01.02.2024 227/1280/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без руху

01 лютого 2024 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про розстрочку виконання рішення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з заявою про розстрочку виконання рішення.

Заява обґрунтована тим, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 26.12.2023 року по справі №227/1280/22 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн. та судові витрати, понесені на оплату судового збору в розмірі 4419,14 грн. На даний момент виконання рішення суду для ОСОБА_1 ускладнюється у зв`язку з тим, що вона виховую доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батько загинув та вона не має змоги сплатити усю суму одним платежем. Також заявниця посилається на те, що у неї на утриманні також перебувають її батьки, які є особами пенсійного віку та не мають змоги допомагати. ОСОБА_1 ніде не працює, перебуває у складному фінансовому становищі, яке полягає у недостатньому матеріальному забезпеченні, перебуває на обліку як внутрішньо-переміщена особа. Вжиття заходів примусового характеру з виконання рішення суду позбавить заявницю можливості забезпечувати дитину харчуванням та мінімально необхідним утриманням. Тому просить розстрочити виконання постанов Дніпровського апеляційного суду від 26.12.2023 року по справі №227/1280/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн. та судових витрат, понесених на оплату судового збору в розмірі 4419,14 грн. на один рік до 26.12.2024 року.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, вважаю її такою, що вона підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Питання про відстрочення виконання рішення відноситься до процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та врегульоване розділом VI ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 3, 4, 5 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення,суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Оскільки розділом VI та ст. 435 ЦПК України не визначені конкретні вимоги до форми та змісту заяви про відстрочення виконання судового рішення, то слід застосовувати аналогію права на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України.

З огляду на викладене суд констатує, що розстрочення або відстрочення виконання судового рішення має ґрунтуватись на встановлених (об`єктивних) обставинах, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим. Для вирішення вказаного питання у відповідності до вимог процесуального закону суд має встановити наявність матеріально правових підстав для такого розстрочення чи відстрочення, наприклад таких як тяжке захворювання особи, на яку рішенням суду покладено відповідний обов`язок чи членів її сім`ї, або скрутний матеріальний стан особи, тощо (перелік підстав не є вичерпним).

Вказані обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява (заява в порядку виконання судових рішень) повинна містити виклад обставин, якими позивач (заявник) обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом з тим заява ОСОБА_1 не містить посилань на жодні докази, які б слугували підставою для вирішення судом вказаного питання у відповідності до норм процесуального закону. Заява не містить жодних додатків, із яких суд міг би встановити причини неможливості виконання рішення суду, а саме щодо встановлення скрутного матеріального стану ОСОБА_1

ОСОБА_1 посилається на те, що на її утриманні перебувають її батьки, які є особами пенсійного віку, крім того вона не працює, забезпечує малолітню доньку, а її чоловік загинув, крім того вона взята на облік як внутрішньо-переміщена особа.

Проте в матеріалах заяви відсутні відомості про склад сім`ї заявниці, підтвердження про наявність на її утриманні непрацездатних членів сім`ї (батьків), відомості про наявність чи відсутність рухомого чи нерухомого майна, відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2023-2024 роки, довідка з Пенсійного фонду України, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків на підтвердження скрутного матеріального становища заявниці.

Сам по собі факт набуття ОСОБА_1 статусу внутрішньо-переміщеної особи, а також відсутність постійного місця роботи не є законодавчо закріпленою підставною для підтвердження скрутного матеріального становища.

Вважаю, що вищезазначене є недоліком заяви, який має бути усунутий ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву (заяву в порядку виконання судового рішення) подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення її без руху.

Враховуючи вищевикладене, вважаю подальший рух заяви неможливий, у зв`язку з чим заявниці слід надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.174-177, 185, 435 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про розстрочку виконання рішення - залишити без руху.

Надати заявницу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись не поданою та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя В.М. Любчик

01.02.2024