справа № 462/502/24
УХВАЛА

09 лютого 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

в с т а н о в и л а :

ТзОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» 23.01.2024 року звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 20967 грн. 11 коп., а також судового збору в розмірі 302 грн. 80 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п.1 ч.1ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України.

Частиною 3 ст.163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 08.02.2024 року боржник ОСОБА_1 з 22.01.1987 року зареєстрована на АДРЕСА_1 , а не за вказаною в заяві про видачу судового наказу адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно даних інформаційної довідки №441019 від 08.02.2024 року відомості щодо права власності ОСОБА_1 чи інших речових прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні.

Як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, відсутні документи, які підтверджують ту обставину, що ОСОБА_1 є власником або користувачем квартири за адресою: АДРЕСА_2 , тобто є боржником за такою заявою про видачу судового наказу.

Виходячи із вищенаведеного, вважаю, що у видачі судового наказу за заявою «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 слід відмовити.

Згідно із ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 163-165, 167 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 20967 грн. 11 коп., а також судового збору в розмірі 302 грн. 80 коп.

Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ», що згідно із ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Іванюк І.Д.