Справа № 523/1915/24
Провадження №2-н/523/307/24
СУДОВИЙ НАКАЗ
"09" лютого 2024 р. суддя Суворовського районного суду м. Одеси Сувертак І.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати з Державного підприємства «Український дитячий центр «Молода гвардія», дійшов наступного висновку.
Заява про видачу судового наказу підлягає задоволенню на підставі ст. 94, ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч.3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці».
Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Частиною 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.
Судом встановлено, що з 04.02.2022 року по 22.01.2024 р. ОСОБА_1 працював в Державному підприємстві «Український дитячий центр «Молода гвардія» на посаді першого заступника генерального директора.
За підприємством існує заборгованість по невиплаченій заробітній платі станом на 22 січня 2024 рік у сумі 291299 грн. 61 коп. з урахуванням податків і зборів.
Згідно довідки №11 від 22.01.2024р. Державного підприємства «Український дитячий центр «Молода гвардія» за підприємством існує заборгованість по невиплаченій заробітній платі станом на 22.01.2024 в сумі 291299 грн. 61 коп. з урахуванням податків і зборів. Вказаний розрахунковий лист завірений печаткою вищеназваного підприємства.
Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.
Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
У відповідність ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
В порушення вимог ст. 115 КЗпП України з боку підприємства склалась заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі перед ОСОБА_1 у розмірі 291299 грн. 61 коп. з урахуванням податків і зборів, що підтверджується довідкою про нараховану, але не виплачену заробітну плату, що призвело до порушення прав працівника та має наслідком видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати, на користь останнього.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з боржника слід стягнути судовий збір в сумі 302 грн. 80 коп. на користь держави.
Керуючись ст. 161,162,168 ЦПК України, ст. 115 КЗпП України,
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Судовий наказ в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць допустити до негайного виконання.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України суд повідомляє, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Згідно ч. 3 статті 167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому розділом II ЦПК України.
Ч. 1 ст. 170 ЦПК України передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу.
Відповідно до статті 172 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Суддя