"29" березня 2024 р.
Справа №642/1455/16-ц
6/642/82/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г., розглянувши заяву представника стягувача ОСОБА_1 про поновлення строку подачі виконавчого документу та видачу дублікату виконавчого документу,

установив:

Постановою Харківського апеляційного суду від 08.02.2021 року стягнуто з ОСОБА_2 , який є правонаступником ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 8922,30 грн судового збору за подачу апеляції.

На виконання даного рішення Ленінським районним судом м.Харкова 20.04.2021 року було видано виконавчий лист.

08.03.2024 представник стягувача ОСОБА_1 ОСОБА_4 звернувся до суду із даною заявою, у якій вказав, що після ухвалення постанови Харківського апеляційного суду від 08.02.2021, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 подали заяви про ухвалення додаткового рішення щодо компенсації витрат на правничу допомогу адвоката і 22.02.2021 Харківським апеляційним судом винесено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні заяв про компенсацію витрат на правничу допомогу. Ця ухвала була скасована постановою КЦС ВС від 15.12.2021, а справа направлена на новий розгляд до апеляційного суду. Стягувач після отримання виконавчого листа одразу не пред`явив його до виконання, оскільки очікував, що апеляційний суд задовольнить заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, він отримає виконавчий лист і направить усі виконавчі листи разом до виконавчої служби. Після початку збройної агресії рф, змінилася підсудність на Полтавський апеляційний суд, який ухвалою від 23.01.2023 повторно залишив заяви без задоволення. Відмова знов оскаржена до Верховного суду і на даний час розглядається касаційною інстанцією. Окрім того, з початку збройної агресії, стягувач разом із роджиною виїхав з України і перебуває у Німеччіні, а тому не мав об`єктивної можливості звернутися до виконавчої служби із зверненням про примусове виконання судового рішення. В результаті поспішних зборів стягувач втратив оригінал виконавчого лист, а тому є необхідність отримати дублікат виконавчого листа та поновити строк його пред`явлення для виконання.

Представник стягувача 29.03.2024 подав до суду клопотання про витребування доказів з Державної прикордонної служби України інформації щодо перетину державного кордону України у період часу з 24 лютого 2024 року по теперішній час стягувачем - громадянином України ОСОБА_1 , посилаючись на те, що самостійно такий доказ він отримати не може, оскільки відомості носять персональні дані і доступ до них обмежений.

Суд, дослідивши клопотання та матеріали справи, вважає за можливе його задовольнити.

Відповідно до положень ч.2 ст.116, ч.5 та ч.6 ст.118 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є, зокрема, витребування доказів. За результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви. У разі задоволення заяви суд в ухвалі зазначає доказ, а також дії, що необхідно вчинити для його забезпечення.

Клопотання про витребування доказів підлягає задоволенню, оскільки зазначена інформація може підтвердити або спростувати викладені у заяві обставини щодо виїзду стягувача за кордон і перебування його там протягом тривалого часу. Представник стягувача самостійно отримати такі докази не може, оскільки відомості мають персональні дані.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника стягувача задовольнити.

Сприяти забезпеченню доказів шляхом витребування письмових доказів.

Витребувати з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (01601, м.Київ, вул.Володимирівська, б.26) інформацію, чи перетинав державний кордон України та коли саме громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 у період часу з 24 лютого 2024 року по теперішній час.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Г. Проценко