Справа №752/8895/21 Головуючий в суді І інстанції Плахотнюк К.Г.
Провадження № 22-ц/824/2236/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

01 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із вказаним позовом, який обґрунтовували тим, що їм на праві власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 19.12.2020 року відбулося залиття належної їм на праві власності квартири.

Комісією структурного підрозділу КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» 30.12.2020 року було складено акт обстеження їх квартири, яким встановлено, що причиною залиття квартири є пошкодження стояка ХВП в квартирі АДРЕСА_2 та, що внаслідок залиття було пошкоджено: кухня - гіпсокартонний короб та водоемульсійне покриття на стелі, покриття стін, деформовані панелі ДСП кухонних меблів (фартух, стійки, верхні та нижні панелі); кімната 15, 00 кв.м. - шпалери на стінах, деформувався ламінат на підлозі, дверний короб (коробка, добір, лиштва); ванна кімната - водоемульсійне покриття підвісної стелі, відшарування багету стелі та деформований дверний короб (коробка, добір, лиштва).

Відповідно до Звіту № 30/21 про оцінку збитків, складеного 05.02.2021 року ФОП ОСОБА_6 , розмір матеріальних збитків, яких було завдано їм в результаті залиття квартири АДРЕСА_3 , яке трапилося 19.12.2020 року станом на момент складання звіту становить 99 968, 00 грн., а вартість проведення експертного дослідження складає 2 500, 00 грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією серії ББАП № 788772 від 05.02.2021 року.

Крім того, вказували, що їм завдано моральної шкоди, оскільки було зіпсовано новий ремонт та меблі в їх квартирі. Подія мала місце напередодні новорічних та різдвяних свят. Позивачі змушені жити у квартирі, що втратила затишок, має незадовольний санітарний стан, внаслідок залиття на стінах утворився грибок, необхідно вживати додаткових заходів для отримання відшкодування збитків.

У зв`язку з вищевикладеним, просили стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду на користь ОСОБА_1 у розмірі 19 993, 60 грн., ОСОБА_2 - у розмірі 19 993, 60 грн., ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 - у розмірі 59 980, 00 грн., а також моральну шкоду по 10 000, 00 грн. на кожного з позивачів та судові витрати.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» матеріальну шкоду на користь ОСОБА_1 у розмірі 19 993 гривні 60 копійок, ОСОБА_2 у розмірі 19 993 гривні 60 копійок, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 у розмірі 59 980 гривень, та по 2 000 гривень моральної шкоди на кожного

Стягнуто з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в своїх інтересах та, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , судові витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 2500, 00 грн., судовий збір у розмірі 1 526, 15 грн., що разом становить 4 026 гривень 15 копійок.

Не погоджуючись із цим рішенням, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне та неправильне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається зокрема на те, що саме ОСОБА_4 має нести відповідальність за неналежний технічний стан загальнобудинкового обладнання, що проходить через його квартиру, оскільки жодних звернень до Комунального підприємства щодо незадовільного (аварійного) технічного стану обладнання від нього жодного разу не надходило.

Вважає, що оскільки їх вини у завданні шкоди позивачам немає, то відсутні підстави і для стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним її задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачам завдано матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири з вини КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», а тому з Комунального підприємства підлягає стягненню завдана матеріальна шкода, крім цього підлягає стягненню моральна шкода у розмірі по 2000,00 грн на кожного позивача.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачам у справі на праві спільної часткової власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і 19.12.2020 року відбулося залиття зазначеної квартири. Комісією структурного підрозділу КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» було складено акт обстеження квартири позивачів від 30.12.2020 року, в якому зазначено, що причиною залиття квартири позивачів є пошкодження стояка ХВП в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить відповідачу ОСОБА_4 та, що внаслідок цього залиття було пошкоджено: кухня - гіпсокартонний короб та водоемульсійне покриття на стелі, покриття стін, деформовані панелі ДСП кухонних меблів (фартух, стійки, верхні та нижні панелі); кімната 15, 00 кв.м. - шпалери на стінах, деформувався ламінат на підлозі, дверний короб (коробка, добір, лиштва); ванна кімната - водоемульсійне покриття підвісної стелі, відшарування багету стелі та деформований дверний короб (коробка, добір, лиштва) (а.с.87 т.1).

Відповідно до Звіту № 30/21 про оцінку збитків, складеного 05.02.2021 року ФОП ОСОБА_6 , розмір матеріальних збитків, які завдано в результаті залиття квартири АДРЕСА_3 , яке трапилося 19.12.2020 року станом на момент складання звіту становить 99 968, 00 грн (а.с.97-105 т.1).

Вартість проведення експертного дослідження складає 2 500, 00 грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією серії ББАП № 788772 від 05.02.2021 року (а.с.126 т.1).

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини в завданні шкоди, а позивач доказує наявність шкоди та її розмір.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Відповідно до статті 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» покладено на споживача обов`язки щодо своєчасного вжиття заходів з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; своєчасного проведення підготовки помешкання та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; допущення у приміщення квартири представників виконавця/виробника для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, у разі аварії чи залиття квартир складається відповідний акт.

Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Отже, законодавством чітко визначено, що факт залиття, його причина та обсяг пошкоджень мають фіксуватись у складеному акті комісійного обстеження приміщення, у якому відбулось залиття. Саме такий акт і є відповідним (належним, допустимим, достовірним) доказом, на підставі якого відбувається розрахунок матеріальної шкоди вартості відновлювального ремонту.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 вказаного Закону внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, що обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікація до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення.

Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунальних послуг від 10.08.2004 №150 «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків та споруд» визначено та впорядковано види робіт за критеріями - поточний/капітальний. У п.2.12.1 Наказу заміну ділянок трубопроводів віднесено до капітального ремонту.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №572 від 08 жовтня 1992, пунктами 3.7, 5.3 Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» №76 від 17 травня 2006 року, ст. 151 Житлового кодексу України, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачається, що утримання та ремонт (своєчасна заміна) внутрішньо квартирних мереж водопостачання є обов`язком власника квартири.

Так, з матеріалів справи вбачається, що залиття квартири позивачів сталося з вини відповідача ОСОБА_4 внаслідок пошкодження стояка ХВП в квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується актом про залиття від 30.12.2020 року.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновок суд першої інстанції про те, що, оскільки стояк холодної води у зв`язку з пошкодженням якого мало місце затоплення, є внутрішньо будинковою системою водопостачання, а його обслуговування є обов`язком КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», відповідно, відповідати за заявленими позовними вимогами про стягнення матеріальної шкоди має лише останнє, не відповідає встановленим обставинам справи та нормам законодавства, позаяк судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_4 не надав жодних доказів на спростування вищенаведених обставин і своєї вини в порушенні правил експлуатації інженерних мереж системи холодного водопостачання, що проходять в межах його квартири, та не спростував належними доказами розміру заподіяної шкоди внаслідок залиття, що, з урахуванням презумції вини заподіювача шкоди, свідчить про наявність обґрунтованих правових підстав для стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди, завданої позивачам внаслідок залиття їх квартири.

Твердження відповідача про те, що аварія сталася з вини КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», оцінюються колегією суддів критично, позаяк жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що пошкодження труби сталося не з його вини, не в межах його квартири, після першої водозапірної арматури на відгалуженні від стояка, ним не надано.

Заяв чи претензій про ненадання або надання не в повному обсязі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території від власника квартири АДРЕСА_2 не надходило. Крім цього, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_4 подавав Керуючій компанії заяви на виконання реконструкції, реставрації, проведення капітальних ремонтів, технічного переоснащення інженерних мереж, зокрема системи холодного водопостачання, що проходять в межах його квартири АДРЕСА_2 .

Доводи ОСОБА_4 про неналежність акту про залиття від 30.12.2020 року як доказу по справі, теж оцінюються колегією суддів критично, з огляду на те, що акт про залиття є належним та допустимим доказом по справі, позаяк у вказаному акті зазначені всі обов`язкові відомості, а саме: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; наслідки залиття, а також причини залиття, отже даний акт в загальному відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, і є належним доказом по справі. Та обставина, що відповідач не підписав даний акт не свідчить про недостовірність чи недійсність вказаного акту комісії.

Доводи відповідача щодо незгоди з розміром завданої шкоди з огляду на те, що він не брав участі при проведенні експертизи, теж відхиляються колегією суддів, позаяк матеріали справи містять докази направлення ОСОБА_4 запрошення на огляд для складання акту огляду (а.с. 92, 94 т.1), проте з акту огляду пошкоджень після залиття від 22.01.2021 року вбачається, що власник кв. АДРЕСА_2 на огляд не з`явився (а.с.106 т.1).

Крім цього, позивачі просили стягнути моральну шкоду у розмірі по 10 000, 00 грн. на кожного, а разом 30 000, 00 грн., проте, колегія суддів, з урахуванням суми завданої матеріальної шкоди, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне стягнути на користь кожного з позивачів моральну шкоду у розмірі по 2 000, 00 грн.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового судового рішення, яким з ОСОБА_4 на користь позивачів необхідно стягнути матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, у загальному розмірі 99 967, 20 грн та частково моральну шкоду у розмірі по 2 000 грн на кожного. У іншій частині позовних вимог та у задоволенні позовних вимог до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» - відмовити.

У зв`язку із скасуванням судового рішення і частковим задоволенням позову, відповідно до ст.141, п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України, апеляційний суд покладає на відповідача і витрати позивачів по сплаті судового збору за подачу позову пропорційно розміру задоволених вимог та витрати на проведення експертного дослідження.

Так, за подачу позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1 299,67 грн, а оскільки ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» (а.с.154 т.1), таким чином, у зв`язку з частковим задоволенням позову (на 81,5%), з відповідача на користь держави, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 353 грн.

Крім цього, з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню витрати на проведення експертного дослідження у розмірі по 833 грн на кожного (а.с.126 т.1).

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про відшкодування збитків, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду у розмірі 19 993,60 грн. та моральну шкоду у розмірі 2 000 грн., а всього 21 993 (двадцять одну тисячу дев`ятсот дев`яносто три) гривні 60 копійок., та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 833 (вісімсот триста три) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду у розмірі 19 993,60 грн. та моральну шкоду у розмірі 2 000 грн., а всього 21 993 (двадцять одну тисячу дев`ятсот дев`яносто три) гривні 60 копійок, судовий збір та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 1 186 (одну тисячу сто вісімдесят шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду у розмірі 59 980 грн та моральну шкоду у розмірі 2 000 грн., а всього 61 980 (шістдесят одну тисячу дев`ятсот вісімдесят) гривень, судовий збір та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 1 186 (одну тисячу сто вісімдесят шість) гривень

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 353 (триста п`ятдесят три) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді: