Справа № 346/7503/23
Провадження № 2/346/558/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді: Махно Н.В.,

з участю: секретаря: Івасів В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Даний позов мотивує тим, що він з відповідачем 01.09.2018 року зареєстрували шлюб у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №385. Позивач вказує, що у шлюбі у них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що вони з відповідачем проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Крім того вказує, що їхній з відповідачем неповнолітній син проживає разом з відповідачем. Зазначає, що шлюб носить формальний характер, а примирення неможливе. Позивач просив в позовній заяві строк на примирення не надавати, оскільки збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Позивач просить шлюб між ним та ОСОБА_2 , який зареєстрований 01.09.2018 року у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №385, розірвати. Також просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак попередньо подав до суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд позов задовольнити та розірвати шлюб, а сина просив залишити проживати з відповідачем. Позивач просив також розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового засідання, у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.09.2018 року сторони зареєстрували шлюб у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №385 (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що батьками дитини є сторони по справі (а.с.11).

Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Щодо вимоги про визначення місця проживання неповнолітньої дитини разом з відповідачем, то суд вважає її необгрунтованою й такою, що до задоволення не підлягає. Так, Сімейним кодексом України не передбачено залишення проживання дитини з одним із подружжя при розірванні шлюбу. Про таку можливість зазначив Верховний Суд у постанові від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18, вказавши, що «за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу». Тобто, ключовим у даному випадку є відсутність спору про те, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти після розірвання шлюбу. Крім того, вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу суд може, але не повинен, оскільки Сімейним кодексом України такий обов`язок не встановлений. Виходячи з обставин справи, в якій Верховний Суд виклав цю правову позицію, ключовим було те, що Верховний Суд не вважав помилкою суду першої інстанції вирішення питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Долученими до позовної заяви доказами не підтверджено відсутності спору між сторонами щодо того, з ким з батьків буде проживати дитина сторін після розірвання шлюбу. За вказаних обставин, позов підлягає до часткового задоволення. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст.247 ч.2, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований 01 вересня 2018 року у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №385, - розірвати.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Махно Н. В.