Провадження № 2/727/30/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року

Шевченківський районний суд м.Чернівці у складі:

головуючої судді - М.Є.Бойко ,

за участю:

секретаря судових засідань Васківчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Чернівці, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Фортуна Георгій Георгійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд» про захист прав споживача, стягнення пені за прострочку виконання договірних зобов`язань,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 року адвокат Фортуна Г.Г., діючи в нтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд» про захист прав споживача, стягнення пені за прострочення виконання договірних зобов`язань.

В обгрунтування позову посилається на те, що 19 травня 2016 року між позивачем та ТзОВ «МС Імперіал Буд» було укладено попередній договір № А_044, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Романюк Г.В., та за умовами якого відповідач зобов`язався продати позивачу, а позивач зобов`язався купити в термін до кінця першого кварталу 2018 року квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 40,83 кв.м., в тому числі житловою площею 18,14 кв.м.

Строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до кінця IV кварталу 2017 року.

За формою і змістом укладений між сторонами попередній договір у вказаній частині є угодою про послугу з будівництва житла, а також є змішаним та містить в собі, в тому числі, елементи договору підряду.

Позивач сплатив забезпечувальний платіж у розмірі 436 881,00 грн. (100% орієнтовної вартості об`єкту нерухомості, яка була визначена сторонами у попередньому договорі), що підтверджується відповідною довідкою відповідача, виконавши таким чином своєчасно та в повному обсязі свої зобов`язання.

Натомість, ТзОВ «МС Імперіал Буд» свої зобов`язання за вищевказаним договором щодо здачі нерухомого об`єкту в експлуатацію не виконав та ухиляється від їх виконання, належні правовстановлюючі документи не отримав та не оформив.

На даний час будівництво об`єкту не проводиться, кошти позивачу не повернуто, в зв`язку із чим він змушений звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь, на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» пеню в розмірі трьох відсотків за 1 календарний день від суми 436 881,00 гривень - вартості квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 40,83 кв.м., в тому числі житловою площею 18,14 кв.м., за період з 01 жовтня 2020 року по 01 жовтня 2022 року, тобто за 731 календарних дня, в сумі 9 580 800, 33 грн., а також всі судові витрати по справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 листопада 2023 року у справі відкрито загальне провадження.

11.12.2023 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд» не визнає вимоги позивача, вважає їх необґрунтованими, такими, що не ґрунтуються на дійсних обставинах справи та чинному законодавстві, а, відтак, не підлягають задоволенню, оскільки між сторонами укладено саме попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, який не містить жодних елементів договору підряду і не може вважатись договором надання послуги чи робіт, а, отже, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення ЦКУ, які регулюють будівельний підряд. Крім того, враховуючи, що попередній договір № А_044 від 19.05.2016р. є саме попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна, який не містить та не міг містити умов, що відповідач повинен за замовленням позивача збудувати об`єкт нерухомості, то, відповідно, на думку відповідача, позивач не є споживачем будівельних робіт (послуг). Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України та п.21 Попереднього договору зобов`язання сторін по укладанню основного договору купівлі-продажу припинилось 31 березня 2018 року, а, отже, з 01.04.2018 року у відповідача лише виникло зобов`язання повернути позивачу забезпечувальний платіж протягом 30 днів (п. 10 Попереднього договору), проте останній з такою вимогою не звертався, а тому, згідно вимог ч. 2 ст.613 ЦК України, зазначене зобов`язання є відстроченим до надання позивачем своїх банківських реквізитів, а не простроченим, в зв`язку із чим останній не має право на отримання пені.

Також відповідач вважає, що, враховуючи умови вищевказаного попереднього договору, ч.5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» не може бути застосована до правовідносин, які склались між сторонами.

Крім того, у відзиві на позов зазначено, що заявлена до стягнення позивачем пеня в сумі 9 580 800, 33 грн. є непропорційною та такою, що значно перевищує розмір сплаченого позивачем забезпечувального платежу у сумі 436 881,00 грн., а тому в разі задоволення позову вона має бути зменшена.

Також відповідач звертає увагу суду на те, що відповідно до ст. 232 ГК України та правового висновку,викладеного в постанові Верховного суду від 30 жовтня 2019 року по справі №756/2781/16-ц максимальним строком нарахування пені є шість місяців з дня прострочення зобов`язання, а не як розраховано відповідачем. 18.12.2023 року представник позивача адвокат Фортуна Г.Г. подав відповідь на відзив, в якому вказав, що не погоджується із твердженнями відповідача про те, що укладений договір не є договором про виконання робіт або договором підряду, що підтверджується також практикою Верховного суду. Також зазначив, що відповідно до інформації з Порталу державної електронної системи у сфері будівництва ТОВ «МС ІМПЕРІАЛ БУД» було видано дозвіл на будівельні роботи від 24.09.2019 року за № ІУ13, об?єкт «Hoвe будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського обслуговування та паркінгом на АДРЕСА_2 ». Проте відповідач зазначає, що ніяких дозволів на будування в нього не було і він загалі не збирався нічого будувати, що спростовується витягом з Єдиного державного формувань реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 17.01.2023 року , відповідно до якого основним видом економічної діяльності ТОВ «МС ІМПЕРІАЛ БУД» є організація будівництва будівель та будівництво житлових і нежитлових будівель. Отже, між позивачем та відповідачем укладено договір підряду, згідно якого позивач оплатив послуги з будівництва житла - забезпечувальний платіж, а відповідач мав його збудувати, про що свідчить його обов?язок здати в певний термін об?єкт нерухомості в експлуатацію. Крім того, з виписки ЄДР вбачається, що основним видом економічної діяльності ТОВ «МС ІМПЕРІАЛ БУД» є будівництво житлових і нежитлових будівель, отже, саме відповідач мав збудувати об?єкт будівництва, зазначений у попередньому договорі від 19.05.2016 року.

Щодо твердження відповідача про те, що в даних правовідносинах не може застосовуватися ЗУ «Про захист прав споживачів» вказав, що позивач виконав умови договору, повністю вніс обумовлену в договорі суму, а ТзОВ «МС Імперіал Буд» допустило істотне порушення умов договору і не забезпечило отримання позивачем завершеної будівництвом квартири, а саме: будинок не зданий в експлуатацію, при тому, що планове завершення будівництва житлового будинку в експлуатацію встановлено кінець четвертого кварталу 2018 року, а тому позивач вправі вимагати стягнення з відповідача пені у розмірі, встановленому частиною п?ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Щодо твердження відповідача про те, що заявлена до стягнення пеня розрахована не правильно, а позов заявлено з пропущенням строку позовної давності вказав, що порушення відповідача є триваючим, а тому такі аргументи відповідача є безпідставними. 19.12.2023 року представник відповідача адвокат Капінус А.А. подав до суду заперечення на відповідь позивача на відзив на позов, в якому зазначив, що відповідач отримав дозвід на будівельні роботи №IУ 13 24.09.2019 року, тобто після припинення зобов?язань сторін по укладанню основного Договору купівлі-продажу, отже, відповідне рішення Чернівецької міської ради, містобудівні умови та обмеження, а також дозвіл, на які посилається представник позивача, не спростовують доводів відповідача, а, навпаки, підтверджують, що на день укладання попереднього договору відповідач не мав у користуванні чи власності земельної ділянки, будівельної ліцензії та дозволу на будівельні роботи. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, адвокат Фортуна Г.Г. подав письмову заяву про розгляд справи без їх участі .

Представник відповідача - Капінус А.А. у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні позовної заяви просив відмовити повністю.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позову, виходячи з наступних фактичних обставин та відповідних їм правовідносин.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

За змістом статті 526 ЦК України належне виконання зобов`язання - це передусім виконання його відповідно до умов договору і вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

У ч. 1 ст. 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею першою Закону України «Про захист прав споживачів» - споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Частиною 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Як бачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19 травня 2016 року, між ТзОВ «МС Імперіал Буд» (Сторона 1) та ОСОБА_1 (Сторона 2) було укладено попередній договір №А_044, який засвідчено нотаріально, відповідно до умов якого ТзОВ «МС Імперіал Буд» зобов`язується продати ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 зобов`язується купити в термін до кінця І кварталу 2018 року квартиру АДРЕСА_1 будівельна адреса за місцем знаходження земельної ділянки (далі- Об`єкт нерухомості), з урахуванням того, що в майбутньому присвоєна поштова адреса Об`єкту будівництва може вірізнятись від будівельної, загальною площею 40,83 кв.м., в тому числі житловою площею 18,14 кв.м., згідно умов, що визначені даним попереднім договором та укладеним у майбутньому договором купівлі-продажу. Зазначені площі квартири є проектними та уточнюються після інвентаризації органами БТІ. Строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до кінця IV кварталу 2017 року. Сторона 1 має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, цей факт не буде вважатися порушенням умов договору.

Пунктом 1.1. вказаного договору визначено, що сторона 1 зобов`язується оформити на своє ім`я правовстановлюючі документи та зареєструвати право власності на об`єкт нерухомості до моменту укладення договору купівлі-продажу об`єкту нерухомості.

Сторони домовилися про істотні умови основного договору купівлі-продажу квартири: об`єкт продажу квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 40,83 кв.м. Загальна проектна площа Об`єкту нерухомості є орієнтовною та підлягає уточненню згідно даних суб`єктів господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію та інших документів при укладання Основного договору (пункт 2). ОСОБА_1 зобов`язується сплатити стороні, на момент підписання основного договору, до моменту його нотаріального посвідчення, повну вартість об`єкта нерухомості, яка орієнтовно складає 436881, 00 грн. (п.2.2 Договору).

Тобто за формою і змістом укладений між сторонами договір у вказаній частині є угодою про послугу з будівництва житла.

Вказаний договір є змішаним і містить в собі, в тому числі, елементи договору підряду.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 ст.846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються в договорі підряду.

За характером ці правовідносини подібні до положень ст.875 ЦК України (договір будівельного підряду), а отже, з урахуванням установлених у цій справі обставин, правовідносини між будівельною компанією ТОВ «МС ІМПЕРІАЛ БУД» (виробником), вид діяльності якого є будівництво житлових і нежитлових будівель, і позивачем, як споживачем (замовником), слід кваліфікувати у цій справі, як угоду про послугу, - будівництво житла.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 04 лютого 2021 року у справі №607/1579/19.

Правовідносини з надання послуг врегульовано спеціальним законом, ЗУ «Про захист прав споживачів», яким встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно зі ст.1 вказаного Закону споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

На виконання умов попереднього договору № А_044 від 19 травня 2016 року ОСОБА_1 було сплачено 436 881, 00 грн. гривень (а.с.14), що визнається та не заперечується відповідачем.

ТзОВ «МС Імперіал Буд», на час розгляду справи, будинок АДРЕСА_2 не здано в експлуатацію при тому, що планове завершення будівництва житлового будинку в експлуатацію встановлено кінець ІV квартал 2017 року. Доказів щодо зміни строку будівництва, а також щодо зміни терміну прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва суду не надано.

Сторонами також не заперечувалося в суді, що станом на час ухвалення судового рішення договір купівлі-продажу квартири з позивачем не укладено, що свідчить про не виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань.

Отже, відповідач допустив істотне порушення умов договору.

Належних і допустимих доказів на підтвердження доводів про відсутність вини відповідача у невиконанні взятих на себе зобов`язань матеріали справи не містять. Розмір пені за прострочення зобов`язань договором № А_044 від 19 травня 2016 року не встановлено, ним передбачено лише штрафні санкції за порушення терміну повернення забезпечувального платежу (п.11 договору), що не є предметом даного позову.

Отже, доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення пені на підставі не заслуговують на увагу, а позивач вправі вимагати її стягнення у розмірі, встановленому частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Щодо інших доводів відповідача, викладених у відзиві на позов та у запереченнях на відповідь на відзив на позов , суд вважає необхідним зазначити наступне.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи відповідача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення та встановлено достатні підстави для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи позовні вимоги щодо розміру пені суд виходить з наступного.

За правовим висновком ВП ВС від 20.03.2019 у справі №761/26293/16-ц згідно вимог статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору, ціни позову (стаття 11 ЦПК України).

Відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Зокрема, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Строк позовної давності в один рік підлягає застосуванню щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) за своїм характером є додатковими (похідними) вимогами щодо певного основного зобов`язання. Додатковими вимогами є вимоги, що забезпечують або обумовлюють виконання основного зобов`язання, які встановлені законом або договором. У випадку, якщо неустойкою (штрафом, пенею) забезпечується виконання зобов`язання, на яке розповсюджується загальна позовна давність, право на таке стягнення втрачається лише зі спливом строку позовної давності щодо основної вимоги. Таким чином, скорочена позовна давність стосовно неустойки (штрафу, пені) фактично означає можливість стягнення неустойки (штрафу, пені) за один рік, за умови, якщо не сплив строк позовної давності щодо основної вимоги.

Перебіг позовної давності згідно ч.1 ст. 261 ЦК України, починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки договір між сторонами був укладений 19 травня 2016 року на строк до кінця 1 кварталу 2018 року. З позовом про стягнення пені позивач звернувся до суду 14 листопада 2023 року. Відповідачем у відповіді на позов заявлено про застосування позовної давності до вимог позивача.

Таким чином, наявні підстави для застосування вимог статті 258 ЦК України, згідно з якими, до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік.

Разом з тим, частиною третьою статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №902/855/18 вказано про те, що цивільні відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Отже, враховуючи вказані висновки ВС, правові положення ч.3 ст.551 ЦК України про можливість суду зменшити розмір пені, а також встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини суд приходить до висновку про те, що розмір пені, який за 1 рік ( в межах строку позовної давності) дорівнює 4 783 846,95 грн., не можна вважати таким, який би відповідав завданню цивільного судочинства справедливому розгляду і вирішенню справи, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково, в сумі 300 000 грн.

Відповідно до вимог п. 39 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі, якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

За подання позову ціною 9 580 800, 33 грн. ОСОБА_1 повинен був би сплатити на час звернення до суду судовий збір в сумі 13 420 грн., тобто 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст.4 Закону України «Про судовий збір») , проте на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» він звільнений від оплати такого.

Отже, враховуючи, що з відповідача присуджено до стягнення зменшений судом розмір пені на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, з Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд» в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 13 420 грн.

В силу приписів ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до поданого позову розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу визначено у 10 000 грн., тоді як жодних доказів на їх підтвердження матерали справи не містять, не було їх надано і в ході судового розгляду, в зв`язку із чим такі вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та, керуючись ст.10, 12, 89, 141, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Фортуна Георгій Георгійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд» про захист прав споживача, стягнення пені за прострочку виконання договірних зобов`язань задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд» на користь ОСОБА_1 пеню за попереднім договором № А_044 від 19 травня 2016 року за прострочення виконання договірних зобов`язань в сумі 300 000 (триста тисяч) грн.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд» на користь держави 13 420 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд», , юридична адреса: 79017 м.Львів, вул. Водогінна, 2 , офіс № 522, місце знаходження: 79021, м.Львів, вул. Садова, 2 «А».

Суддя М.Є.Бойко