Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/178/24
Провадження № 2/382/278/24
У Х В А Л А

02 лютого 2024 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М. М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» (попередня назва АТ "Альфа Банк"), треті особи: приватний нотаріус Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець Валявський Олександр Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи: приватний нотаріус Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець Валявський Олександр Анатолійович, про визнання виконавчого напису вчиненого 05.08.2020 року за реєстровим номером 25816 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованості в сумі 22 148,72 грн, оскільки виконавчий напис вчинений на підставі неповного пакету документів, які б підтверджували безспірність заборгованості, розрахунок такої заборгованості не може вважатися документом, що підтверджує безспірність вимог та документів від нотаріуса він не отримував.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, відповідно до якої він просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 63311565 від 16.10.2020 року прийнятого на виконання приватним виконавцем Валявським О. А. на підставі виконавчого напису Київського міського нотаріального округу нотаріуса Хара Н. С. зареєстрований в реєстрі № 25816 від 05.08.2020 року.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову позивачем зазначено існування гострої необхідності у забезпеченні позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується в судовому порядку, оскільки якщо це не зробити, то з його коштів буде проведено стягнення боргу, який він оскаржує та приватним виконавцем можливе накладення арешту на його майно.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом із позовною заявою позивачем надано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання зазначає, що позивач є військовослужбовцем та просить звільнити від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується довідкою № 18 від 15.02.2023 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи клопотання, суд приходить до наступних висновків.

За приписами п. 12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Таким чином, для звільнення від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» особа повинна мати статус військовослужбовця, а спір у справі повинен бути пов`язаний із проходженням нею військової служби, тобто професійною діяльністю особи, пов`язаною із обороною України.

До позовної заяви долучено копію довідки № 18 від 15.02.2023 року про те, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Предметом розгляду в даній справі є визнання виконавчого напису вчиненого 05.08.2020 року за реєстровим номером 25816 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованості в сумі 22 148,72 грн, тобто вказаний позов не пов`язана із захистом порушених прав ОСОБА_1 саме як військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи будь-яким іншим чином пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, а тому відсутні визначені законом підстави для звільнення апелянта від сплати судового збору.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя, оскільки формування справедливих принципів оплати судового збору характеризує рівень доступності до правосуддя у країні (справа «Креуз проти Польщі» (KREUZ v. POLAND) від 19 червня 2001 року).

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у встановленому порядку та розмірі.

Крім цього, відповідно до п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: - захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; - пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: - надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;- вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

За аналізом ч. 1, 3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати забезпечення позову та суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, тобто законодавець покладає/визначає це питання в певних випадках на розсуд суду (визначає як право суду), в інших випадках, як обов`язок суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення є механізмом забезпечення можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричиненні забезпеченням позову.

Подана заява не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, заяву необхідно повернути, оскільки вона подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149, 150-153, 259-261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи: приватний нотаріус Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець Валявський Олександр Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя М. М. Нарольський