Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 315/588/16-ц
Провадження № 4-с/332/1/24
Ухвала

Іменем України

26 січня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Яцуна О.С.,

секретаря: Мусаєва Р.Д.,

за участю:

представника скаржника: Корсіка Я.І.,

представника ВДВС: Рощупкіної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Корсік Ярослав Ігорович, стягувач ОСОБА_2 , особа, дії якої оскаржуються старший державний виконавець Гуляйпільського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Рощупкіна Анна Сергіївна, на дії (бездіяльність) державного виконавця (в порядку ст. 447 ЦПК України), -

Встановив:

11.12.2023 до Заводського районного суду м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Корсік Ярослав Ігорович, зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця (в порядку ст. 447 ЦПК України).

Згідно змісту скарги, на примусовому виконанні у Гуляйпільському відділі державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 52446989, розпочате на підставі виконавчого листа № 315/588/16-ц виданого 30.09.2016 Гуляйпільським районним судом Запорізької області про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутку (доходу), на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою про арешт майна боржника від 19.01.2022 накладено арешт на нерухоме майно квартиру, реєстраційний номер 218, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 111 986,81 грн.

Як вбачається з Інформаційної довідки від 08.12.2023 № 357613479, 19.01.2022 зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна, державний реєстратор Рощупкіна А.С., номер запису про обтяження 46243774, підстава постанова про арешт майна боржника від 19.01.2022 № 357613479.

Скаржник ОСОБА_1 23.11.2023 звернувся до Гуляйпільського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про зняття арешту у зв`язку з відсутністю заборгованості. За результатами розгляду цієї заяви надано відповідь, оформлену листом від 01.12.2023 № 15487/29.17-41, якою відмовлено у задоволенні заяви та рекомендовано звернутись до суду.

На час звернення зі скаргою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушуються права скаржника, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстави для продовження обтяження на майно відсутні. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця щодо не зняття арешту з майна боржника, а також зобов`язати державного виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника у виконавчому провадженні № 52446989 з примусового виконання виконавчого листа № 315/588/16-ц від 30.09.2016.

Від Гуляйпільского відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на скаргу, в якому представник ОСОБА_6 просила відмовити у задоволенні вимог скарги, з огляду на те, що при винесенні постанови про арешт майна боржника в рамках виконавчого провадження № 52446989 вона керувалась чинним законодавством і виносила її на законній підставі. Зазначає, що: арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення; однією з підстав для зняття виконавцем накладеного арешту на майно боржника є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. Посилаючись на статті 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження» вважає, що самого факту погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів є недостатнім, адже аліменти це періодичні платежі, що мають триваючий характер. Боржник, до моменту звернення до суду з даною скаргою, не оскаржував ані розрахунок по аліментам, ані постанову про накладення арешту. Разом з цим, він є офіційно не працевлаштованим, не має іншого джерело доходу, що унеможливлює забезпечення виконання рішення суду в інший спосіб, крім накладення арешту на його майно.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат Корсік Я.І., вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відділу ДВС Рощупкіна А.С., просила відмовити у задоволенні вимог скарги, враховуючи відзив на скаргу.

Стягувач ОСОБА_2 належним чином повідомлялась про день та час розгляду скарги, до суду не з`явилась, жодних клопотань та пояснень від неї не надходило.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши наявні матеріали справи, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26.09.2016 Гуляйпільським районним судом Запорізької області в рамках справи № 315/588/16-ц прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутку (доходу), на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 5-7).

На примусовому виконанні у Гуляйпільському відділі державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 52446989, розпочате на підставі виконавчого листа № 315/588/16-ц виданого 30.09.2016 Гуляйпільським районним судом Запорізької області на виконання рішення цього ж суду від 26.09.2016.

Постановою про арешт майна боржника від 19.01.2022 накладено арешт на нерухоме майно квартиру, реєстраційний номер 218, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 111 986,81 грн (а.с. 8).

Як вбачається з Інформаційної довідки від 08.12.2023 № 357613479, 19.01.2022 зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна, державний реєстратор Рощупкіна А.С., номер запису про обтяження 46243774, підстава постанова про арешт майна боржника від 19.01.2022 № 357613479 (а.с. 9-10).

23.11.2023 скаржник ОСОБА_1 звернувся до Гуляйпільського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про зняття арешту у зв`язку з відсутністю заборгованості (а.с. 11-12).

За результатами розгляду цієї заяви надано відповідь, оформлену листом від 01.12.2023 № 15487/29.17-41, якою відмовлено у задоволенні заяви та рекомендовано звернутись до суду (а.с. 13).

Станом на 18.11.2022 заборгованість зі сплати аліментів повністю погашена, що також підтверджується Інформація з Єдиного реєстру боржників, сформованої станом на 08.12.2023 (а.с. 14).

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ч. 2 ст. 451 ЦПК України).

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частина 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Так, визначено, що однією з підстав для зняття виконавцем арешту з майна боржника є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Посилання державного виконавця на ту обставину, що відповідно до вимог п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, на правильність висновків суду не впливає, адже доказів в обґрунтування неможливості забезпечення виконання рішення в частині стягнення періодичних платежів в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, суду не надано.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд також зауважує, що у випадку виникнення заборгованості боржника, яка буде оформлена у відповідності до норм чинного законодавства, орган виконавчої служби не позбавлений права накласти арешт на майно боржника для забезпечення виконання рішення, якщо в іншій спосіб виконати рішення в частині стягнення періодичних платежів неможливо.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, обмеження, встановлене постановою державного виконавця порушує його права, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, у зв`язку з чим вимоги скарги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 450-451 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Корсік Ярослав Ігорович, стягувач ОСОБА_2 , особа, дії якої оскаржуються старший державний виконавець Гуляйпільського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Рощупкіна Анна Сергіївна, на дії (бездіяльність) державного виконавця (в порядку ст. 447 ЦПК України) задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Гуляйпільського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Рощупкіної Анни Сергіївни щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Гуляйпільський відділ державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт, накладений на майно боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 52446989 з примусового виконання виконавчого листа № 315/588/16-ц від 30.09.2016, номер запису обтяження 46243774, дата реєстрації 19.01.2022, державний реєстратор Рощупкіна Анна Сергіївна.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення (ч. 1 ст. 261 ЦПК України) та може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 26.01.2024.

Суддя О.С. Яцун