У Х В А Л А

19 січня 2024 року

м. Київ

справа № 334/6097/18

провадження № 61-18413ск23

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на судове рішення у справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», фонд гарантування вкладів фізичних осіб, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Журавльов Дмитро Володимирович, про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року Державна іпотечна установа звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», фонд гарантування вкладів фізичних осіб, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Журавльов Дмитро Володимирович, про стягнення заборгованості.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 24 травня 2023 року частково задоволено апеляційну скаргу Державної іпотечної установи.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року скасовано.

Провадження у справі в частині позовних вимог Державної іпотечної установи до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 14 червня 2007 року № 3150-076К закрито.

В іншій частині ухвалено нове судове рішення про задоволення позову.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за кредитним договором від 14 червня 2007 року № 3150-067К в розмірі 540 307,24 грн, з яких: 206 141,61 грн - основний борг, 151 196,38 грн - прострочені відсотки за користування кредитом, 76 871,46 грн - пеня, 106 097,79 грн - інфляційні втрати.

18 грудня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2023 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2023 року та залишити в силі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року.

Разом з касаційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому просить поновити йому строк на касаційне оскарження постанови Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2023 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується та клопотання особи, яка подає скаргу.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржує постанову Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2023 року та просить її скасувати.

В клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження заявник просить поновити йому строк на касаційне оскарження постанови Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2023 року.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Відповідно до даних, внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень у цивільній справі № 334/6097/18, інформація щодо прийняття Запорізьким апеляційним судом постанови від 24 березня 2023 року у справі відсутня.

Отже ОСОБА_1 необхідно уточнити касаційну скаргу в частинах зазначення судового рішення, яке він оскаржує, та просить скасувати. А також, уточнити в цій частині клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на судове рішення у справі № 664/6097/18 залишити без руху, надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко