Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/8800/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі - Казимірська Н.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Боричок К.В., про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Виноградівської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Боричок К.В. про визнання права власності.

Згідно позовних вимог просить визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею - земельну ділянку площею 0,17 га та 0,18 га для ведення особистого підсобного господарства, розташовані на території АДРЕСА_1 та земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП ім. Ватутіна с. Великі Ком`яти Берегівського району (бувший Виноградівський) район, Закарпатської області, розміром 0.7 в умовних кадастрових гектарах.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мама позивачки - ОСОБА_3 .

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження.

Після смерті батька відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0.35 га розташована на території АДРЕСА_1 , для ведення особистого підсобного господарства та сертифікат на право на земельну частку (пай) у яка перебуває у колективній власності КСГП ім. Ватутіна с. Великі Ком`яти Виноградівського району Закарпатської області.

Заповіт покійний не залишав.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив відмову від неї.

Згідно довідки виданої Боржавським старостинським округом Виноградівської міської ради за № 20.1-07/784 від 24.10.2023 року позивач проживала та була зареєстрована на день смерті з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно положень ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Для прийняття спадщини позивачу перешкоджають наступні фактори: після смерті батька спадщину прийняла рідна мама позивачки, але правовстановлюючих документів нею виготовлених не було тому що померла раптово та віднайти оригінали документів після смерті батька не вдалося.

У Виноградівській державної нотаріальної контори, вивчивши надані документи нотаріусом, було відмовлено в усній формі у видачі Свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю (втратою) правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно положень ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних (паїв) право на земельну частку (пай) мають громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікату.

За запитом в архіві Відділу у Виноградівському ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області вдалося віднайти копію державного акту приватної власності на землю серії І-ЗК 004080 від 05.05.1996 року, та сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ЗК № 0090339 від 10.04.1997 року який підтверджує належність на праві власності спадкодавцю земельних ділянок.

У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно оформити спадкові права у встановленому порядку не можу, з тим що після смерті віднайти оригінал державного акту на право приватної власності на землю не вдалося. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно я, позбавлений можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.

Сторони у судове засідання не з`явилися, подали зави про розгляд справи без їх участі.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України судом у підготовчому судовому засіданні ухвалюється рішення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 13.12.2013 року (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 від 28.06.2016 року (а.с. 9).

Факт родинних відносин між позивачкою ОСОБА_1 та померлими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стверджується свідоцтвом про народження позивача НОМЕР_3 від 17.10.1959 р. та свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_4 від 15.02.1979 р., згідно якого змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Покійному батьку позивачки на праві приватної власності належали дві земельні ділянки площею 017га та 0,18 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства в АДРЕСА_1 , що стверджується державним актом на право приватної власності на землю І-ЗК №04080 від 05.05.1996 року (а.с.15-15 зв.) та право земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП ім. Ватутіна с. Великі Ком`яти Берегівського району (бувший Виноградівський) район, Закарпатської області, розміром 0.7 в умовних кадастрових гектарах, що стверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серії ЗК № 0090339 від 10.04.1997 року (а.с.17-17 зв.).

Згідно розпорядження Боржавської сільської ради №2 від 19.02.2016 року вул. Борканюка в с.Боржавське перейменовано на ОСОБА_6 (а.с.14).

Позивачка спадщину прийняла, оскільки проживала з батьками на час їх смерті, що стверджується відповідними довідками (а.с.10-13).

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем по закону першої черги після смерті рідного батька. Спадщину прийняла. Інші спадкоємці відсутні. Інші особи претензій до спадкового майна не мають.

Належність спадкодавцю спадкового майна доведено належними та допустимими доказами.

За вказаних обставин позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 право власності в порядку спадкування за законом на:

- земельну ділянку площею 0,17 га для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території АДРЕСА_1 .

- земельну ділянку площею 0,18 га для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території АДРЕСА_1 ;

- земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП ім. Ватутіна с. Великі Ком`яти Берегівського району (бувший Виноградівський) район, Закарпатської області, розміром 0,7 в умовних кадастрових гектарах.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо