ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 676/5730/22

Провадження № 22-ц/4820/244/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представника позивача Мамотенка О.П.,

представника відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Яцевич Галина Василівна, про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 1 листопада 2023 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст первісних позовних вимог

У жовтні 2022 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» (далі - ПАТ АКБ «Індустріалбанк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Яцевич Г.В. (далі - приватний нотаріус Яцевич Г.В.), про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину.

ПАТ АКБ «Індустріалбанк» зазначило, що на підставі свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, які не відбулися, від 12 вересня 2013 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» (далі - ПАТ «АБ «Експрес-Банк»), правонаступником якого є банк, набуло право власності на житловий будинок «А-1», загальною площею 402,7 кв.м по АДРЕСА_1 (далі - житловий будинок) та земельну ділянку, площею 0,1230 га, кадастровий номер :03:001:0302, за тією ж адресою, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (далі - присадибна ділянка), які раніше належали ОСОБА_3 . Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 приватний нотаріус Яцевич Г.В. видала ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 вересня 2022 року (реєстраційний №3814 і реєстраційний №3818), до яких були включені житловий будинок і присадибна ділянка. Це майно належить позивачу, а не спадкодавцю, внаслідок чого мають місце підстави для визнання оспорюваних свідоцтв недійсними.

За таких обставин ПАТ АКБ «Індустріалбанк» просило суд визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , видані 27 вересня 2022 року приватним нотаріусом Яцевич Г.В. за реєстраційним №3814 і реєстраційним №3818 спадкоємцю за законом ОСОБА_2 на житловий будинок і присадибну ділянку.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 1 листопада 2023 року позов задоволено.

Визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , видані 27 вересня 2022 року приватним нотаріусом Яцевич Г.В. за реєстраційним № 3814 та реєстраційним №3818 спадкоємцю за законом ОСОБА_2 на житловий будинок і присадибну ділянку.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АКБ «Індустріалбанк» 2 481 грн судового збору.

Суд керувався тим, що на момент смерті ОСОБА_3 житловий будинок та присадибна ділянка не належали їй і не входили до складу її спадщини, а тому видані на ім`я ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом, до яких включено це майно, слід визнати недійсними.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на час смерті ОСОБА_3 була єдиною власницею житлового будинку та присадибної ділянки, внаслідок чого відповідачка правомірно набула право власності на це майно в порядку спадкування, а підстави для визнання недійсними одержаних нею свідоцтв про право на спадщину відсутні. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову. Крім того, суд діяв упереджено та підлягав відводу.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ПАТ АКБ «Індустріалбанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

Приватний нотаріус Яцевич Г.В. не висловила своєї позиції щодо апеляційної скарги.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною першою статті 375 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ПАТ АКБ «Індустріалбанк» є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «АБ «Експрес-Банк».

ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3 .

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 1 червня 2012 року задоволено позов ПАТ «АБ «Експрес-Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 23 вересня 2008 року в розмірі 72 011 доларів 87 центів США, що еквівалентно 574 438 грн 69 коп., звернуто стягнення на житловий будинок і присадибну ділянку шляхом продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів будь-якій особі - покупцеві за ціною, визначеною експертною оцінкою, проведеною суб`єктом оціночної діяльності.

На підставі цього рішення 11 грудня 2012 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області видав виконавчий лист, який перебував у Кам`янець-Подільському районному відділі державної виконавчої служби на примусовому виконанні.

Прилюдні торги з реалізації житлового будинку та присадибної ділянки не відбулися через відсутність покупців. Оскільки ПАТ «АБ «Експрес-Банк» заявило про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, то 29 серпня 2013 року державний виконавець виніс постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, а 12 вересня 2013 року - склав відповідний акт про передачу ПАТ «АБ «Експрес-Банк» житлового будинку та присадибної ділянки за початковою ціною (583 438 грн).

12 вересня 2013 року приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Кахній Л.І. на підставі постанови державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу видала ПАТ «АБ «Експрес-Банк» два окремих свідоцтва про право власності на житловий будинок і присадибну ділянку. Тоді ж приватний нотаріус Кахній Л.І. зареєструвала у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ПАТ «АБ «Експрес-Банк» на житловий будинок (номер запису 2475090) та присадибну ділянку (номер запису 2475340).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27 вересня 2022 року приватний нотаріус Яцевич Г.В. видала ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстроване в реєстрі за №3814), згідно якого відповідачка успадкувала після смерті матері ОСОБА_3 присадибну ділянку.

Того ж дня приватний нотаріус Яцевич Г.В. видала ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстроване в реєстрі за №3818), згідно якого відповідачка успадкувала після смерті матері ОСОБА_3 житловий будинок.

На підставі цих свідоцтв про право на спадщину 27 вересня 2022 року приватний нотаріус Яцевич Г.В. зареєструвала у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_2 на присадибну ділянку (номер запису 47977925) та житловий будинок (номер запису 47979182).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

а) щодо вирішення спору по суті заявлених вимог

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами статей 321, 328 Цивільного кодексу України (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі - ЦК України), згідно яких право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

В силу частини четвертої статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу, на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Згідно зі статтею 62 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-ХІV «Про виконавче провадження», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах). Не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна. У разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

Із положень статті 72 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-ХІІ «Про нотаріат» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) слідує, що придбання жилого будинку (квартири) з прилюдних торгів оформлюється нотаріусом за місцезнаходженням будинку (квартири) шляхом видачі набувачу свідоцтва про придбання жилого будинку (квартири). Якщо торги не відбулися, свідоцтво про придбання жилого будинку (квартири) видається стягувачеві. Придбання нерухомого майна, яке було предметом застави (іпотеки), оформлюється нотаріусом за місцезнаходженням цього нерухомого майна шляхом видачі набувачу свідоцтва про придбання нерухомого майна. Свідоцтва про придбання жилого будинку (квартири) з прилюдних торгів видаються на підставі акта про продаж будинку (квартири) з прилюдних торгів чи акта про те, що будинок (квартира) залишено за стягувачем у зв`язку з тим, що торги не відбулися.

Як передбачено статтею 2 Закону України від 1 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №1952-IV), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом частини першої статті 4, частини першої статті 5 Закону №1952-ІV слідує, що обов`язковій державній реєстрації речових прав та їх обтяжень підлягає право власності на нерухоме майно, в тому числі на земельні ділянки та житлові будинки.

Статями 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із положень статті 1220 ЦК України слідує, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Як передбачено часиною першою статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В силу частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За змістом статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 15 ЦК України унормовано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Одними із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналіз указаних правових норм свідчить про те, що право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону та на власний розсуд. Право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Підставами набуття права власності є передбачені законом юридичні факти, за наявності яких особа набуває майно, стає його власником, зокрема, право власності набувається із правочинів (договорів). Якщо предметом правочину (договору) є нерухоме майно, то особа набуває право власності на таке майно з дня державної реєстрації цього права.

За договором купівлі-продажу особа набуває право власності на товар в порядку обміну його на гроші.

Набуття майна на прилюдних торгах, у тому числі в порядку здійснення виконавчого провадження, є різновидом договору купівлі-продажу. Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів за плату.

Водночас, якщо майно не було реалізовано на прилюдних торгах, то стягувач вправі залишити за собою нереалізоване майно за початковою ціною. Про передачу майна в рахунок погашення боргу виконавець складає акт та виносить постанову, на підставі яких стягувач отримує у нотаріуса свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, які не відбулися. Таке свідоцтво є підставою для реєстрації права власності стягувача на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Ці права та обов`язки мають належати спадкодавцеві на момент його смерті. Саме тоді відкривається спадщина.

Спадкоємці набувають право на спадщину лише за умови, що вони віднесені законом до спадкоємців померлої особи (за законом або за заповітом) та прийняли спадщину в установленому порядку.

Для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк, перебіг якого починається з дня смерті спадкодавця. У цей строк спадкоємець, який не проживав із спадкодавцем, вправі подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо протягом указаного строку спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він є таким, що не прийняв її.

Спадкоємець, який прийняв спадщину в установленому порядку, вправі одержати свідоцтво про право на спадщину.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 27 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Верховний Суд у складі колегії суддів колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 листопада 2018 року (справа №2-1316/2227/11) сформулював правовий висновок про те, що у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо.

Зібрані докази вказують на те, що ПАТ «АБ «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «Індустріалбанк», у порядку реалізації майна, на яке звернено стягнення, набуло право власності на житловий будинок і присадибну ділянку. На момент смерті ОСОБА_3 вказане нерухоме майно не належало їй і не входило до складу її спадщини.

Встановивши, що житловий будинок і присадибна ділянка були включені до виданих після смерті ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 свідоцтв про право на спадщину за законом, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ці свідоцтва слід визнати недійсними.

Посилання ОСОБА_2 на те, що вона правомірно набула право власності на житловий будинок і присадибну ділянку в порядку спадкування, не відповідають фактичним обставинам справи та чинним нормам закону.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про недотримання судом норм матеріального права є безпідставними.

б) щодо доводів апеляційної скарги про розгляд справи суддею, який підлягав відводу

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно зі статтею 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Позов ПАТ АКБ «Індустріалбанк» надійшов до суду 4 листопада 2022 року. Автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Вдовичинського А.В. для розгляду справи. Справа була призначена до судового розгляду на 6 вересня 2023 року.

Напередодні (5 вересня 2023 року) представник відповідачки ОСОБА_2 , адвокат Лунегов О.О., заявив відвід судді Вдовичинському А.В. посилаючись на його упередженість та необ`єктивність.

Суд ухвалою від 6 вересня 2023 року відмовив у задоволенні заявленого адвокатом Лунеговим О.О. відводу головуючому у справі - судді Вдовичинському А.В.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що мали місце підстави, передбачені статтею 36 ЦПК України, для відводу судді Вдовичинського А.В., а тому суд обґрунтовано відхилив заяву адвоката Лунегова О.О. про відвід. Порядок вирішення питання про відвід судом не порушено.

Доводи ОСОБА_2 щодо неправомірності розгляду справи суддею Вдовичинським А.В. є безпідставними та надуманими.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 1 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 2 лютого 2024 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції - Вдовичинський А.В.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 39