Справа № 204/455/24
Провадження № 2-з/204/11/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л., розглянувши заяву Першого заступника керівника Волноваської окружної прокуратури про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою Першого заступника керівника Волноваської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарська фірма «Зерноград» про конфіскацію земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2024 року до суду надійшла позовна заява Першого заступника керівника Волноваської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарська фірма «Зерноград» про конфіскацію земельної ділянки. На теперішній час триває вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Крім того, разом з позовною заявою 17 січня 2024 року до суду надійшла заява Першого заступника керівника Волноваської окружної прокуратури про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою Першого заступника керівника Волноваської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарська фірма «Зерноград» про конфіскацію земельної ділянки. В обґрунтування заяви зазначено, що Волноваською окружною прокуратурою за результатами вивчення стану законності у сфері розпорядження земельними ділянками, розташованими в межах Волноваського району, встановлено порушення ОСОБА_1 вимог земельного законодавства. За результатами опрацювання відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень з`ясовано, що ОСОБА_1 , який є громадянином Російської Федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.01.2022 № 27, виданого державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Петренко В.Є., набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим № :04:000:1213 площею 7,492 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Іванівської сільської ради Волноваського району. Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим № :04:000:1213 на підставі договору оренди землі від 19.01.2022 передана орендодавцем ОСОБА_1 в оренду ТОВ СФ «Зерноград» строком до 19.01.2029 з правом пролонгації. За умовами договору оренди землі орендар сплачує орендодавцеві орендну плату у грошовому (у розмірі не менше 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому еквіваленті складає 4 879,58 грн.) або в натуральному вигляді. При цьому відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, на час вчинення реєстраційних дій щодо спірної земельної ділянки ОСОБА_2 мав правовий статус іноземця та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Головне управління листом від 18.05.2023 № 1401.2.3-2393/1401.2.10-23 повідомило, що за наявними обліками ГУ ДМС у Донецькій області та інформаційної підсистеми ЄІАС УМП ДМС України громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не значиться, зареєстрованим/знятим з реєстрації місця проживання на території Донецької області, не значиться, з питань оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, набуття громадянства України ОСОБА_1 не звертався. За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актових записів про смерть щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складених органами державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області у період з 01.01.2016 по теперішній час, не виявлено. Таким чином, ОСОБА_2 , який є громадянином Російської Федерації і до теперішнього часу громадянства України не отримував, набувши в порядку спадкування право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення та зареєструвавши таке право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, всупереч вимогам Земельного кодексу України не відчужив даний об`єкт зі спливом законодавчо визначеного строку та досі залишається його власником. У зв`язку із вказаним, на теперішній час наявні підстави для конфіскації у ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим № :04:000:1213 площею 7, 492 га шляхом припинення права власності на неї з одночасним визнанням права власності держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області. Для тих випадків, за яких іноземними громадянами все ж набуваються у власність землі зазначеної категорії, частиною 4 статті 81 ЗК України закріплено спеціальну процедуру обмежень щодо подальшого розпорядження ними, зокрема, передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. До закінчення річного строку після державної реєстрації права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, тобто до 18.01.2023, ОСОБА_1 як нерезидент України був зобов`язаний виконати вимоги національного законодавства щодо відчуження спірної земельної ділянки, що ним, однак, самостійно в добровільному порядку вчинено не було. У разі невідчуження іноземцями земельних ділянок сільськогосподарського призначення у встановлений строк застосовуються правові наслідки, передбачені статтями 140, 143, 145 Земельного кодексу України у вигляді примусового припинення права власності на такі земельні ділянки шляхом їх конфіскації на користь держави. На даний час ОСОБА_1 всупереч законодавчій забороні безперешкодно володіє та розпоряджається спірною земельною ділянкою з кадастровим № :04:000:1213 на території України, передавши її в оренду сільськогосподарському підприємству, від чого отримує відповідний дохід. Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, попри поінформованість щодо встановленого прокуратурою порушення у сфері земельного законодавства та наявність нормативно визначених функцій на звернення до суду із відповідним позовом, фактично не вжило та не планує в майбутньому вживати будь-які юридично значущі заходи щодо конфіскації спірної земельної ділянки у ОСОБА_1 на користь держави. Вважає, що ОСОБА_1 на даний час, як власник, має реальну можливість вільно розпоряджатись спірною земельною ділянкою, що, в свою чергу, обумовлює високу вірогідність здійснення її відчуження, зміни конфігурації (об`єднання, поділу) тощо. З метою запобігання вчинення дій, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення щодо конфіскації у ОСОБА_1 спірної земельної ділянки, а також з метою забезпечення належного захисту законних прав і охоронюваних інтересів держави, існує необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку з кадастровим № :04:000:1213. Зазначений вид забезпечення не перешкоджатиме ОСОБА_1 і надалі фактично володіти та користуватись спірною земельною ділянкою. Водночас будь-яке подальше відчуження ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки порушуватиме права держави в особі уповноваженого органу на набуття її у власність держави шляхом конфіскації. У зв`язку з викладеним просить вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :04:000:1213 площею 7, 492 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за межами населених пунктів на території колишньої Іванівської сільської ради Волноваського району (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 040), власником якої є громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідивши заяву та долучені до неї матеріали суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судом встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 322920839 від 15 лютого 2023 року, право власності на земельну ділянку площею 7,492 га, з кадастровим номером :04:000:1213 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 040) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 січня 2022 року державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Петренко В.Є., зареєстрованого в реєстрі за № 27, зареєстровано за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянином Російської Федерації.

При цьому, зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 січня 2022 року, виданого ОСОБА_1 державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Петренко В.Є., зареєстрованого в реєстрі за № 27, вбачається, що земельна ділянка площею 7,4920 га, кадастровий номер :04:000:1213, розташована за адресою: Донецька область, Волноваський район, на території Іванівської сільської ради, та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно роз`яснень наведених у п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від конкретного випадку.

Відповідно до п. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п. 20 Постанови пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Оскільки забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, приймаючи до уваги той факт, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Дослідивши матеріали справи та зазначені позивачем обставини, суд вважає, що на теперішній час невжиття заходів забезпечення позову може призвести до реального ускладнення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, а отже необхідним є вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно.

Враховуючи наведене вважаю, що належним, необхідним та співмірним способом забезпечення позову з урахуванням змісту позовних вимог буде накладення арешту на земельну ділянку площею 7,492 га, кадастровий номер :04:000:1213, розташовану за адресою: Донецька область, Волноваський район, на території колишньої Іванівської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянином Російської Федерації.

Таким чином, заява Першого заступника керівника Волноваської окружної прокуратури про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 157 ЦПК України примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву Першого заступника керівника Волноваської окружної прокуратури про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою Першого заступника керівника Волноваської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарська фірма «Зерноград» про конфіскацію земельної ділянки задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно земельну ділянку площею 7,492 га, кадастровий номер :04:000:1213, розташовану за адресою: Донецька область, Волноваський район, на території колишньої Іванівської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянином Російської Федерації.

Копію ухвали негайно направити для виконання до Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить 3 (три) роки з дня її постановлення.

Суддя Д.Л. Черкез