КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №754/2960/23 Головуючий у 1 інстанції: Галась І.А.
провадження №22-ц/824/5412/2024 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 січня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 19 липня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до суду із зазначеним позовом, який обгрунтовував тим, що він пропонує необмеженому колу фізичних осіб - резидентів України скористатися банківськими послугами щодо продуктів monobank Universal Bank, для чого пропонує приєднатися до опублікованих на сайті Банку Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень.

Позивач зазначав, що умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням http://www/monobank.ua/terms. Витяг з Умов та Тарифи за карткою додаються до позову.

Позивач вказував, що 02.12.2019 року ОСОБА_1 звернувсядо Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 02.12.2019 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір, та зобов`язується виконувати його умови.

На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 50 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Позивач зазначав, що AT «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору не сплатив щомісячні мінімальні платежі, що має відображення у розрахунку заборгованості за Договором.

Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 13.12.2022 року становить 70914,48 грн та складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 19 липня 2023 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк» з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування скарги вказує, що ухвалюючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг проекту Monobank, а також процедуру ознайомлення Споживача з Умовами, правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту. Тим самим, суд першої інстанції дійшов передчасних висновків відносно того, що Клієнт не був ознайомлений із вищезазначеними Умовами, правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту.

Клієнт, уклавши Договір, шляхом підписання Анкети-заяви, підтверджує, що Клієнт до укладання ним Договору був ознайомлений в електронній/письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та отримав відповідні документи від Банку та погоджується з ними (п. 2.11 розділу І Умов і правил).

Таким чином, на момент підписання Анкети-заяви від 02.12.2019 року, Клієнт був належним чином ознайомлений з Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту.

02.12.2019 року відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, які надає позивач за Договором про надання банківських послуг «Monobank», на підтвердження чого у мобільному додатку відповідачем було введено OTP-пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер.

Відповідно до п.п.2,3 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 02.12.2019 року, Клієнт підтверджує, що погоджується з тим, шо ця анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого я підтверджую і зобов`язуюсь виконувати його умови.

Підписанням цього Договору клієнт підтвердив, що ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

У п.6 Анкети-заяви зазначено: «Прошу вважати мій власноручний підпис або його аналоги обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку.

З цією метою, я засвідчую генерацію ключовоі пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (зазначений у позовній заяві), яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису (УЕП) у мобільному додатку для засвідчення моіх дій.

Я визнаю, що УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Я підтверджую, що всі наступні правочини (у т.ч. підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною з використанням простого електронного підпису або УЕП».

Поміж цього, Клієнт підтвердив, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису (пункт 9 Анкети заяви).

У Анкеті-заяві зазначено, що Клієнт просить відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку.

Саме ці Умови і правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-УІІІ).

Звертає увагу суду, що Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», опубліковані на офіційному сайті Банку та публічно доступні в режимі реального часу для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису (ст. 641 ЦК України).

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (частина 5 статті 11 Закону № 675-УІІІ).

У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях (п. 6 Анкети-заяви).

Вищенаведене свідчить про укладення між сторонами у встановлений законом спосіб Договору, в тому числі погодження сторонами Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису (аналога власноручного підпису).

Поміж цього, Клієнт на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, зобов`язаний ознайомлюватися із чинною редакцією Умов і Правил, що розташовані за посиланням https://www.monobank.ua/terms та/або https://www.monobank.com.ua/terms та/або в Мобільному додатку, з метою виконання умов Договору з урахуванням можливих змін до нього (п. 4 Розділу І Умов і Правил).

Відповідно до п.4.3 Розділу 1 Умов і правил, Банк має право для різних цілей, зокрема з метою повідомлення про зміну тарифів, активації додаткових послуг, зміни умов Договору встановити контакт з клієнтом, використовуючи будь-які зазначені канали зв`язку (повідомлення в мобільному додатку, повідомлення в месенджерах, дзвінки і так далі).

Як вбачається з виписки про рух коштів, Клієнтом було неодноразово здійснено банківські операції із використанням власної картки (переказ коштів, поповнення мобільного телефону, оплата товарів у торгових точках та ін.). Таким чином, відповідач надавав свою згоду із змінами, доповненням до Договору про надання банківських послуг від 02.12.2019 року.

Звертає увагу суду, що Витяг з Умов та Тарифи за карткою Моnоbаnk, що наявні у матеріалах справи, враховуючи специфіку надання банківських послуг, неодноразово оновлювались та доповнювались у відповідність вимогам діючого законодавства. Актуальні редакції, згоду на які, були надані відповідачем, шляхом, зокрема та не виключно, проведенням банківських операцій були доступні на постійній основі у публічному доступі на офіційному сайті Банку за посиланнями https://www.monobank.ua/terais та/або https://www.monobank.com.ua/terms та/або в Мобільному додатку.

Тобто, та редакція Умов та правил, що наявна у матеріалах справи може носити показовий характер та може змінюватись та доповнюватись позивачем. Однак, у суду, під час ухвалення рішення є безперешкодний доступ до актуальних Умов та правил, що доступні в публічному доступі (як то наприклад, актуальної редакції кодексів, нормативно-правових актів, постанов, судової практики та ін.) в режимі реального часу на офіційному сайті Банку https://www.monobank.ua/terais, про що було зазначено останнім у позовній заяві (див. зображення №4).

Тому, посилання суду першої інстанції на недоведеність з боку Банку, що саме ці Умови і правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, є безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на приписах Закону України «Про електронну комерцію».

Звертає увагу апеляційного суду, що надання і обслуговування кредиту обумовлено пунктом 5 Розділу II Умов і правил.

Також, п.5 Розділу II Умов і правил визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання Клієнтом за Договором.

Відповідно до п.5.23, п. 5 Розділу II Умов у разі, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для внесення Щомісячного мінімального платежу, банк має право самостійно збільшити кредитний ліміт на суму заборгованості клієнта за Договором та направити відповідні грошові кошти на здійснення щомісячного мінімального платежу, погашення відсотків за користування кредитним лімітом та неустойки за прострочені платежі згідно Тарифів.

Враховуючи те, що відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором та виписці про рух коштів по картці відповідача у останнього виникла заборгованість.

Враховуючи, що у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, на підставі положення п.п.5.16 п.5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, та вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк направив повідомлення "пуш" про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості.

Проте, відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 Розділу II Умов кредит став у форму «на вимогу».

У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, як вбачається з виписки про рух коштів та розрахунку заборгованості, виникла наявна заборгованість.

Отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку складається з використаного кредитного ліміту у розмірі 41 700 грн та овердрафту - 29214,48 грн та становить загалом

70 914,48 грн.

Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано.

Будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не надав суду контррозрахунок суми заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити чи інший доказ, наприклад, висновок експертизи, про невірність наданого банком розрахунку, відтак, відсутні законні підстави для того, що піддати сумніву нараховану позивачем суму боргу, враховуючи, що вона підтверджена наданими позивачем у сукупності доказами.

Крім цього, також звертає увагу на вимоги процесуального закону, який покладає тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах №910/18036/17 від 02 жовтня 2018 року , №0917/1307/18 від 23 жовтня 2019 року.

09 листопада 2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшли клопотання ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1 про витребування доказів, в яких просить витребувати у ПАТ «УніверсалБанк» наступні докази та відомості:

- Витребувати у АТ «Універсал Банк» Анкету - Заяву разом з Умовами Тарифом, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що підписані електронним підписом ОСОБА_1 у редакції від 02.12.2019 року.

- Витребувати у АТ «Універсал Банк» - Договори, угоди, листи, повідомлення, що підписані удосконаленим електронним підписом ОСОБА_1 після 02.12.2019 року.

- Витребувати у АТ «Універсал Банк» Акт приймання - передачі генерації пар ключів та/або створення удосконаленого електронного підпису, та/або систему перевірки удосконаленого електронного підпису, та/або зберігання особистого ключа удосконаленого електронного підпису, що укладений між Банком та ОСОБА_1

- Витребувати у АТ «Універсал Банк» Logi - електронні звіти/журнали, в яких фіксуються всі дії обладнання та час їх виконання.

- Витребувати у АТ «Універсал Банк» - Будь-які логи (спецкимі. файли, у якому накопичується зібрана служба та статистична інформація про події в системі) на підтвердження вчинення дії по генерації, копіюванню, передачі в електронному вигляді ключа.

- Витребувати у АТ «Універсал Банк» - Перелік всіх підписаних документів з використанням удосконалого електронного підпису, а також: виписку з особового рахунка відповідача за період від 02.12.2019 року до 28.12.2022 року, а також інформацію про обсяг коштів на рахунку відповідача;

- Документ, який би підтверджував факт перерахування коштів або користування відповідачем цими коштами в межах кредитного ліміту, яким саме розміром і якою датою;

- Документи, які можуть підтверджувати факт проведення розрахунку операцій, за період від 02.12.2019 року до 28.12.2022 року по особовому рахунку відповідача: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога - доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер;

- Документи, які укладалися в письмовій формі про надання кредиту відповідачу:

- тип відсоткової ставки та суму, на яку було видано; - орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; - Строк, на який було одержано кредит; - Варіанти повернення кредиту, виключаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; - Можливість дострокового повернення кредиту та його умови;

- Інформацію про загальну суму наданих відповідачу коштів в користування та про загальну суму повернутих відповідачем коштів (враховуючи зарахування банком в якості відсотків, відсотків за прострочення сплати відсотків, пені, штрафів, комісії та ін.).

Вказує, що ці докази можуть підтвердити наступні обставини:

1) чи було укладено договір про надання банківських послуг, якщо так, то на яких умовах було укладено такий договір;

2) чи було надано Банком відповідачу електронний підпис відповідно до вимог законодавства та чи є такий підпис таким, що відповідає вимогам законодавства;

3) чи є підпис відповідача на Умовах, Тарифах, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорті споживчого кредиту,

4) Умови, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту у редакції, що були обумовлені сторонами, згідно чинного законодавства;

5) всі подальші зміни внесені до договорів, угод, а також листи, повідомлення від Банку до відповідача;

6) чи обумовлені сторонами у письмовому вигляді ціна договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Зазначає, що у відповідача відсутня реальна можливість отримати докази для заперечень та спростування позовних вимог, адже банк посилаючись на банківську таємницю не надає витребувані докази, оскільки такі докази спростують заявлені позовні вимоги.

14 листопада 2024 року ОСОБА_3 - представник ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що вказані позивачем (Банком) кроки для отримання банківських послуг проекту Монобанк не відповідають реальним «крокам» для отримання вказаних банківських послуг.

Так, відповідач додає до відзиву відеозапис, з якого вбачається, що завантаження застосунку Монобанк здійснюється без ознайомлення з Умовами і правилами, тобто пропускаючи крок 2, вказаний позивачем.

Більше того, ОТП-пароль (One Time Password) вводиться не споживачем, а автоматично програмою без будь-яких дій споживача.

Тобто програма самостійно зчитує та вводить пароль, не вимагає ознайомлення із Умовами та правилами та відповідно ознайомлення і з Умовами і пранилами не є обов`язковою для отримання банківських послуг.

Отже, твердження позивача, що введення OTP-паролю є фактом ознайомлення із Умовами і правилами є хибним, таким, що не відповідає реальному механізму отримання споживачем банківських послуг.

Зазначає, що позивач в апеляційній скарзі неодноразово вказує на те, що на момент підписання анкети-заяви клієнт був ознайомлений із Умовами та правилами, але не надає та не вказує жодного доказу, який би про це свідчив.

Програма самостійно зчитує та вводить пароль, не вимагає ознайомлення із Умовами та правилами та відповідно ознайомлення і з Умовами і правилами не є обов`язковою для отримання банківських послуг.

Споживач, завантажуючи застосунок Монобанк, автоматично вже є клієнтом банку і це єдина умова, яка є необхідною для отримання банківських послуг.

Крім цього, позивач в чергове вказує на посилання на сайт банку для ознайомлення із Умовами та правилами, але не надає саме ту редакцію Умов і правил, яка була узгоджена сторонами під час підписання договору про надання банківських послуг.

Відповідач вважає, що ознайомлення із Умовами і правилами на сайті є тотожним узгодженню сторонами істотних умов договору.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вважає, що до вказаних правовідносин неможливо застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим банком в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом , тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Висновки є аналогічним до висновків, що викладений в Постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

Анкета-заява не містить таких істотних умов договору про надання банківських послуг, зокрема:

1) загальний розмір наданого кредиту;

2) порядок та умови надання кредиту;

3) строк, на який надається кредит;

4) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана) обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів;

5) орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про кредит;

6) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю вигляді графіка платежів;

7) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про кредит;

8) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту;

9) відповідальність сторін за порушення умов договору.

Анкета-заява лише має посилання на Умови та правили надання банків Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту, Паспорт споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, які містять загальні умови для будь-якого клієнта і також не містять вищевказаних істотних умов договору.

Сама назва Анкети-заяви вказує на існування Договору про надання послуг, але договору про надання банківських послуг з усіма істотними умовами договору відповідач не підписувала.

Окрім цього, оскільки Анкета-заява додається до Договору про надання послуг, то спершу має бути укладений відповідний договір.

Отже, Анкета-заява є лише частиною договору та не заміняє собою надання банківських послуг.

Вказує, що позивач в односторонньому порядку змінював умови договору про надання банківських послуг, а будь-які зміни до умов користування грошовими коштами надходять позичальнику автоматично, тобто ставлять позичальника перед фактом, а не вимагають згоди для внесення будь-яких змін, що суперечить положенням чинного законодавства, адже зміни до договору вносяться за згодою сторін.

Програма застосунку Монобанк створена таким чином, що пароль на підтвердження змін вводиться автоматично без годи та волі споживача, що суперечить положенням цивільного кодексу України про внесення змін договору, яка передбачає згоду обох сторін для внесення змін.

Але застосунок Монобанк змінює умови договору самостійно без будь-якої згоди споживача та на вигідних для банку умовах.

Окрім цього, позивач не вказує та не надає доказів яким саме способом було погоджено споживачем зміни до договору про надання банківських послуг, смс- повідомленням, за допомогою електронного підпису, ОТР-пароля.

Відповідач звертає увагу суду, що позивач в обгрунтування здійснення змін до договору відсилає для ознайомлення із змінами до Умов і правилами на сайт банку, але не надає доказів узгодження сторонами таких змін у відповідний до закону спосіб.

Підписання клієнтом публічної оферти банку на укладення кредитною договору не може вважатися його укладенням.

Позивач не надав доказів того, що відповідач ознайомився та погодився (підписав) будь-які зміни до договору про надання банківських послуг, що суперечить Висновкам Верховного Суду.

Між позивачем та відповідачем не було укладено договору в письмовій формі, а надані позивачем Умови та Тарифи не місять підпису відповідача доказу отримання смс, отже, у позивача відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Таким чином, договір про надання банківських послуг та подальших внесених до них змін не можна вважати укладеними та такими щодо яких сторонами досягнуто згоди.

Анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками, пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашенн саме тіла кредиту.

Вважає, що позивачем не доведено та не надано суду належних доказів, зокрема:

1) обумовлених сторонами, згідно чинного законодавства, Умов, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту;

2) передачі банком позичальнику електронного цифрового підпису відповідно до вимог законодавства;

3) підписаних відповідачем примірників Умов, Тарифів, Таблиць обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, що були укладені між позивачем та відповідачем;

4) узгоджених сторонами договору змін внесених до договорів, угод;

5) обумовлених у письмовому вигляді сторонами: кредитного ліміту, ціни договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними кош тами, строків, а також відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань;

6) розрахунку заборгованості;

7) порушень відповідачем зобов`язань договору.

На адвокатський запит та ухвалу суду першої інстанції позивач теж не надав доказів які витребовуються.

21 листопада 2024 року ОСОБА_3 - представник ОСОБА_1 подав до апеляційного суду клопотання про витребування доказів, в яких просить витребувати від ТОВ «Лайфселл»:

- Інформацію щодо надіслання повідомлень від АТ «Універсал Банк» з використанням альфа-нумеричного імені monobank на номер телефону НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , за період від 02.12.2019 року до березня 2023 року. Вимагається інформація про факти надсилання (надходження) на абонентський номер НОМЕР_2 SMS-повідомлень з номеру НОМЕР_3 або з використанням альфа-нумеричного імені monobank в період від 02.12.2019 року до 31.03.2023 року за останні 3 роки.

- Докази, що підтверджують надіслання повідомлень від Акціонерного Товариства «Універсал Банк» на номер телефону НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 за останні 3 роки .

Зазначає, що витребувані докази підтвердять відсутність надсилання банком клієнту будь-яких повідомлень щодо надання згоди клієнта на зміну умов договору.

Звідси випливає, що банком в односторонньому порядку було внесено зміни до умов договору кредитування.

Вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Вказує, що представником відповідача було надіслано Адвокатський запит до ТОВ «Лайфселл» щодо надання відповідних відомостей та доказів, проте отримав відповідь, в якій вказує на можливість наданн запитуваних відомостей лише за судовим рішенням.

Таким чином, у відповідача відсутня реальна можливість отримати докази для заперечень та спростування позовних вимог, адже ТОВ «Лайфселл», посилаючись на ст. 121 Закону України «Про електронні комунікації» про доступ до інформації про споживача, не надає витребувані докази, адже вони надаються виключно за судовим рішенням.

27 грудня 2023 року ОСОБА_2 - представник ОСОБА_1 подав клопотання про необхідність витребування доказів, в якому зазначає, що витребувані докази є важливими для правильного вирішення цієї справи, є необхідними для правильного, повного і всебічного встановлення дійсних обставин справи.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників. (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц)

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що позивач - АТ «Універсал Банк» не довів укладення з ОСОБА_1 договору про надання банківських послуг на умовах, які зазначені у позові. Із наданих позивачем доказів тільки анкета-заява містить підпис відповідача. Водночас, анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору, у вказаній заяві відсутні будь-які відомості стосовно оформлення кредиту, зазначення суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом та інших істотних умов. Крім того, позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження отримання відповідачкою кредитного ліміту у розмірі 18500 грн.

Також, на вимогу суду позивач не надав доказів застосування до наданих банком документів, зокрема щодо домовленостей сторін про розмір кредитного ліміту, порядок і строки його повернення, розмір і порядок нарахування процентів та пені, електронного підпису відповідача, а додаток «Тарифи за карткою Монобанк» наданий банком, не містить ознак приналежності до основного документу, тому його не можна взяти до уваги. До того ж йдеться лише про визначення форми документу, який повинен бути оформлений за участі споживача.

Суд зазначав, що наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору на заявлених позивачем умовах. Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача є формальним документом, оскільки не містить жодних даних Клієнта чи Кредитного договору.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом встановлено, що 02.12.2019 року відповідач підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, у змісті якої зазначено: «Прошу відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на ім`я ОСОБА_1 та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку, відповідно до умов Договору».

У анкеті-заяві зазначено, що відповідач погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів «мonobank», тарифами, таблицею обчислення вартості послуг, паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови.

У поясненнях АТ «Універсал Банк» також зазначає: «У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Отже, заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 02.12.2019 року, а також, засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідними відповідно до вимог чинного законодавства України».

Згідно положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628,629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст.638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України).

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч.3).

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).

Згідно із ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на наведені у позові обґрунтування позивача про те, що особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач з метою отримання банківських послуг заповнив і підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Підпис анкети-заяви здійснений відповідачем за допомогою власноручного підпису.

Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи відповідача, зокрема дату народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта ОСОБА_1 .

У анкеті-заяві відповідач просить відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт, відповідно до умов Договору.

У анкеті-заяві міститься згода ОСОБА_1 , що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, з якими він ознайомився, складають договір про надання банківських послуг, укладання якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати умови вказаного договору.

У п.6 анкети-заяви відповідач вказав, що просить вважати наведений у анкеті-заяві зразок власноручного підпису або його аналоги, а також електронний цифровий підпис, обов`язковими. У цьому ж п.6 анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем у вигляді послідовності ряду цифр, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно договору. Відповідач підтвердив в анкеті-заяві, що усі наступні правочини, у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень можуть вчинятися ним та банком з використанням електронного цифрового підпису, а усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали.

Окрім того, на підтвердження своїх вимог позивачем надано Умови обслуговування рахунків фізичної особи з додатками у вигляді Тарифів, які містять інформацію про їх підписання електронним цифровим підписом обома сторонами договору.

Наведене у свою чергу свідчить про належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін.

Так у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові та ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п.5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75 бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Банк самостійно визначає систему організації операційної діяльності залежно від його структури, обсягів та видів банківських операцій, кількості працюючих, розвитку інформаційних технологій. Банк самостійно розробляє технології здійснення банківських операцій. Оброблення інформації про операції та її зберігання мають виконуватися на серверах та/або іншій комп`ютерній техніці, які/яка повинні/а фізично розташовуватися на території України, за винятком збереження резервних копій, захищених із використанням відповідних засобів технічного та/або криптографічного захисту, а виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

При цьому. згідно пункту 3 вказаного Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання.

Отже, наявні в матеріалах справи письмові докази (розрахунок заборгованості, виконаний в автоматизованому режимі) є належними та допустимими доказами у розумінні статей 76-78 ЦПК України.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, доданого банком до позовної заяви, відповідач в період від 08.05.2020 року до 13.12.2022 року використовував кредитні кошти, сплачуючи відсотки за наданим кредитом.

Відповідно до частини першої, третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без викликів сторін. Зважаючи на те, що долучені до апеляційної скарги докази мають суттєве значення для правильного вирішення справи, колегія суддів долучає вказані докази до матеріалів справи в якості нових.

Факт користування отриманими у кредит грошовими коштами підтверджується і випискою про рух коштів по картці клієнта, яка долучена позивачем до апеляційної скарги.

Отже, наведені обставини підтверджують факт звернення відповідача до банку та отримання ним кредитних коштів, що у свою чергу свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, які ґрунтуються на кредитних правовідносинах, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України «Кредит» і спростовують висновки суду про недоведеність даних обставин.

Щодо клопотань про витребування доказів, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як убачається з матеріалів справи, до відзиву на позовну заяву ОСОБА_2 -представник ОСОБА_1 долучив клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати документи, які просить витребувати і апеляційний суд у своїх клопотаннях від 09 листопада 2023 року.

Проте, вказані клопотання не підлягають до задоволення, оскільки ухвалою Деснянського районного суду м. Києва таке клопотання вже було задоволено та витребувано зазначені документи.

Так, на виконання вимог вказаної ухвали представником АТ «Універсал Банк» надано наявні у позивача докази, в тому числі і оригінал Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг.

Враховуючи наведене, підстави для повторного задоволення аналогічних клопотань на стадії апеляційного провадження відсутні, тому колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні відповідних клопотань.

Щодо клопотань ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1 щодо витребування доказів від ТОВ «Лайфселл», то апеляційний суд зазначає, що як убачається з матеріалів справи, такі клопотання до суду першої інстанції не подавались, відповідач не був позбавлений права їх заявити, а тому підстав для їх задоволення на стадії апеляційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про недоведеність факту укладення між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору, надання кредитних коштів та користування кредитом.

Визначаючи розмір заборгованості за тілом кредиту, АТ «Універсал Банк» діє на підставі підпункту 5.23 пункту 5 розділу ІІ Умов та правил, відповідно до якого кредитний ліміт збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам за користування кредитним лімітом та неустойки, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості.

Розрахунок боргу є зрозумілим та доступним, в тому числі містить усю необхідну інформації щодо періоду та розміру виникнення боргу.

За умовами кредитного договору позичальник мав своєчасно повертати кредит та проценти платежами, однак не виконує цих обов`язків, має заборгованість по сплаті щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, у зв`язку з чим відповідно до п.п.5.16 п.5 розділу ІІ Умов уся заборгованість стала простроченою і станом на 13 грудня 2022 року становить 70 914,48 грн.

Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Зокрема, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 19 липня 2023 року скасувати і ухвалити нове судове рішенняпро задоволення вимог.

Також, в порядку ст.141 ЦПК України слід здійснити розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 6 710 грн, що складає 2684 грн - за подання позовної заявита 4 026 грн - сплачений судовий збір при подачі апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 19 липня 2023 рокускасувати і ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» () заборгованість за Договором про надання банківських послуг від 02 грудня 2019 року у розмірі 70 914 грн 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» ()судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 684 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 4 026 грн

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: