ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 січня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 730/1467/23

Головуючий у першій інстанції Данько О. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/308/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.,

суддів: Онищенко О.І., Шитченко Н.В.,

із секретарем Шкарупою Ю.В.,

учасники справи: заявниця ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Святошинський районний у м. Києві територіальний центр комплектування та соціальної підтримки,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Борзнянського районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2023 року (місце ухвалення м. Борзна) про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Романенко Є.О. через систему «Електронний суд» звернувся із заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин між загиблим ОСОБА_2 та його померлими батьками батьком ОСОБА_3 та матір`ю ОСОБА_4 .

В обґрунтування посилався, що заявниця ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , який загинув на війні 08.02.2023 внаслідок ворожого обстрілу з боку російської федерації.

Зазначає, що в свідоцтві про народження чоловіка заявниці його прізвище зазначено як « ОСОБА_5 » та прізвище його батьків « ОСОБА_3 » і « ОСОБА_4 », які померли. Проте, у військовому квитку, паспорті громадянина України та свідоцтві про шлюб зазначено прізвище померлого чоловіка заявниці як « ОСОБА_6 ».

За доводами заяви, заявниця, як дружина ОСОБА_2 , звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою оформлення одноразової грошової допомоги, проте її було усно повідомлено, що для оформлення допомоги потрібно встановити родинні відносини між її загиблим чоловіком та померлими батьками через описку, допущену у прізвищі у всіх документах військовослужбовця.

Посилається, що встановлення даного факту необхідно для подальшого розподілу частки одноразової грошової допомоги згідно Порядку № 45, яка б належала до виплати (розподілу) батькам загиблого військовослужбовця.

Ухвалою Борзнянського районного суду від 11.12.2023 відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала суду обґрунтована тим, що оскільки спір виник у зв`язку з проходженням ОСОБА_2 публічної (військової) служби, необхідність встановлення факту родинних відносин обумовлена здійсненнями виплат одноразової грошової допомоги члену сім`ї загиблого військовослужбовця, що не пов`язане з будь-якими цивільними правами та обов`язками заявника, їх виникненням, існуванням та припиненням, і такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами ОСОБА_1 з державою в особі відповідного органу, уповноваженого на прийняття рішення про відповідну виплату, тому спір в межах таких правовідносин має розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Романенко Є.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Борзнянського районного суду від 11.12.2023 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість існування «потенційного спору», який підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки на даний час спір відсутній, тому і відсутні публічно-правові відносини.

Зазначає, що адміністративне судочинство не дає можливості встановити певні юридичні факти і тільки ЦПК України надає право вставити необмежене коло фактів, які мають юридичне значення.

За доводами скарги, оскільки рішення Великої Палати Верховного Суду з приводу розмежування предметної юрисдикції з даного питання відсутнє, а адміністративний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які юридичні факти, тим більше за правилами окремого провадження, визначеними ЦПК України, то такий адміністративний суд не є судом, що встановлений законом щодо розгляду такої категорії справ.

Крім того, на переконання заявника, ч. 2 ст. 245 КАС України визначено перелік рішень, які може прийняти адміністративний суд у разі задоволення позову і встановлення факту, що має юридичне значення, серед такого переліку відсутнє.

Вважає, що судом першої інстанції допущено невідповідність висновків обставинам справи, зокрема в частині встановлення існування публічно-правового спору, та порушення норм процесуального права, зокрема в частині висновків щодо підсудності, які призвели до винесення помилкової ухвали, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів скарги, заявник посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах у справах № 160/16227/23, 290/289/22-ц. Також посилається, що ухвалою Верховного Суду від 27.09.2023 у справі № 201/5972/22 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу за заявою про встановлення факту самостійного виховання дитини, яка була подана з метою отримання соціальної допомоги та реалізації права на відстрочку від призову на військову службу, тому вважає, що оскільки правовідносини у справі, що знаходиться на розгляді Великої Палати Верховного Суду, є подібними, суд першої інстанції мав би зупинити провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку справи.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом встановлено, що звертаючись до суду із заявою ОСОБА_1 просила встановити факт родинних відносин між загиблим ОСОБА_2 та його померлими батьками батьком ОСОБА_3 та матір`ю ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи вимоги заяви, ОСОБА_1 посилалась на те, що її чоловік ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем, загинув на війні. При подачі нею документів для оформлення одноразової грошової допомоги ІНФОРМАЦІЯ_2 була виявлена розбіжність у документах на ім`я її чоловіка, оскільки у свідоцтві про народження її чоловіка його прізвище вказане « ОСОБА_5 », батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 . Однак, у подальшому її чоловіку були видані документи військовий квиток, паспорт громадянина України, свідоцтво про шлюб з прізвищем « ОСОБА_6 ». Таким чином, через відсутність підтвердження родинних відносин між загиблим чоловіком та його батьками, які теж померли, заявниця не може отримати право на розподіл частки грошової допомоги, яка б належала його батькам.

Підставою для подання заяви про встановлення факту родинних відносин заявницею вказано подальший розподіл частки одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю військовослужбовця.

Відмовляючи у відкритті провадження у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки спір виник у зв`язку з проходженням ОСОБА_2 публічної (військової) служби, необхідність встановлення факту родинних відносин обумовлена здійсненнями виплат одноразової грошової допомоги члену сім`ї загиблого військовослужбовця, що не пов`язане з будь-якими цивільними правами та обов`язками заявника, їх виникненням, існуванням та припиненням, і такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами ОСОБА_1 з державою в особі відповідного органу, уповноваженого на прийняття рішення про відповідну виплату, тому спір в межах таких правовідносин має розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не може погодитись, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів ( ч. 1 ст.4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України, або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесені до компетенції адміністративних, господарських судів, кримінального провадження чи до провадження в справах адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Отже, основною визначальною рисою адміністративних правовідносин є владне підпорядкування однієї сторони цих відносин іншій стороні. Сторони в адміністративному спорі ще до його виникнення повинні перебувати у відносинах вертикального підпорядкування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено у п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення факту, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, що розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що її чоловік ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки містяться розбіжності у написанні прізвища її чоловіка та його батьків. Встановлення вказаного факту має значення для визначення кола осіб, що мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, що підлягає виплаті внаслідок загибелі ОСОБА_2 .

За матеріалами справи, встановлення вказаного факту родинних відносин не пов`язано з доведенням наявності підстав для визнання чи підтвердження певного соціально-правового статусу ОСОБА_1 , оскільки у неї, як дружини загиблого ОСОБА_2 , відсутній спір зі ІНФОРМАЦІЯ_6 з приводу визнання за нею права на отримання одноразової грошової допомоги.

Апеляційний суд враховує, що встановлення факту родинних відносин через наявність розбіжностей у написанні прізвищ осіб, не відноситься до компетенції адміністративного судочинства.

Так, у Постанові Верховного Суду від 22.03.2023 року по справі справа № 290/289/22, встановлено, що особа звернулася до суду із метою підтвердження за нею певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, що свідчить про те, що такий спір має розглядатися у порядку адміністративного судочинства. Проте, у даній справі, заявниця зверталась із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, тоді як в даній справі, встановленню підлягає лише факт неправильного перекладу прізвища її загиблого чоловіка та його батьків.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що вказана правова позиція Верховного Суду не підлягає застосуванню у даній конкретній справі, а тому суд першої інстанції помилково послався на вказану постанову Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц, оскільки правовідносини у справі № 290/289/22-ц та у справі, ухвала в якій переглядається, не є аналогічними, та дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту родинних віносин не підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, що є підставою для відмови у відкритті провадження, є безпідставним.

У зв`язку з наведеним, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції на підставі ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Борзнянського районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 22.01.2024.

Головуючий Судді: