Справа № 624/892/23
провадження № 2/624/25/24
УХВАЛА

26 січня 2024 року Кегичівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Богачової Т.В., з участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши у письмовому провадженні в залі суду в смт. Кегичівка, Харківської області заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Богачової (Крапівки) Т.В. у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення суму заборгованості за невідпрацьовані дні отриманого позачергового авансу в рахунок майбутньої заробітної плати

в с т а н о в и в:

У провадженні Кегичівського районного суду Харківської області перебуває цивільна справа за позовом АТ «Харківобленерго» про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за невідпрацьовані дні отриманого нею позачергового авансу в рахунок майбутньої заробітної плати в розмірі 11766,32 грн, а також стягнення судових витрат.

Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 20.09.2023.

17.10.2023 до суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Крапівки Т.В., який обґрунтований наступним. Відповідач зазначає, що по-перше згідно Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» суддя має нести довіру у громадян України та учасників процесу. Довіра відсутня. По-друге, суддя Крапівка Т.В. має негативні стосунки, що супроводжуються відводами у всіх справах де позивачем є СФГ «Анастасія», головою якого є чоловік відповідача - ОСОБА_2 . Також зазначає, що господарство створене членами однієї сім`ї: батьки, діти, баба, дід, тітка та ін., отже будучи однією сім`єю, маючи сина ОСОБА_3 , про що зазначено у свідоцтві про народження, якими було заявлено біля 10 відводів по кримінальних справах, скаргах, справа №624/350/22 та цивільних справах в тому числі 624/40/22, де розгляд справи затягувався більше року, а потім судом було задоволено відвід, тобто визнано доводи позивача СФГ «Анастасія» голови ОСОБА_2 . Так як доказами та обґрунтування є той факт, що в зв`язку з особистими інтересами судді та створеним конфліктом інтересів, між ОСОБА_2 та особисто з суддею Крапівка Т.В. відсутня довіра та склалися неприязні відносини, конфлікт інтересів, які можуть вплинути на об`єктивність в подальшому при винесенні рішення так як відповідач є членом даної сім`ї та фермерське господарство є сімейним бізнесом. Сином відповідача ОСОБА_3 подано скаргу до ВРП, отже довіра до судді призводить до погіршення іміджу судової гілки влади без підвищення рівня доброчесності суддів. Хоч і однією зі складових доброчесності є дотримання суддею обов`язків вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, які є загальними для всіх осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2023 року у задоволенні заяви про відвід судді відмовлено.

13.10.2023 ОСОБА_1 подала зустрічну позовну заяву.

02.11.2023 до суду повторно надійшла заява від ОСОБА_1 про відвід судді Крапівки Т.В., який обґрунтований наступним. Відповідач зазначає, що по-перше згідно Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» суддя має нести довіру у громадян України та учасників процесу. Довіра відсутня, як у заявника так і у її сім`ї. По-друге, суддя Крапівка Т.В. має особисті негативні стосунки, з головою господарства СФГ «Анастасія» яким є чоловік заявника ОСОБА_2 , що супроводжуються відводами у всіх справах де позивачем є СФГ «Анастасія». ОСОБА_2 подано скаргу до Вищої ради правосуддя. Скарга ще не розглянута, тому суддя може бути не об`єктивною та використовувати судову владу в особистих цілях помсти. Також скаргу подано сином заявника - ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 10.11.2023 заява про відвід судді була залишена без розгляду.

19.12.2023 до суду втретє надійшла заява від ОСОБА_1 про відвід судді Крапівки Т.В., який обґрунтований тим, що заявник є адвокатом та згідно договору укладеного між СФГ «Анастасією» №1 від 01.01.2023 та договорів від 01.01.2022, від 01.01.2021, а також ін. є захисником у кримінальних справах та цивільних справах, відповідних ордерів, та є представником позивача СФГ «Анастасія» . А отже, у справі 624/372/20 проаналізувавши обставини справи та доводи, представника в тому числі адвоката ОСОБА_1 задоволений відвід та відведено від участі у справі з підстав, що зазначені в ухвалі від 21.12.2021, а саме керуючись ч.2,3 ст.ст. 36,37 ст.40 ЦПК України та відповідно норм ст.ст.124,126,129 Конституції України. З урахуванням ухвали від 07.02.2023р справа № 624/558/23 Кегичівським районним судом Харківської області було також відведено суддю Крапівку Т.В. з аргументів зазначених в ухвалі, що додається до даної заяви про відвід, а саме з обставин, що викликають сумнів в неупередженості судді Крапівки Т.В. З огляду на той факт, що головою господарства СФГ «Анастасія» за підписом ОСОБА_2 була подана скарга до ВПР при здійсненні розгляду скарги на бездіяльність слідчого, до Кегичівського районного суду Харківської області, але суддею Крапівка Т.В. маючи практику даного суду та практику Верховного суду, ігноруючи та порушуючи норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що в свою чергу приводить до сумніву не тільки в неупередженості, але має характер конфлікту інтересів, та особистої зацікавленості даного судді та помсти з використанням владних повноважень адвокату В.Каніщевій. З урахуванням ухвали від 15.11.2023. ВПР щодо судді Крапівки Т.В. та залишенням дисциплінарної скарги без розгляду, з підстав не підпису адвоката даної скарги, а отже адвокат має право підписати скаргу, що в свою чергу буде одним з доказів відсутності упередженості судді, та може мати звичайну помсту адвокату при вирішенні питання пов`язаного з даною справою щодо стягнення коштів на користь АТ «Харківобленерго». З урахуванням рішення від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини та згідно сталої практики Суди повинні бути безсторонніми та відповідно до п.іст.6 повинні визначатися об`єктивними критеріями. У складі суду повинно бути відсутні упередженість та безсторонність, тобто відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії» та ін. Рішенням ЄСПЛ (Справа «Мироненко і Мартиненко проти України», тобто достатнім фактом відводу є припущення, що суддя Крапівка Т.В. може бути стороннім та упередженою, виявляти помсту особисто через призму вище зазначеного факту, неприязних стосунків з членами сім`ї та може не забезпечити гарантію і бути об`єктивною при розгляді даної справи, такого висновку прийшов і практика Європейського суду.

Ухвалою суду від 25.12.2023 заяву залишено без розгляду.

08.01.2024 до суду в четвертий раз надійшла заява від ОСОБА_1 про відвід судді Крапівки Т.В. та секретаря судового засідання Лебідь Л.В., який обґрунтований тим, що у січні 2024 року заявник ознайомилась з матеріалами цієї цивільної справи та виявила підтвердження недовіри та використання владних повноважень суддею Крапівкою Т.В., яка підтверджуючи свою судову владу надсилає інформацію, за власним підписом, щодо нібито розглянутого відводу та направлення заявнику копії ухвали 26.12.2023, але матеріали справи містять поштові повідомлення, що ухвала від 25.12.2023 була направлена згідно аркушу справи № 195 лише 27.12.2023 та отримана заявником 28.12.2023. Отже, заявник вважає, що порушено її Конституційні права. Довіра до даного складу суду не може існувати так як навіть на час розгляду справи, а саме 26.12.2023 відповідачу не було відомо, чи розглянута заява про відвід судді Крапівки Т.В. від 19.12.2023 та лист має завідомо неправдиву, упереджену інформацію, що підриває авторитет суду під час військової агресії в державі. Вважає, що у судді склалося реальне упереджене ставлення до сторони, а саме відповідача-В. Каніщевої, так як стали відомі зазначені вище докази, факти (сторінка справи 195-196), яка розглядається. З зазначених у всіх попередніх заявах про відвід обставин, можливе виникнення сумніву, щодо справедливого розгляду цієї справи, незалежним і безстороннім судом та постановлення справедливого та виваженого судового рішення у справі. Постановлення у справі судового рішення під головуванням судді Крапівки Т.В. за будь-якою юридичною природою може викликати сумніви та недовіру до судової влади. Відвід заявлено з метою недопущення сумніву в неупередженості судді; у зв`язку із необхідністю виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді при розгляді справи; недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду та забезпечення довіри до судової влади України; виключення суб`єктивних підстав для сумніву учасників в неупередженості суду, є задоволення заявленого відводу та самовідводу. Згідно викладеного та керуючись ст.ст. 124,129 Конституції України, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, ст.ст. 2, 7, 75, 81, 82, 314, 369, 370, 371 КПК України заявник просить задовольнити заяву про відвід судді Крапівки Т.В. та секретаря Лебідь Л.В.

Ухвалою суду від 12.01.2024 у задоволенні цієї заяви про відвід судді та секретаря судового засідання було відмовлено.

Відповідно до наказу в.о. голови Кегичівського районного суду від 22.01.2024 судді Крапівці Т.В. змінено прізвище на « Богачова ».

26.01.2024 від ОСОБА_1 знову надійшла заява про відвід судді Богачової Т.В.

Заява обґрунтована, тим що заявник наполягає на відводі судді Богачової Т.В. так як має обґрунтовані докази, та фактичні доводи щодо відводу судді, яка не може брати участь у розгляді справи та підлягає відводу або самовідводу згідно до ст.ст.36,37 ЦПК України. Отже по справі було заявлено три відводи, але згідно запиту від 18.01.2023 до Кегичівського районного суд у Харківської області щодо інформації про відводи та самовідводи судді Крапівки Т.В, отримано відповідь, де зазначено, що з 2020 по 18.01.2024 заявлено 22 відводи. Кількість заявлених самовідводів суддею Крапівка Т.В. - 4. Ця інформація була видана на суддю Крапівку Т.В., але Кегичівський районний суд не надав інформацію щодо зміни прізвища судді. Отже, ця інформація є офіційною та має значення для довіри до даного складу суду та критеріїв об`єктивності. Вищезазначені кількість відводів та самовідводів підриває та викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді та недовіру, що відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст.36 ЦПК України є підставою для відводу судді.

Розглядаючи зазначену заяву про відвід судді, суд виходить з такого.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч.5 ст. 40 ЦПК України, якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється у нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Відповідно до штатної чисельності у Кегичівському районному суді Харківської області передбачено три посади судді. На цей час фактично здійснюють правосуддя дві судді. З урахуванням викладеного та керуючись ч. 5 ст. 40 ЦПК України заява позивача про відвід судді вирішується суддею, що розглядає справу.

Згідно з ч.ч. 7, 8, 9 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Суд, зваживши доводи заяви, перевіривши обґрунтованість наведених у ній даних, прийшов до наступного висновку.

Підстави для відводу визначені ст. 36, 37 ЦПК України.

Так, відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до статей 124, 126, 129 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»).

Так, відповідно до ст.ст. 3, 10 ЦПК України цивільні справи вирішуються на основі закону, за умов, що виключають сторонній вплив на них. Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу. Можливість заявити відвід суду має забезпечити надійний захист процесу від ймовірного негативного впливу з боку упередженого суду. Метою відводу судді є недопущення до вирішення справи упередженого судді.

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до сталої практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

У рішенні від 10 грудня 2009 р. у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця.

Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості суддів при розгляді даної справи, а відтак у майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

У відповідності до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді.

Судом приймається до уваги, що право на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та в Бангалорських принципах поведінки суддів, схвалених Резолюцією ООН 27.07.2006 р. № 2006/23.

Суд (судді), зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Змагальність судового процесу та покладення на суд обов`язку здійснювати цивільне судочинство об`єктивно та неупереджено є передумовою того, що рішення по суті справи може бути ухвалено як на користь позивача, так і відповідача, що не свідчить про зацікавленість або упередженість судді.

Таким чином, усі дії головуючого під час розгляду даної справи в повній мірі відповідають завданням та засадам цивільного судочинства, спрямовані на забезпечення захисту прав усіх учасників справи, в тому числі відповідача.

Підстави для відводу судді можуть мати об`єктивний чи суб`єктивний характер.

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер.

Якщо заяву про відвід подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування. Чинним законодавством не передбачено, якими саме засобами доказування можуть бути доведені підстави для відводу.

Отже, за умовами ч. 5 ст. 39 ЦПК України, з огляду на підстави застосування відводу, а саме: у зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, заявник не звільнений від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Проаналізувавши матеріали справи з метою встановлення обставин, які є підставами звернення з заявою про відвід, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді, оскільки заявником не надано належних доказів, які б підтверджували пряму чи побічну заінтересованість судді у результаті розгляду справи, а також не надано доказів наявності інших обставин, що викликали б сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, інших підстав для відводу судді, передбачених ст.ст. 36 та 37 ЦПК України, судом також не встановлено. Статистика заявлених судді відводів не є доказом упередженості чи необ`єктивності судді.

Таким чином, підстави звернення із заявою про відвід судді є суб`єктивною оцінкою заявника та не можуть бути підставами для відводу, за відсутності доказів протилежного та не можуть оціночно визначатись стороною як сумніви в об`єктивності, неупередженості судді.

Разом з тим, відповідно до Бангалорських принципів поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та соціальної Ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, мають бути усунуті будь-які сумніви учасників справи в неупередженості судді у спосіб відведення такого судді від подальшого розгляду справи.

У відповідності з п. 66 Рішення ЄСПЛ (Справа «Мироненко і Мартенко проти України, заява № 4785/02») безсторонність судді за усталеною практикою Суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Відповідно до об`єктивного критерію, визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. З огляду на те, що зовнішні прояви можуть мати певну важливість, ЄСПЛ у справі «De Cubber v. Belgium» зазначив, що «правосуддя має не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві («Wettstein v. Switzerland», «Castillo Algar v. Spain», «Білуха проти України»). Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Так, достатнім для відводу є обґрунтоване припущення, що суддя у силу дії певних чинників не зможе виглядати в очах незацікавлених спостерігачів безстороннім та неупередженим.

Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

За таких обставин, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст. 6 Конвенції, систематичність та наполегливість у заявлені ОСОБА_1 у цій справі відводів судді, що свідчить про явну недовіру заявника судді, приходжу до висновку, що з метою забезпечення достатніх гарантій для того щоб виключити сумнів щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, приходжу до висновку, що заява про відвід головуючого судді підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 259-261 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Богачової (Крапівки) Т.В. у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення суму заборгованості за невідпрацьовані дні отриманого позачергового авансу в рахунок майбутньої заробітної плати - задовольнити.

Відвести суддю Кегичівського районного суду Харківської області Богачову Тетяну Валентинівну від участі у справі за позовом Акціонерного товариства «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення суму заборгованості за невідпрацьовані дні отриманого позачергового авансу в рахунок майбутньої заробітної плати.

Вказану цивільну справу передати до канцелярії суду для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Богачова