому числі житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , заповідає своєму синові ОСОБА_2 , що мешкає у АДРЕСА_4 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області від 20 листопада 1990 року № 357, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 . Даний житловий будинок зареєстрований КП «Дергачівське районне бюро технічної інвентаризації» на праві приватної власності за ОСОБА_3 та внесений 05 вересня 2006 року у реєстрову книгу № 2 за реєстром № 160.

Постановою державного нотаріуса Четверної Харківської міської державної нотаріальної контори Козєєвої С.М. від 05 вересня 2018 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Постановою державного нотаріуса Четверної Харківської міської державної нотаріальної контори Каліберда Т.М. від 08 лютого 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що його батько - спадкодавець ОСОБА_2 пропустив строк для прийняття спадщини після його батька ОСОБА_3 .

З огляду на Інформаційну довідку з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 02.09.2020 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно з Актом про встановлення факту проживання в с. Довжик від 11.11.2023 складеного та підписаного членом вуличного комітету «Дружба» ОСОБА_9 в присутності свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за заявою ОСОБА_1 про те, що дійсно ОСОБА_2 проживав зі своїм батьком ОСОБА_3 більше 10 років за адресою: АДРЕСА_5 та доглядав за ним.

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Четверної Харківської міської державної нотаріальної контори Козєєвої С.М. від 05 вересня 2018 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 .

За життя, ОСОБА_3 залишив заповіт від 08.12.1998, посвідчений секретарем Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області Донь Л.М. та зареєстрований в реєстрі за № 233, відповідно до якого він усе своє майно де б таке не знаходилося та з чого б воно не складалося, на яке матиме право, в тому числі житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , заповідає своєму синові ОСОБА_2 , що мешкає у АДРЕСА_4 .

Згідно з Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 02.09.2020 ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_2 проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_5 , до дня смерті ОСОБА_3 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Вказане підтверджується Актом про встановлення факту проживання в с. Довжик від 11.11.2023 у якому зазначено, що ОСОБА_2 проживав зі своїм батьком ОСОБА_3 більше 10 років за адресою: АДРЕСА_5 , та доглядав за ним.

ОСОБА_4 та ОСОБА_10 також підтвердили факт проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 .

Зокрема, ОСОБА_4 у своїх письмових поясненнях зазначила, що ОСОБА_2 є її чоловіком, він постійно проживав в АДРЕСА_1 разом зі своїм батьком ОСОБА_3 , який через похилий вік та безліч хвороб потребував стороннього догляду протягом останніх 10 років свого життя. ОСОБА_2 доглядав за батьком, вів разом з ним спільне господарство. Після смерті ОСОБА_3 він прийняв спадщину, постійно проживаючи на день його смерті разом з ним. Протягом 6-ти місячного строку, встановленого для прийняття спадщини, не відмовлявся від спадщини після свого батька.

ОСОБА_10 у своїх письмових поясненнях також підтвердила, що ОСОБА_2 мав квартиру у м. Харкові, однак фактично проживав в АДРЕСА_5 разом зі своїм батьком ОСОБА_3 у його будинку протягом останніх понад 10 років. Його батько ОСОБА_12 тяжко хворів та потребував стороннього догляду. ОСОБА_13 доглядав за батьком та лікував його, а після його смерті, поховав його на місцевому цвинтарі. За життя батька вони вели спільне господарство, садили огород, тримали худобу.

Отже, судом достовірно установлено, що ОСОБА_2 проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , до дня смерті останнього, яка скалася ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Щодо позовної вимоги про визнання права власності.

Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі, може бути визнання права.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1217 ЦК України).

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частинної першою статті 1266 ЦК України визначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пунктом 4.12, 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Як встановлено судом, спадкодавець ОСОБА_2 заповіту не залишив.

Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1268 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 та, відповідно, онуком ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 , що належить батькові спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ішні спадкоємці померлого ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 відмовилися від спадщини на користь ОСОБА_1 , про що подали відповідні заяви, які містяться у спадковій справі № 560П/2020.

Постановою державного нотаріуса Четверної Харківської міської державної нотаріальної контори Каліберда Т.М. від 08 лютого 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що його батько - спадкодавець ОСОБА_2 пропустив строк для прийняття спадщини після його батька ОСОБА_3 .

Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, звернувшись протягом встановленого шестимісячного строку до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

У зв`язку з викладеним, суд визнає за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлого його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прийняв спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 свого батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак за життя не встиг оформити спадщину на своє ім`я.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_2 разом із спадкодавцем, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїм батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ;

відповідач: Золочівська селищна рада, місцезнаходження: Харківська область, Богодухівський район, смт Золочів, вул. Центральна, буд. 13-А, код в .

Повне судове рішення складено 05 лютого 2024 року.

Суддя Є. А. Болибок