Справа № 372/1846/20
Провадження 4-с-2/24
ухвала

Іменем України

30 січня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Рябуха О.В.,

за участю представника ОСОБА_1 ,

державного виконавця Поліщук В.С.,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області в відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, заінтересована особа стягувач ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, у якій просить: поновити строк на оскарження постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 19.04.2021 року; поновити строк на оскарження постанови про розшук майна боржника від 29.01.2021 року; визнати протиправною та скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ВП №63333469 від 19.04.2021 року, винесену старшим державним виконавцем Мариниченко М.П.; визнати протиправною та скасувати постанову про розшук майна боржника ВП №63333469 від 29.01.2021 року, винесену старшим державним виконавцем Черненко А.А.. В обґрунтування скарги боржник зазначає, що Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області здійснює виконавче провадження №63333469 щодо стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в розмірі 3500 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, щомісячно починаючи з 12 червня 2020 року. 19.04.2021 року, старшим державним виконавцем Мариниченко М.П. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, а 29.01.2021 року старшим державним виконавцем Черненко А.А. винесено постанову про розшук майна боржника, а саме транспортного засобу. Вважає, що постанови від 19.04.2021 року та 29.01.2021 року слід скасувати, як винесені з порушенням ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», окрім того зазначив, що вказані постанови він не отримував що призвело до пропуску строку оскарження.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 підтримав скаргу та просив її задовольнити, послався на обставини викладені в скарзі.

Стягувачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд скарги у її відсутність, та просила відмовити в задоволенні скарги в зв`язку з її необґрунтованістю та безпідставністю.

Державний виконавець в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечив в повному обсязі, та просив залишити скаргу без розгляду в зв`язку з пропуском строків.

Перевіривши скаргу на дотримання строків звернення до суду, а також дослідивши викладені у ній обставини та додані до неї письмові документи, вважаю, що в задоволенні клопотання про поновлення пропущених строків для подання скарги до суду слід відмовити, а подану скаргу повернути без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 439/1493/15-ц (провадження № 61-7804св19) зроблено висновок щодо застосуванню статті 449 ЦПК України. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) зроблений висновок про те, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Судом встановлено, що Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області здійснює виконавче провадження №63333469 щодо стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в розмірі 3500 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, щомісячно починаючи з 12 червня 2020 року.

19.04.2021 року, старшим державним виконавцем Мариниченко М.П. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, а 29.01.2021 року старшим державним виконавцем Черненко А.А. винесено постанову про розшук майна боржника, а саме транспортного засобу. Копію вказаних постанов було направлено на адресу боржника.

Представник скаржника ОСОБА_2 подав заяву до ДВС про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 04.08.2022 року, з матеріалами провадження ознайомлений 26.08.2022 року, що підтверджується його підписом.

У скарзі скаржник зазначає, що ним особисто вказані постанови не були отримані, а його представником отримані 25.09.2023 року, що призвело до пропуску строку оскарження з поважних причин та просив його поновити.

Станом на час звернення до суду 05.10.2023 року, закінчився строк для звернення зі скаргою, визначений у статті 449 ЦПК України.

Поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення скарги стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, що не залежать від волі особи.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Саме на скаржника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження.

Стаття 126 ЦПК України визначає, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Зі скарги та доданих до неї матеріалів не вбачається, що скаржник був позбавлений можливості у строки, визначені ЦПК України, звернутись до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Тому суддя не вбачає підстав для поновлення скаржнику строку для звернення до суду зі скаргою.

Відтак, у зв`язку з вище викладеним скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без розгляду, оскільки ним пропущений процесуальний строк для звернення до суду зі скаргою.

Керуючись ст. ст. 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

В поновленні строку на оскарження постанов Кунгурцеву Віталію Миколайовичу, відмовити повністю.

Скаргу ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, заінтересована особа стягувач ОСОБА_3 , залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Л.В. Потабенко