печерський районний суд міста києва
30 січня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Бусик О.Л.
при секретарі судових засідань - Романенко О.Ю.
позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України
відповідач - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
02 листопада 2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), в інтересах якого діє Давиденко Н.О. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування у порядку регресу витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування.
Позовна заява обґрунтована тим, що 11 лютого 2020 року по вул. Антоновича, 155, в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Мітсубісі д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Мазда д.н.з. НОМЕР_2 , за результатами даної дорожньо-транспортної пригоди на відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПаП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки Мазда, д.н.з. НОМЕР_2 , був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків.
Станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Керуючись п. 34.2 ст. 34 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", для врегулювання справи та визначення матеріального збитку, завданого автомобілю Мазда, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, позивач надав відповідне доручення ФОП ОСОБА_2 на складання калькуляції вартості відновлювального ремонту. За послуги ФОП ОСОБА_2 , позивач поніс витрати в розмірі 1430,00 грн.
Зазначена шкода особисто відповідачем потерпілому не відшкодована.
13 лютого 2020 року відповідно до положень ст. 33 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", потерпіла подала позивачу повідомлення про ДТП та заяву про відшкодування шкоди.
Відповідно до п. 38.2 ст. 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
До позовної заяви представник позивача подала клопотання про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Ухвалою судді від 07 листопада 2023 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала клопотання, у якому просила розглянути справу без участі представника позивача, позов підтримує у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився. Відповідної заяви по суті або з процесуальних питань до суду від нього не надходило.
Правом на подання відзиву відповідач не скористався.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.
Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

З урахуванням викладеного, ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Судом установлено, що11 лютого 2020 року по вул. Антоновича, 155, в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Мітсубісі д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Мазда д.н.з. НОМЕР_2 , за результатами даної дорожньо-транспортної пригоди на відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПаП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки Мазда, д.н.з. НОМЕР_2 , був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків.

Станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Керуючись п. 34.2 ст. 34 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", для врегулювання справи та визначення матеріального збитку, завданого автомобілю Мазда, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, позивач надав відповідне доручення ФОП ОСОБА_2 на складання калькуляції вартості відновлювального ремонту. За послуги ФОП ОСОБА_2 , позивач поніс витрати в розмірі 1430,00 грн.

Відповідно до Звіту про оцінку транспортного засобу № 01/03/20 від 03.03.2020 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки Мазда д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП становить 33322,28 грн.

Зазначена шкода особисто відповідачем потерпілому не відшкодована.

13 лютого 2020 року відповідно до положень ст. 33 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", потерпіла подала позивачу повідомлення про ДТП та заяву про відшкодування шкоди.

Відповідно до пункту 7.1 статті 7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку розміру базового страхового платежу та значень відповідних коригуючих коефіцієнтів, що затверджуються відповідно до пункту 7.2 цієї статті, а також з урахуванням положень пункту 13.2 статті 13 цього Закону. Страховику забороняється встановлювати або пропонувати встановити розмір страхового платежу, розрахований в інший спосіб.

Таким чином, позивач відшкодував ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 33322,28 грн., що підтверджується платіжним доручення № 1477952 від 22 квітня 2020 року.

Згідно з положеннями частини першої ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором, майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була завдана в результаті ДТП.

Відповідно до пункту 38.2 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до частини першої, другої ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом, підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням., зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням, диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом, підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним, засобом, механізмом, іншим, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною першою ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відтак, позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає сттягненню сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 33322,28 грн.

Також підлягають стягненню з відповідача витрати на проведення звіту №01/03/20 від 03 березня 2020 року у розмірі 1430 грн.

Згідно з статтею 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору в розмірі 2684 грн.

Керуючись ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 22, 38, 40, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1-16, 22, 526, 610, 993, 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-16, 28-32, 38-44, 57-63, 66, 79, 80, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, 280-282, 294, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 33322 (тридцять три тисячі триста двадцять дві) гривні 28 копійок, витрати на проведення звіту №01/03/20 від 03 березня 2020 року в розмірі 1430 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України (Русанівський бульвар, 8, м. Київ, 02002, ).

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повний текст рішення складено 31 січня 2024 року.

Суддя О.Л. Бусик