РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2024 рокумісто Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Мигаль Г.П.,

при секретарі судового засідання Власюк Д.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кісь Олена Романівна, до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору П`ята Львівська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна,

встановив:

позивач звернулась до суду з позовом до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про звільнення з-під арешту квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львові про відкриття виконавчого провадження б/н від 26.02.2002, реєстраційний номер обтяження 4433863, зареєстрований 01.02.2007 Першою Львівською державною нотаріальною конторою.

Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що вона є спадкоємцем за померлим батьком ОСОБА_2 . Однак, позбавлена можливості прийняти спадщину, оскільки державним нотаріусом Кіріловою Т.М. надано відповідь про неможливість видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено наявність обтяження - арешт квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер обтяження 4433863, зареєстрований 01.02.2007 Першою Львівською державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н від 26.02.2002 року виданої ВДВС Франківського районного управління юстиції. На теперішній час на виконанні у органах державної виконавчої служби не перебуває жодного виконавчого провадження, де боржником є ОСОБА_2 .. Зважаючи на відсутність підстав для обмеження права власності, наявність арешту майна перешкоджає позивачу прийняти спадщину за померлим батьком, тому існують підстави для скасування арешту нерухомого майна в судовому порядку, оскільки в позасудовому порядку зняти арешт з майна неможливо.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з мотивів наведених у ньому. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Подав до суду пояснення по справі, відповідно до яких матеріали виконавчого провадження в межах якого було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , знищено, у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Розгляд справи просив провести за його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Також, не подав до суду письмових пояснень на предмет позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 02.08.2023 позивачу визначено додатковий строк два місяці з дня набрання законної сили рішення суду, для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02.11.2023 державним нотаріусом Кіріловою Т.М. надано відповідь про неможливість видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено наявність обтяження - арешт квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер обтяження: 4433863, зареєстрований 01.02.2007 Першою Львівськоюдержавною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н від 26.02.2002 року виданої ВДВС Франківського районного управління юстиції.

28.11.2023 на звернення представника позивача отримано відповідь, що матеріали виконавчого провадження з виконання якого, було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Термін зберігання завершених виконавчих проваджень складає 3 роки, згідно п.9.9. «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008.

Наведене свідчить, що на даний час відсутні будь-які законні підстави для обмеження у здійсненні позивачем спадкування.

Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Згідно ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» 606-XIV (в редакції чинній на час вчинення виконавчих дій), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За таких обставин наявне обтяження щодо нерухомого майна, спадкоємцем якого є позивач, у вигляді арешту без наявності відкритого виконавчого провадження є неправомірним та обмежує право власності позивача.

Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що на даний час відсутні законні підстави для існування наведеного обтяження на майно, суд вважає, що позов є обґрунтованим і наявні достатні законні підстави для усунення перешкод у здійсненні позивачем права власності на належне йому нерухоме майно.

Таким чином, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та слід зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який накладено на підставі постанови Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львові про відкриття виконавчого провадження б/н від 26.02.2002, реєстраційний номер обтяження 4433863, зареєстрований 01.02.2007 Першою Львівською державною нотаріальною конторою.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львові про відкриття виконавчого провадження б/н від 26.02.2002, реєстраційний номер обтяження 4433863, зареєстрований 01.02.2007 Першою Львівською державною нотаріальною конторою.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 1073 гривні 60 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Адвокат Кісь Олена Романівна, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Франківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: м. Львів, вул. Конотопська, 6, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:

П`ята Львівська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: 79057, м. Львів, вул. Чупринки, 69, .

Повне рішення складено 01 лютого 2024 року.

Головуючий суддя Мигаль Г.П.