КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ ____________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1300/24
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.
за участю секретаря Торгонської В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу,повернення сплачених коштів та відшкодування моральної шкоди,
11.12.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу,повернення сплачених коштів та відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 13.12.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу,повернення сплачених коштів та відшкодування моральної шкоди. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання 24.01.2024 року позивач не з`явився, однак звернувся до суду з клопотанням, в якому просив розглянути справу у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалась, про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у судове засідання не з`явилась, про поважність причин відсутності не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Приймаючи до уваги, що судове відправлення було повернуто поштою із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», суд зазначає, що відповідач про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
З тверджень позивача, 21.05.2023 він помітив, що вставки із білого золота почали втрачати (змінювати) колір. Виявилось, що вставки складаються не зі сплаву металів нікелю та паладію, які утворюють «біле золото», а із звичайного червоного золота покритого «родієм», як зазначено продавцем.
На думку позивача, продавець фактично надав йому недостовірну інформацію щодо якісних властивостей ювелірного виробу, які позивачем були взяті до уваги при прийнятті рішення щодо придбання товару.
Однак вже 25.05.2023, в браслеті перестала функціонувати застібка, що унеможливило його користування через ризик його втрати.
Позивач вказує, що у присутності свідка 31.05.2023 він звернувся до продавця з проханням обміну на якісний виріб або усунення істотних дефектів, які виникли з вини виробника товару, однак отримав не обгрунтовану відмову.
Продавцем товару проігноровані вимоги позивача надати контакти та детальну інформацію про суб`єкта господарської діяльності, які мають усунути дефекти, а саме інформувати споживача про підприємства, що задовольняють вимоги споживача, встановлені ч. 1 і ч. З ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», а також документацію на підтвердження якості ювелірного виробу та наявності відтисків державного пробірного клейма України.
08.06.2023 до адміністрації ТРЦ «CityCenter» позивачем було надіслано електронне звернення з проханням надати інформацію про підприємців, які здійснюють продаж ювелірних виробів на острівку «Золотая Долина».
Зі слів позивача 15.06.2023 продавець повернулайому браслет з відремонтованою застібкою, але без заміни частин браслету на вставки із «білим золотом». Застібка замість щільного утримання отримала м`яке відкриття, що не забезпечує належної надійності під час експлуатації ювелірного виробу.
Однак, через відсутність письмового акту приймання-передачі та доведення факту передачі його продавцю, а також враховуючи ризик неповернення товару або коштів, позивач змушений був прийняти дорогоцінний виріб без належного усунення усіх недоліків.
20.06.2023 поперечна частина однієї з ланок ланцюжку, що визначена продавцем, як «Біле золото» внаслідок виробничого недоліку, відкріпилась у місці з`єднання (спайки) з основною частиною цієї ж ланки браслету, до якої вона кріпиться поверх, що остаточно унеможливило його використання (експлуатацію), як ювелірної прикраси.
Позивач вказує, що він у супроводі свідка звернувся до продавця «Золотая Долина» з проханням замінити товар на аналогічний виріб або розірвати договір купівлі-продажу. У разі неможливості виконання першої вимоги через істотні його недоліки, які унеможливлюють користування прикрасою за призначенням, просив повернути сплачені кошти.
У відповідь продавець надала позивачу книгу для скарг, яку заведено на ім`я фізичної особи-підприємця « ОСОБА_2 », з зазначенням лише адреси торгівельного центру, без повних анкетних відомостей та іншої необхідної інформації щодо продавця, визначеної Законом України «Про захист прав споживачів».
Як було з`ясовано позивачем, що придбаний ним ювелірний виріб (браслет) має вагу на 0,08 грамів менше, ніж зазначено у товарному ярлику, а саме не 12,88 грамів, а - 12,80 грамів.
Водночас товарний ярлик ювелірного виробу у порушення п. 8 Правил торгівлі дорогоцінними металами (крім банківських металів) і дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням у сирому та обробленому вигляді і виробами з них, що належать суб`єктам господарювання на праві власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 № 802 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 р. № 41), не містить такої інформації: найменування або товарний знак підприємства-виробника (без визначення саме, яка з двох компаній є виробником) та без відбитка державного пробірного клейма України.
04.07.2023 позивач звернувся до продавця в присутності начальника охорони «CityCenter» з проханням прийняти заяву на ім`я фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 з вимогою проведення експертизи з метою доведення наявності виробничого недоліку, однак отримав відмову у прийнятті заяви.
Позивачем 17.08.2023 була отримана відповідь від Головного управління Держпродспоживслуби в Одеській області, згідно з якою йому було рекомендовано звернутися до суду для захисту прав або до виробника, а також про те, що ФОП ОСОБА_2 не надано відповіді на запит органу контролю.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до п. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).
Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».
При цьому, Закон України «Про захист прав споживачів» передбачає різні види та відповідальність за придбання товару неналежної якості (ст.8), за придбання товару належної якості (ст.9), або відповідальність за шкоду, завдану внаслідок недоліків,дефекту,продукції (ст.16), яка передбачає розірвання договору та відшкодування збитків. Саме позивач повинен довести у позові обставини та відповідальність за придбання товару та норму вказаного Закону.
Із матеріалів справи вбачається, що предметом договору був браслет з дорогоцінного металу (золота), який позивач отримав, вказаний товар неможливо використовувати за призначенням, оскільки існують істотні недоліки виробу, та у позивача наявні претензії стосовно якості товару, ваги зазначеного виробу,також позивач наполягає, на розірванні зазначеного договору, повернення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди.
Тому суд вважає, що у даному випадку підлягає застосуванню ч. 2 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
Відповідно до положень ст. 681 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), до вимог у зв`язку з недоліками проданого товару застосовується позовна давність в один рік, яка обчислюється від дня виявлення недоліків у межах строків, встановлених статтею 680 ЦК України, а якщо на товар встановлено гарантійний строк (строк придатності), - від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку (строку придатності).
Згідно з ст. 698 ЦК України, за договором роздрібної купівлі-продажу, продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Відповідно до ст. 700 цього ж Кодексу, продавець зобов`язаний надати покупцеві необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонується до продажу. Інформація має відповідати вимогам закону та правилам роздрібної торгівлі щодо її змісту і способів надання. Продавець, який не надав покупцеві можливості одержати повну і достовірну інформацію про товар, несе відповідальність за недоліки товару, які виникли після передання його покупцеві, якщо покупець доведе, що вони виникли у зв`язку з відсутністю у нього такої інформації.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.
Положеннями ст. 675 ЦК України визначено , що договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 2 ст. 678 ЦК України визначено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.
Відповідно до ч. 2 ст. 679 ЦК України якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 708 ЦК України, у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.
За змістом ст. 708 ЦК України у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов`язаний провести експертизу продукції.
Права та обов`язки споживачів визначені ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.
Суд вважає, що позивачем доведено вказані обставини, а тому наявні всі підстави для розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплачених грошових коштів.
Факт укладення між сторонами договору купівлі-продажу підтверджено наявного в матеріалах справи копією чеку від 17.05.2023 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору на виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до ст. 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Пунктом 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Статті 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.
З наведеного вбачається, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.
Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц.
Разом з тим, само по собі право на відшкодування моральної шкоди за порушення цивільно-правового договору, в тому числі, і в разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, не звільняє позивача від обов`язку доведення причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача, факту завдання моральної шкоди, обґрунтування й доведення її розміру.
Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Заявляючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_1 посилається на те, що враховуючи неодноразові звернення до продавця з метою врегулювання спору успіхів не мали, залишені поза увагою продавцем, як ї обов`язок з надання необхідної інформації, проведення експертизи з метою визначення причин істотних недоліків товару, спосіб та звичайний уклад життя позивача були змінені.
Також принизливе публічне ставлення до нього, як до покупця, з боку продавця ФОП ОСОБА_2 призвели до нервових напружень та стресів, через які позивач з червня 2023 року постійно переймався та нервував, та був змушений витрачати свій особистий час постійні поїздки до магазину з Кіровоградської області, де зареєстрований позивач та проживає, долаючи велику відстань , витрачаючи зайві кошти на дорогу через порушення його законних вимог як покупця і свавілля недобросовісного продавця.
Відповідачем вказані обставини спростовані не були.
Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України, зокрема судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивач, як споживач, звільнений від сплати судового збору то відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір в дохід держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі 2147,20 гривень.
З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 39, 76-84, 89, 141, 133, 134, 137, 175, 247, 259, 263-265, 274-279, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст.6, 16, 23, 525, 526, 611, 626, 627, 629, 651 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів» , суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу,повернення сплачених коштів та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
Розірвати договір купівлі-продажу золотого браслету зі вставками білого золота, вагою 12,88 грамів, розмір 21.0, укладений між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), який укладений 17.05.2023 року.
В решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь держави України судовий збір у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.
Суддя Петренко В. С.