Провадження 2/522/236/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

11 січня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Звонецької І.М.,

розглянувши у загальному позовному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В:

26.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про скасування арешту майна.

В позовній заяві позивач посилається на те, що Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.07.2007 року по справі №2- 3390/08 заяву ТОВ КФ «ОЛМІ лтд», про забезпечення позову задоволено. Заборонено (накладено арешт) на реєстрацію в органах БТІ та РОН та нотаріальних конторах міста Одеси - трьох кімнатної квартири НОМЕР_2 , та підземного паркінгу АДРЕСА_2 ), та заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, щодо трьох кімнатної квартири НОМЕР_2 , та підземного паркінгу АДРЕСА_2 ).

Позивач вважає, що дана ухвала суду порушує його права як спадкоємця, оскільки накладено арешт на майно, яке не має відношення до даного предмету спору та власники даного майна не були учасниками цієї справи.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.10.2023 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду.

04.12.2023 року до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутністю.

Ухвалою суду від 05.12.2023 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання призначене на 11.01.2024 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання сповіщенні належним чином. Відповідно до наданого позивачем рекомендованого повідомлення відповідач від отримання повістки відмовився. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.

Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Суд, у зв`язку з неявкою сторін та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.07.2007 року по справі №2- 3390/08 заяву ТОВ КФ «ОЛМІ лтд», про забезпечення позову задоволено. Заборонено (накладено арешт) на реєстрацію в органах БТІ та РОН та нотаріальних конторах міста Одеси - трьох кімнатної квартири НОМЕР_2 , та підземного паркінгу АДРЕСА_2 ), та заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, щодо трьох кімнатної квартири НОМЕР_2 , та підземного паркінгу АДРЕСА_2 ).Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ухвалою суду від 23.10.2008 року на підставі заяви позивача про залишення позову без розгляду Приморський районний суд виніс ухвалу про залишення позову без розгляду.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб вбачається, що станом на 22.09.2023 року ВКФ ТОВ "Олмі ЛТД" припинено.

Згідно свідоцтва про право власності на житло № 8-12035 від 07.02.2002 року, квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 в рівних частках.

Дане свідоцтво видане згідно розпорядження органу приватизації №165255 від 07.02.2002 року та зареєстроване в КП БТІ у кн 434пр стр188 р№591.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер,-про що 05.04.2022 року складено відповідний актовий запис № 4093.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складає 1/5 частину квартири АДРЕСА_3 .

Згідно листа приватного нотаріуса ОМНО Мазаратій І.А. №361/01-16 від 25.09.2023 року, 12 травня 2022 року приватним нотаріусом ОМНО Мазаратій І.А. заведена спадкова справа №51/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 .

Згідно листа приватного нотаріуса ОМНО Мазаратій І.А. №362/01-16 від 25.09.2023 року, приватний нотаріус ОМНО Мазаратій І.А. не може видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки на квартирі АДРЕСА_3 наявний арешт, який накладено ухвалою Приморського районного суду від 18.07.2007 року, і

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно приписів 4.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до висновку Верховного суду України викладеного у справі №6-26цс 13 від 15 травня 2013 року вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Позивач має намір реалізувати свої права, проте через наявність арешту позбавлений такої можливості у зв`язку з накладенням арешту на майно.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Також суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у Постанові КЦС ВС від 12.10.2022 № 203/3435/21 (61-5467св22), про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи мету звернення до суду як спадкування на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується спадкові права позивача, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що позов є законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_3 , який накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.07.2007 року по справі № 2-3390/08.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення виготовлений 22.01.2024 року.

Суддя А.В. Науменко

11.01.24