Справа № 404/9132/23
Номер провадження 2/404/2268/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді Варакіної Н.Б.

за участі секретаря Щербини А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь та утримання аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду і до закінчення ним навчання.

Позовна заява мотивована тим, що з 01.09.2020 року позивач є студентом Кіровоградського кооперативного фахового коледжу економіки і права імені М.П. Сая Кіровоградської облспживспілки, денної форми навчання, факультету комп`ютерних технологій на комерційній основі.

Вказує, що потребує матеріальної допомоги, відповідач не бере добровільної участі у його утриманні та забезпеченні.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.10.2023 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду.

Позивач подав заяву про розгляд без його участі.

Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, правом подачі відзиву не скористався.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки № 23229, виданої 24.10.2023 року завідувачем навчальної частини Кіровоградського кооперативного фахового коледжу економіки і права імені М.П. Сая Кіровоградської облспживспілки, ОСОБА_1 дійсно є студентом IV курсу факультету комп`ютерних технологій. Форма навчання денна (комерційна). Термін навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року, освітньо-професійний ступінь фаховий молодший бакалавр.

Відповідач щомісячно у добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на період його навчання.

Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України).

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Пред`являючи позов, позивач зазначав, що потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись зокрема на витрати, пов`язанні з навчанням, проживанням, проїздом, придбанням одягу, продуктів харчування, підручників.

При визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги, зокрема, можливість надання утримання другим з батьків (ч.2 ст.200 СК).

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності до ст.ст. 141, 430 ЦПК України, суд стягує з відповідача 1073,60 грн. судового збору на користь держави, та рішення в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 182, 191, 199, 200 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24.10.2023 року і до 30.06.2024 року, за умови продовження навчання ОСОБА_1 .

Рішення, в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду складено 05.02.2024.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда