Справа № 156/1241/23
Провадження № 2/156/46/24
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
26 січня 2024 року смт. Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Бахаєва І.М.,
за участю секретаря судового засідання Кирилюк Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду смт. Іваничі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
1.1.До Іваничівського районного суду Волинської області надійшов позов від ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що шлюб зареєстрований 26.07.2007 Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 261. Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач зазначила, що шлюбні відносини станом на подачу позовної заяви, існують формально. Причиною розпаду сім`ї є різні характери та погляди на життя, наявність окремого бюджету, відсутність спільних прав та обов`язків. Зазначає, що між позивачем та відповідачем зникло почуття любові та взаємоповаги. Подальше сімейне життя і збереження родини неможливе.
Спору з приводу майна та виховання дитини на даний час немає.
1.2.Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. У зв`язку із зазначеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача.
1.3.Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, хоча сповіщався належним чином про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, оголошенням на сайті.
Суд, враховуючи надану позивачем заяву відсутність від відповідача відзиву проти позову, згідно положень ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.
ІІ.Заяви (клопотання) учасників справи
2.1.Позивач 21.12.2023 надала суду заяву в якій зазначила, що розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
3.1.Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 27.11.2023 провадження в справі відкрито та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 12).
3.2.У зв`язку з неявкою учасників справи, фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
ІV.Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
4.1.Свідоцтвом про шлюб, актовий запис №261, виданим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 26.07.2007 перебувають у шлюбі (а.с. 7).
4.2.Встановлено, що від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
V.Оцінка суду.
5.1.Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
5.2.Згідно з приписами ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
5.3.Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
5.4.Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до ст. 10 ЦК України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
5.5.Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За ч. 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб.
5.6.Як проголошено положеннями ст. 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема ст. ст. 5, 8 вказаного міжнародного договору.
5.7.Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
5.8.Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
5.9.Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.
5.10.Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи те, що у позовних матеріалах позивач ОСОБА_1 , вказує на те, що після розірвання шлюбу залишити прізвище - ОСОБА_1 , суд вважає доцільним залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».
5.12.Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею за подання даного позову судовий збір в сумі 1073 гривень 60 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 223, 258-265, 273, 280-283, 294 ЦПК України, ст. 56, 110, 112, 114, 115 СК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.07.2007 Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 261 - розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з оплатою нею судового збору в сумі 1073 гривень 60 копійок.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, у відповідності до правил ст. 284-287 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя - І.М.Бахаєв