провадження №: 2/752/820/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року, позивач КП з експлуатації і ремонту житлового фонлу «Житло-сервіс» в особі представника Ключник А.В. звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем, яка є власником квартири АДРЕСА_1 01.11.2016 укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, відповідно до якого виконавець зобовязується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. У зв?язку з неналежним виконанням відповідачем зобов?язань за договором про надання послуг, у останньої виникла заборговність по оплаті житлово-комунальних послуг.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з листопада 2017 по березень 2021 у сумі 10027,50 грн, збитки від інфляції у розмірі 1083,81 грн, 3% річних у розмірі 514,44 грн за період з 21.03.2019 по 31.01.2022.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.01.2023, справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву.

Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Актом прийняття-передачі основних засобів, котельня для забезпечення теплопостачання житлових будинків по АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 передана на обслуговування Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс».

Відповідно до п. 2.2. Статуту предметом діяльності Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» є надання житлово-комунальних послуг споживачам.

Між позивачем та відповідачем, яка є власником квартири АДРЕСА_1 01.11.2016 укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, відповідно до якого виконавець зобовязується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Жодних повідомлень про не проживання у квартирі та неотримання комунальних послуг від відповідача на адресу позивача не надходило, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу положень ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як встановлено судом, у звязку із неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором про надання послуг, у останньої в період з листопада 2017 по березень 2021 виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у сумі 10027,50 грн., за період з 21.03.2019 по 31.01.2022 збитки від інфляції у сумі 1083,81 грн. та 3% річних у сумі 514,44 грн., що підтверджується довідкою розрахунком.

Жодних доказів, які б спростовували розмір нарахованої суми заборгованості, стороною відповідача суду надано не було, а також не подано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань та сплати коштів позивачу за житлово-комунальні послуги.

Окремо варто відзначити, що до суду стороною відповідача не було подано відзив на позов, а також не було заявлено будь-яких клопотань.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що на момент розгляду справи з боку відповідача не надано суду доказів про виконання своїх обов`язків щодо належної оплати спожитих послуг за спірний період, суд вважає, що позов є доведеним, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, в зв`язку з чим вимоги Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З матеріалів справи вбачається, що правова допомога надавалася позивачу адвокатом Ключник Анастасією Вадимівною (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серія КВ № 001235 від 12.07.2021 р.) на підставі Договору про надання правової допомоги № 17-21 від 02.02.2021 р., укладений між Адвокатським об?єднанням «Шенлі» та Комунальним підприємтом з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс». Згідно додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги № 17-21 від 02.02.2021 зазначена вартість послуг.

Як вбачається з детального опису виконаних робіт вартість правничої допомоги із складання та подання позову у даній справі сплачена на суму 1500,00 грн., згідно виписки з банківського рахунку.

Відповідно до Акту виконаних робіт за січень 2022 до Договору про надання правничої допомоги № 17-21 від 02.02.2021 сторони підтвердили роботи (послуги), що виконані виконавцем згідно Договору та підлягають оплаті.

Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, підлягають задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_7 ) на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (ідентифікаційний номер: 31025659, місцезнаходження: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 25-Б) заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з листопада 2017 по березень 2021 у сумі 10027 (десять тисяч двадцять сім) грн. 50 коп., збитки від інфляції за період з 21.03.2019 по 31.01.2022 у сумі 1083 (одна тисяча вісідесят три) грн 81 коп. та 3% річних за період з 21.03.2019 по 31.01.2022 у сумі 514 (п?ятсот чотирнадцять) грн. 44 коп., а всього 11625 (одинадцять тисяч шістсот двадцять п?ять) грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_7 ) на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (ідентифікаційний номер: 31025659, місцезнаходження: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 25-Б) витрат на правову допомогу у сумі 1500 (одна тисяча п?ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_7 ) на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (ідентифікаційний номер: 31025659, місцезнаходження: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 25-Б) судовий збір в сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Ю.Ю. Мазур