Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
23 січня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Романько О.О.,
за участі секретаря судового засідання Гутник Є.С.,
розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя заяву представника позивача адвоката Ями Дмитра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 поданою через представника-адвоката Яму Дмитра Миколайовича до Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями посадових осіб і службових органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду, -
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа за позовною заявою за позовною заявою ОСОБА_1 поданою через представника-адвоката Яму Дмитра Миколайовича до Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями посадових осіб і службових органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2024 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

17.01.2024 від представника позивача адвоката Ями Д.М. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн.. В обґрунтування поважності причин неподання таких доказів до закінчення судових дебатів представник під час самих судових дебатів зазначив, що позивач перебуває за кордоном і тому необхідний був час для складення та підписання таких документів, зокрема акту прийому-передачі наданих послуг.

Представник позивача в судове засідання не з`явилися, про час і місце його проведення були повідомлені, в заяві зазначили про розгляд справи за їх відсутності.

Представника відповідача в судове засідання не з`явилися, 23.01.2024 надали заяву в якій прохали відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: суд не вирішив питання про судові витрати.

За положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом при постановленні рішення не було вирішене питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, витрат понесених позивачем на правничу допомогу та судовий збір за звернення з заявою про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ухвалено 15.01.2024 та направлено сторонам для відома. Відповідно до рішення суду позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі. Було визначено, що повний текст рішення суду буде виготовлено 19.01.2024.

Представником позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано договір про надання правової допомоги № 497-ц-2023 від 22.09.2023 укладеного між позивачем та адвокатом Ямою Д.М., акт наданих послуг на виконання п. 3 договору № 497-ц-2023 від 22.09.2023.

Згідно зазначених документів про гонорар захисника витрати до відшкодування не зазначені, щодо яких були виказані заперечення з боку представника відповідача. Відповідно до акту наданих послуг відшкодуванню підлягають фактичні витрати, які понесені, а саме: 500 грн. - складення позовної заяви та 3000 грн. - участь у судових засіданнях (1000 грн. - одне засідання). Участь представника позивача у судових засіданнях підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколами судових засідань.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом ст.131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст.15 ЦПК України.

Відповідно до частин першої - шостої ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином витрати позивача ОСОБА_1 на професійну правничу (правову) допомогу у суді підтверджені належними та допустимими доказами. Суд вважає, що загальна сума витрат на адвокатські послуги у суді першої інстанції, становить 3 500, 00 грн. не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відповідач надав суду заперечення з приводу того, що зазначений розмір правової допомоги є завищеним та не співмірним, нерозумності цих витрат, їх неспівмірності зі складністю справи та її значенням для позивача, прохали в задоволенні заяви відмовити

З огляду на зазначене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 3500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши надані стороною позивача докази, суд вважає клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу підлягають задоволенню. А тому, відповідач зобов`язаний компенсувати позивачу зазначені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 270, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, ідентифікаційний код 40108646, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3.

Повний текст додатково рішення суду складено 25.01.2024.

Суддя: О.О. Романько