"05" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Гончарука В.П., з секретарем Гриценко О.І. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник - 13» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позивач, Житлово-будівельний кооператив «Суднобудівник - 13» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник-13» заборгованість за період з 01 червня 2019р. по 31 серпня 2023 р. в розмірі 14 457,98 грн., в т.ч. 10 617,81 грн. по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, 620,00 грн. по внесках в ремонтний фонд та на капітальний ремонт, 285,00грн. за оренду комори, період з 01 червня 2019р. до 31 січня 2022р. 1 077,28 грн. - втрати від інфляції, 426,17 грн. - 3 % річних, а також покласти на відповідачку судові витрати по оплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу адвоката.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачка ОСОБА_1 проживає у належній їй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 77,04 м.кв., що доводиться ордером від 13 грудня 1985р., виданим виконавчим комітетом Київської міської Ради народних депутатів. Відповідачка є членом ЖБК «Суднобудівник-13». Особовий рахунок на цю квартиру відкритий позивачем на відповідачку. За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 348383778 від 28.09.2023р. права власності на вказану квартиру в цьому реєстрі після 01 січня 2012р. не зареєстровані.
У зв`язку із неповним виконанням своїх зобов`язань у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 червня 2019 року по 31 серпня 2023 року.
26 жовтня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін.
Копію вказаної ухвали позивачем було отримано 13 листопада 2023 року, відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами не було отримано, конверт разом з вказаними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання».
Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
В судовому засіданні встановлено, позивач є власником та балансоутримувачем багатоквартирного жилого будинку ЖБК «Суднобудівник-13» по вул. Райдужна, 35, у м. Києві, що підтверджується актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкту від 29 червня 1985р., затвердженого рішенням виконкому Дніпровської районної ради народних депутатів № 500 від 01 червня 1985 року.
Житлово-будівельний кооператив «Суднобудівник-13» діє на підставі Статуту, який затверджено протоколом № 3 від 30 грудня 2016 року та відповідно до ч. 1 Розділу І Статуту Житлово-будівельний кооператив «Суднобудівник-13» організовано з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва одного шістнадцятиповерхового будинку на 111 квартир за кошти членів кооперативу, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком.
ОСОБА_1 проживає у належній їй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 77,04 м.кв., що доводиться ордером від 13 грудня 1985р., виданим виконавчим комітетом Київської міської Ради народних депутатів.
Відповідачка є членом ЖБК «Суднобудівник-13». Особовий рахунок на цю квартиру відкритий позивачем на відповідачку.
За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 348383778 від 28.09.2023р. права власності на вказану квартиру в цьому реєстрі після 01 січня 2012р. не зареєстровані
Протоколом загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник-13» від 30 травня 2018 року затверджено розміри внесків на утримання будинку та прибудинкової території в сумі 6,00 грн/м.кв. (4,62 грн/м.кв. для квартир першого поверху) та розміри внесків в ремонтний фонд в сумі 3,84 грн/м.кв.
Відповідно до ст.24 Закону України «Про кооперацію» кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно, а у випадках, передбачених законом, - за державними цінами і тарифами; кооперативи мають право реалізувати товари та надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах, окремо для членів кооперативу та інших осіб.
Розмір щомісячної плати за утримання будинку та прибудинкової території, донарахування за додатково благоустроєну площу лоджій, приєднаних до спільного об`єму квартир шляхом їх утеплення і демонтажу вікон що були між лоджіями і приміщеннями квартир, внесків в ремонтний фонд та на капітальний ремонт, затверджені рішенням загальних зборів та рішеннями правління ЖБК «Суднобудівник-13»:
- з 01.01.2017р. - у розмірі 3,80 грн./м.кв. на місяць - для квартир першого поверху, 4,00 грн./м.кв. на місяць для квартир з другого до шістнадцятого поверхів - на утримання будинку та прибудинкової території - на підставі рішення загальних зборів, оформленого протоколом загальних зборів членів ЖБК «Суднобудівник-13» № 4 від 21.12.2016р.;
- з 01.11.2017р. - здійснено коригування внесків і платежів на утримання будинку, прибудинкової території, платежів в ремонтний фонд за результатами обстежень квартир багатократного, яким було виявлено реконструкцію квартир будинку, включення до розрахунку площ лоджій, приєднаних до спільного об`єму квартир шляхом їх утеплення і демонтажу вікон що були між лоджіями і приміщеннями квартир, та здійснено врахування змінених в результаті реконструкції опалювальних площ квартир при розподілі нарахувань за централізоване опалення - на підставі рішення правління, оформленого протоколом засідання правління ЖБК «Суднобудівник-13» № 6 від 20.10.2017р.;
- з 01.06.2018р. - у розмірі 4,62 грн./м.кв. на місяць - для квартир першого поверху, 6,00 грн./м.кв. на місяць для квартир з другого до шістнадцятого поверхів - на утримання будинку та прибудинкової території, та на період з 01.06.2018р. до 30.09.2018р. у розмірі 3,84 грн./м.кв. на місяць в ремонтний фонд - на підставі рішення загальних зборів ЖБК «Суднобудівник-13», оформлених протоколом загальних зборів членів ЖБК «Суднобудівник-13» від 30.05.2018р.; - з 01.05.2019р. до 30.09.2019 - у розмірі 3,70 грн./м.кв. на місяць - на підставі рішення загальних зборів ЖБК «Суднобудівник-13», оформлених протоколом загальних зборів членів ЖБК «Суднобудівник-13» від 24.04.2019р.;
- з 01.01.2021р. - одноразовий внесок на співфінансування на капітальний ремонт ліфтів (заміна) в рамках реалізації рішення Київської міської ради від 22.12.2016р. № 780/1784 зі змінами, внесеними Рішенням Київської міської ради від 12.12.2019 № 262/7835 у відсотковому розмірі очікуваної вартості робіт згідно з прогресивною шкалою 95/5 % у розмірі 21,20 грн./м.кв. на підставі рішення загальних зборів ЖБК «Суднобудівник-13», оформлених протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням АДРЕСА_1 , від 23.12.2020 р.
26 травня 2004 року між позивачем та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київтеплоенерго» було укладено договір про постачання електричної енергії № 3515602.
04 травня 2017 року між позивачем та ТОВ КВФ «Промтехнік» укладено договір № 07 про технічне та аварійне обслуговування внутрішньо будинкових систем електропостачання.
01 липня 2010 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Данлій» укладено підрядний договір № 24 на технічне обслуговування та ремонт ліфтів.
01 січня 2009 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Селтік» укладено договір № 01/01-09 про надання послуг з вивезення та знешкодження твердих побутових відходів.
30 жовтня 1998 року між позивачем та Державним комунальним об`єднанням «Київводоканал» укладено договір № 5882/4-10 на послуги водопостачання та водовідведення.
29 січня 2016 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» про співпрацю виконавця послуг з централізованого постачання холодної (питної) води та водовідведення.
Згідно довідки про заборгованість вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01 червня 2019р. по 31 серпня 2023р. складає 14 457,98 грн., в т.ч. 10 617,81 грн. по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, 620,00 грн. по внесках в ремонтний фонд та на капітальний ремонт, 285,00грн. за оренду комори, 1 077,28 грн. - втрати від інфляції, 426,17 грн. - 3 % річних.
Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк.
Згідно ст. 2 Закону України «Про кооперацію», кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.
Вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу (ст. 15 Закону України «Про кооперацію»).
Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актами, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.
Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги».
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.
Статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону: кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем.
Разом з тим, відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.
В розрізі даного спору зобов`язання відповідача оплатити житлово-комунальні послуги не урегульовано окремим договором між сторонами спірних правовідносин, тому зобов`язання щодо сплати таких послуг визначено публічним договором надання цих послуг, відповідно до якого відповідач зобов`язаний сплати вартість фактично отриманих ним житлово-комунальних послуг.
Згідно ст. 66 ЖК України, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку).
Відповідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до положення ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
За нормою ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦКУкраїни визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 5 ст.13 «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники багатоквартирних будинків, утримання яких до дня набрання чинності цим Законом здійснювали житлово-будівельні (житлові) кооперативи, продовжують відшкодовувати витрати на утримання відповідних будинків і споруд та прибудинкових територій таким кооперативам до моменту створення в багатоквартирному будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (у тому числі шляхом реорганізації кооперативу) або прийняття співвласниками рішення про форму управління багатоквартирним будинком.
В багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 співвласниками не було прийнято рішень ні про створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (у тому числі шляхом реорганізації кооперативу), ні про форму управління багатоквартирним будинком.
Відповідач не виконує зобов`язання по оплаті наданих житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість по оплаті щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 червня 2019 року по 31 серпня 2023 року у розмірі 10 617,81 грн, заборгованість за внесками в ремонтний фонд та на капітальний ремонт за період з 01 червня 2019 року по 31 серпня 2023 року у розмірі 620,00 грн., оренду комори у розмірі 285,00 грн.
Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання грошових зобов`язань щодо сплати за надані житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 01 червня 2019 року по 31 серпня 2023 року у розмірі 1 077,28 грн та три проценти річних за період з 01 червня 2019 року по 31 серпня 2023 року у розмірі 426,17 грн.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр».
При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.
На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення.
Тому за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 червня 2019 року по 31 серпня 2023 року з урахуванням суми заборгованості та індексів інфляції сума інфляційних втрат становить у розмірі 1 077,28 грн.
Також судом перевірено розрахунок трьох відсотків річних та встановлено таке.
За прострочення зобов`язання щодо оплати вартості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 червня 2019 року по 31 серпня 2023 року з урахуванням суми заборгованості три відсотки річних становить у розмірі 426,17 грн.
Виходячи з наведеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, підлягають задоволенню повністю.
З урахуванням викладеного позовні вимоги по цій справі підлягають задоволенню повністю.
Щодо витрат на правничу допомогу, суд повідомляє наступне.
Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України)
Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.
Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Судом встановлено, що між позивачем та Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №18/09/2023-3 від 18 вересня 2023 року, відповідно до умов якого Адвокатське бюро взяло на себе зобов`язання надати правничу допомогу стосовно складення підготовки до подачі та подачі до суду позовної заяви до власників квартири АДРЕСА_1 .
Вартість витрат на правову допомогу позивач підтверджує актом приймання-передачі наданих послуг від 18 вересня 2023 року, платіжною інструкцією від 19 вересня 2023 року на суму 4 000,00 грн.
Відповідач не скористався своїм правом подачі клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Таким чином, надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені витрати на правничу допомогу згідно Договору про надання правничої допомоги від №18/09/2023-3 від 18 вересня 2023 року у сумі 4 000,00 грн., - що є правомірним розподілом витрат з огляду на задоволення позову в повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник - 13» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 147,20 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 319, 322, 526, 610, 612, 625, 626, 627, 628, 629, 631 Цивільного кодексу України,Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «15 Закону України «Про кооперацію», ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник - 13» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник - 13» заборгованість по оплаті щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 14 457,98 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник - 13» витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник - 13» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 147,20 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 05 лютого 2024 року.
Відомості щодо учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ).
Суддя: