Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2024Справа №607/22187/23

01 лютого 2024 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

-з участю: представника позивача адвоката Ярмуся В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ярмусь Віктор Дмитрович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець Мелих Анатолій Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ярмусь В.Д., звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» (далі ТОВ «Кампсіс Фінанс»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (далі ТОВ «Дебт Форс»), треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., приватний виконавець Мелих А.І. про визнання виконавчого напису за №8701, вчиненого 22 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № від 09 лютого 2018 року в розмірі 23 849,19 грн таким, що не підлягає до виконання.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що між ним та ПАТ «ОТП Банк» 09 лютого 2018 року було укладено договір споживчого кредиту № від 09 лютого 2018 року, відповідно до умов якого він отримав кредит у розмірі 8847,48 грн, строком користування 24 місяці, фіксованою процентною ставкою 0,01% річних, реальною річною процентною ставкою 14,87% та загальною вартістю кредиту 10 175,41 грн. Будь-яких інших договорів чи документів він з ПАТ «ОТП Банк» не підписував. 22 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. видано виконавчий напис, яким стягнуто з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № від 09 лютого 2018 року за період з 22 жовтня 2018 року по 20 липня 2021 року в сумі 22 849,19 грн, яка складається із: 14 942,63 грн 3% річних за період з 22 жовтня 2018 року по 20 липня 2021 року, 8406,56 грн інфляційні збитки за період з 22 жовтня 2018 року по 20 липня 2021 року. В оспорюваному виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 22 жовтня 2018 року по 20 липня 2021 року та сума заборгованості становить 23 849,19 грн, з яких: 3% річних за період з 22 жовтня 2018 року по 20 липня 2021 року в сумі 14 942,63 грн та інфляційні збитки за період з 22 жовтня 2018 року по 20 липня 2021 року в сумі 8406,56 грн.

09 листопада 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха А.І. відкрито виконавче провадження ВП №67438818 з приводу примусового виконання оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса.

Зазначив, що 15 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» укладено договір за №15-02/23 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс» право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за кредитним договором №.

30 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладено договір за №30-02/23 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс» право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за кредитним договором №.

Вважає, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Приватним нотаріусом при його винесені не враховано відсутність письмової вимоги відповідача боржнику про усунення порушень та повідомлення про вручення такої вимоги. Відсутні первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Виконавчий напис вчинено щодо кредитного договору, який не був посвідчений нотаріально. Окрім того, стягувачем не надано приватному нотаріусу договір за №22/10/18 від 22 жовтня 2018 року, на підставі якого ПАТ «ОТП Банк» відступив право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» та перехід права вимоги за кредитним договором.

Окрім того, нотаріусом не взято до уваги ту обставину, що згідно кредитного договору за № від 09 лютого 2018 року, йому було відкрито кредитний ліміт у розмірі 8847,48 грн з процентною ставкою 0,01%, а загальна вартість кредиту становить 10 175,41 грн. Водночас, згідно оспорюваного виконавчого напису, з нього стягнуто виключно 3% річних за період з 22 жовтня 2018 року по 20 липня 2021 року в сумі 14 942,63 грн та інфляційні збитки за період з 22 жовтня 2018 року по 20 липня 2021 року в сумі 8406,56 грн, які не передбачені договором. Таким чином, стягнута заборгованість в 2,5 рази більше ніж загальна сума заборгованості з розрахованими відсотками, що свідчить про наявність спору про право, оскільки він не погоджується з даною сумою заборгованості. Також, з 18 березня 2020 року на всій території України введено карантин, що свідчить про заборону нарахування штрафних санкцій, в тому числі 3% річних та інфляційних за невчасне виконання боргових зобов`язань.

Посилаючись на наведене, вважає, що є підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

13 грудня 2023 року від представника відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, протягом яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. В даному випадку нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості та зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне.

Окрім того, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознак безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознак безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Разом з тим, законодавством не встановлено виключений перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

08 січня 2024 року представник позивача подав відповідь на відзив. Вказав, що для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Водночас, вказані документи приватному нотаріуса при видачі оспорюваного виконавчого напису надані не були.

У судове засідання позивач не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку.

Присутній в судовому засіданні представник позивача адвокат Ярмусь В.Д. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов.

Представники відповідачів ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце були повідомлені у встановленому законом порядку.

Приватний виконавець Мелех А.І. та приватний нотаріус Сазонова О.М. в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце були повідомлені у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що 09 лютого 2018 року між ПАТ «ОТП Банк» (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено договір про споживчий кредит за №.

Відповідно до умов п. 1. вказаного договору, тип кредиту: кредит на придбання товару/послуг у продавця 8547,48 грн, на сплату послуг за надання виписок в електронному вигляді (смс-інформування) 300 грн; загальна вартість кредиту 8847,48 грн; строк, на який надається кредит 24 місяці; процентна ставка за кредитом, тип процентної ставки фіксована процентна ставка 0,01% річних; реальна річна процента ставка 14,87% річних; загальна вартість кредиту 10 175,41 грн.

22 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №8701 про стягнення ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (який є правонаступником - АТ «ОТП Банк» на підставі договору №22/10/18 про відступлення прав вимоги від 22 жовтня 2018 року) заборгованості за кредитним договором № від 09 лютого 2018 року за період з 22 жовтня 2018 року по 20 липня 2021 року в сумі 22 849,19 грн, яка складається із: 14 942,63 грн 3% річних за період з 22 жовтня 2018 року по 20 липня 2021 року, 8406,56 грн інфляційні збитки за період з 22 жовтня 2018 року по 20 липня 2021 року.

На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелихом А.І. 09 листопада 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67438818.

15 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (Первісний кредитор) та ТОВ «Кампсіс Фінанс» (Новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за №15-02/23.

Згідно витягу з Додатку №3 до договору №15-02/23 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 15 лютого 2023 року (реєстру боржників), від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Кампсіс Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № в сумі 11 473,09 грн.

30 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» (Первісний кредитор) та ТОВ «Дебт Форс» (Новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за №30-05/23.

Згідно витягу з Додатку №3 до договору №30-05/23 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 30 травня 2023 року (реєстру боржників), від ТОВ «Кампсіс Фінанс» до ТОВ «Дебт Форс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № в сумі 24 651,12 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За вимогами ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

Матеріали справи не містять відомостей про направлення такої вимоги щодо усунення порушень та отримання позивачем відповідного повідомлення.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження № 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18), від 19 березня 2021 року у справі №750/3781/20 (провадження №61-14943св20).

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження того, що при вчиненні напису нотаріус отримав від банку або ТОВ «Вердикт Капітал» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо).

Отже, суд доходить висновку, що відсутні підстави вважати стягнену виконавчим написом нотаріуса заборгованість безспірною.

Крім цього, у позові позивач зазначає про те, що не погоджується із сумою заборгованості, яка вказана у спірному виконавчому написі, оскільки вважає таку заборгованість протиправною, що в свою чергу також свідчить про відсутність безспірності заборгованості.

З цих підстав доводи представника відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» про те, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, є безпідставними та не знайшли свого підтвердження в суді.

Окремо слід зазначити, що відповідно до вимог пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржуваний у справі виконавчий напис вчинений нотаріусом 22 вересня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між відповідачем ПАТ «ОТП Банк» та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому подання стягувачем не нотаріально засвідченого договору є незаконним.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні в сукупності обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 22 вересня 2021 року, зареєстрованого у реєстрі за №8701 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № від 09 лютого 2018 року у розмірі 23 849,19 грн таким, що не підлягає до виконання.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Крім того, на підставі вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ярмусь Віктор Дмитрович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець Мелих Анатолій Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 22 вересня 2021 року, зареєстрований у реєстрі за №8701 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором за № від 09 лютого 2018 року у розмірі 23 849,19 грн таким, що не підлягає до виконання.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», місцезнаходження: Кудрявський узвіз, 5-Б, м. Київ, ;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», місцезнаходження: вул. Борщагівська, 117/18, м. Київ, ;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», місцезнаходження: Харківське шосе, 201/203, інше літера 2А, офіс 602, м. Харків, код ЄДРПОУ 43577608.

Треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелех Анатолій Іванович, вул. Торговиця, 32-А, м. Тернопіль;

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, бульвар Лесі Українки, 9/134, м. Київ.

Повне рішення складено 05 лютого 2024 року.

Головуюча суддя І.М. Черніцька