ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/5344/21 Номер провадження 22-ц/814/746/24Головуючий у 1-й інстанції Гольник Л.В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 23 серпня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення безпідставно списаних коштів з карткового рахунку та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в якому просив стягнути з відповідача на його користь безпідставно списані кошти з карткового рахунку у розмірі 7916,46 грн. та моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим , що у лютому 2021 року позивачу в додатку «Приват24», надійшло повідомлення від АТ КБ «ПриватБанк», про те що з карткового рахунку ОСОБА_1 , були автоматично списані кошти у загальному розмірі 7916,46 грн: 7000,59 грн - з платіжної картки № НОМЕР_1 та 915,87 грн. з іншої карти, на яку надходила заробітна плата.

Звернувшись до одного з філіалів банку з питанням щодо повернення списаних з його рахунку коштів, позивач кошти не отримав.

Направивши заяву у березні 2021 року до АТ КБ «ПриватБанку» з проханням повернути неправомірно списані кошти у розмірі 7916,46 грн, ОСОБА_1 отримав відповідь відповідача, в якій банк повідомив, що здійснив договірне списання коштів з належної позивачу картки «Універсальна» на рахунок погашення простроченої заборгованості, що існує у позивача перед Банком. Проте яку саме, за яким договором, на підставі яких документів та будь-яку іншу інформацію щодо заборгованості банк не зазначив та не надав

Проте, позивач жодного договору, за умовами якого він би доручав банку списувати грошові кошти з його рахунку без відповідного розпорядження не укладав, у зв`язку із чим просив стягнути матеріальну шкоду, завдану відповідачем.

Окрім матеріальної шкоди неправомірними діями відповідача позивачу було завдано і моральну шкоду, оскільки було порушено нормальний спосіб його життя, були списані з карткового рахунку кошти. Крім іншого , позивач є внутрішньо переміщеною особою, який знаходився у складних життєвих обставинах, без необхідних речей, грошей, за кошти, які були на рахунку, позивач повинен був утримувати на місяць себе та дитину. Завдану моральну шкоду позивач оцінив у 20 000 гривень.

Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 23 серпня 2023 року позов позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про стягнення безпідставно списаних коштів з карткового рахунку та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 7916,46 грн. матеріальної шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди, всього 12916 грн. 46 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

В апеляційному порядку рішення оскаржило АТ КБ «ПриватБанк» . Скарга мотивована тим , що вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди , суд першої інстанції повинен був з`ясувати: чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру.

Апелянт вказує, що у суду були відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача про відшкодування моральної шкоди ,оскільки відповідач не може відповідати за моральні та душевні переживання яких зазнав позивач через життєві обставини , крім того позивачем не надано доказів моральних страждань , пов`язаних із діями АТ КБ «ПриватБанк» , посилання позивача на те що він є єдиним годувальником сім`ї також спростовуються зарахуванням коштів на його рахунок від дружини ОСОБА_2 . Зважаючи на що , позивачем не було доведено наявність моральної шкоди завданої позивачем , обґрунтування та підстави для її відшкодування , а отже законних підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди у суду не було .

Скаржник просить скасувати рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 23 серпня 2023 року в частині задоволених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 грн., та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у відшкодуванні моральної шкоди.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 14.09.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», який на даний час має найменування АТ КБ «ПривтБанк», та ОСОБА_3 укладено договір про іпотечний кредит №GOGLGI (а.с. 84-90).

Відповідно до п.1.1. Кредитор зобов`язується надати Позичальнику кредит у розмірі 40000,00 грн, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, сплатити відсотки за користування у розмірі 15% річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором.

Згідно з п. п. 2.3, 2.4 Договору Кредит надається шляхом (видачі готівки через касу/зарахування Кредитором коштів на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_2 відкритий у Кредитора). Позичальник зобов`язується щомісячно до 14 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього Договору, здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані Кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 650,45 грн. шляхом внесення готівки до каси Кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий у Кредитора. Останню сплату ануїтетного платежу здійснити не пізніше 14.09.2017 року.

14.09.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №GOGLG4 (а.с. 91-93).

Відповідно до п. 1 Договору поруки №GOGLG4 від 14.09.2007 року поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання Боржником усіх його зобов`язань за договором про іпотечний кредит №GOGLG4 від 14.09.2007 року та додатковими угодами до нього.

Відповідно до п.4.2 Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання за Договором про іпотечний кредит.

11.02.2021 року відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» з платіжної картки № НОМЕР_1 «Універсальна» з рахунку НОМЕР_4 та з картки для виплат з рахунку НОМЕР_5 , на який надходила заробітна плата позивача, було автоматично списані кошти у розмірі 7000,59 грн. та у розмірі 915,87 грн. відповідно, всього 7916,46 грн.

Скаржник щодо вказаних обставин справи , заперечень у апеляційній скарзі не висловлює.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди , відповідно переглядається апеляційним судом виключно у цій частині.

Частиною 1 статті 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

За змістом ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

В силу ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки.

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди.

При цьому на потерпілого покладається обов`язок доведення факту неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.

Зібрані докази достовірно вказують на те, що АТ КБ «Приватбанк» неправомірно списало з карткового рахунку ОСОБА_1 грошові кошти, внаслідок чого позивач тривалий час не може користуватися своїм майном.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано керувався тим, що ОСОБА_1 зазнав душевних страждань і має право на відшкодування моральної шкоди.

Право позивача на відшкодування моральної шкоди визначено ст. 386 ЦК України, а тому доводи АТ КБ «ПриватБанк» про відсутність підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 5000 грн. моральної шкоди, оскільки відповідач не може нести відповідальність за настання складних життєвих обстави позивача , суд апеляційної інстанції не приймає.

Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди скаржника із стягненням моральної шкоди, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення в оскаржуваній частині без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 23 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М.Триголов

Судді: А.І.Дорош

О.А.Лобов