УХВАЛА

31 січня 2024 року

м. Київ

справа № 433/2420/18

провадження № 61-11754св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження питання щодо поновлення провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Валєєва Марина Володимирівна, на постанову Луганського апеляційного суду

від 10 червня 2021 року, прийняту колегією у складі суддів: Стахової Н. В., Кострицького В. В., Лозко Ю. П., та за касаційною скаргою Акціонерного

товариства «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє адвокат Гребенар Олексій Володимирович, на рішення Троїцького районного суду Луганської області від 28 січня 2021 року, ухвалене у складі судді Суського О. І., та постанову Луганського апеляційного суду від 10 червня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») звернулося з позовом до ОСОБА_1 і

ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 28 січня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 425 від 28 травня 2010 року, яка виникла

на 22 вересня 2020 року, у сумі 731 179,01 грн, у тому числі: борг за кредитом

у розмірі 260 202,98 грн; проценти за користування кредитом за період з 1 грудня 2015 року до 30 листопада 2018 року у розмірі 282 783,74 грн; інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з травня 2016 року до вересня 2020 року

у розмірі 57 180,79 грн, інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з грудня 2015 року до вересня 2020 року у розмірі 75 405,44 грн;

три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 1 грудня

2015 року до 22 вересня 2020 року у розмірі 26 768,58 грн; три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 1 грудня 2015 року до 22 вересня 2020 року у розмірі 28 837,48 грн. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Луганського апеляційного суду від 10 червня 2021 року апеляційну скаргу АТ «Ощадбанк» задоволено частково, скасовано рішення Троїцького районного суду Луганської області від 28 січня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованість

за договором відновлювальної кредитної лінії № 425 від 28 травня 2010 року

у розмірі 715 530,79 грн, яка складається з: боргу за кредитом

у розмірі 244 623,66 грн; процентів за користування кредитом за період з 5 грудня 2015 року до 5 грудня 2018 року у сумі 282 783,74 грн; інфляційних втрат за прострочення боргу за кредитом за період з травня 2016 року до вересня 2020 року

в розмірі 57 180,79 грн; інфляційних втрат за прострочення сплати процентів за період з грудня 2015 року до листопада 2018 року в розмірі 75 405,44 грн; трьох процентів річних за прострочення боргу за кредитом за період з грудня 2016 року

до вересня 2020 року в розмірі 26 768,58 грн; трьох процентів річних за прострочення сплати процентів за період з 5 грудня 2015 року до 5 грудня 2018 року

у розмірі 28 837,48 грн та судового збору в розмірі 12 910,78 грн. В іншій оскаржуваній частині рішення Троїцького районного суду Луганської області від 28 січня 2021 року залишено без змін.

У липні 2021 року представник ОСОБА_2 - адвокат Валєєва М. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Луганського апеляційного суду від 10 червня 2021 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості та судового збору і залишити в цій частині в силі рішення Троїцького районного суду Луганської області від 28 січня 2021 року.

У серпні 2021 року представник АТ «Ощадбанк» - адвокат Гребенар О. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Троїцького районного суду Луганської області від 28 січня 2021 року та постанову Луганського апеляційного суду від 10 червня 2021 року в частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 13 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ «Ощадбанк» та ухвалою цього ж суду від 17 вересня

2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 .

Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2022 року зупинено провадження у справі до залучення у справі правонаступників ОСОБА_2 .

На запит Верховного Суду у березні 2023 року надійшла відповідь від приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Кулиняка І. Я. про те, що

29 березня 2022 року за заявою ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини після її чоловіка ОСОБА_2 заведено спадкову справу № 16/2022. Приватний нотаріус зазначив, що у спадковій справі відсутні відомості про осіб, які мають право на спадкування після ОСОБА_2 , та осіб, які подали заяву про прийняття спадщини після нього.

У травні 2023 року до Верховного Суду надійшла відповідь від Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про те, що у квартирі

АДРЕСА_1 на 8 листопада 2021 року разом

із ОСОБА_2 були зареєстровані ОСОБА_4 , 1959 року народження та ОСОБА_5 , 1985 року народження. Відомості про те, що вказані особи є спадкоємцями ОСОБА_2 матеріли справи не містять, і доказів на підтвердження таких відомостей учасники справи не надали.

Разом з тим, в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні відомості про звернення органу місцевого самоврядування із заявою про визнання відумерлою спадщини після ОСОБА_2

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 після ухвалення оскаржуваних

судових рішень та набрання ними законної сили (під час касаційного перегляду справи); спірні правовідносини допускають правонаступництво, проте інформація про прийняття спадщини після ОСОБА_2 в установлені строки та порядку відсутня, тому немає підстав для залучення правонаступників.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне поновити провадження у цій справі.

Керуючись статтями 254, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити провадження у справі № 433/2420/18 за позовом Акціонерного

товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Валєєва Марина Володимирівна, на постанову Луганського апеляційного суду від 10 червня 2021 року та за касаційною скаргою Акціонерного

товариства «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє адвокат Гребенар Олексій Володимирович, на рішення Троїцького районного суду Луганської області від 28 січня 2021 року та постанову Луганського апеляційного суду

від 10 червня 2021 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко В. В. Сердюк І. М. Фаловська