Справа № 587/3162/23
26 січня 2024 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Гончаренко Л.М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Хоменко Оксана Володимирівна про зняття арешту з майна
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подав.
Третя особа приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. в судове засідання не з`явилася, направила лист про розгляд справи без її участі.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 був куплений ОСОБА_1 у ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Сумською районною державною нотаріальною конторою 11.09.2023 року за р.№2029. В договорі зазначено, що житловий будинок житловою площею 37,6 кв.м. з господарчими будівлями розташований на земельній ділянці, належній Низівській селищній раді (а.с. 10).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №345433061 від 06.09.2023 за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності номер НОМЕР_1 , виданого 28.12.2015 року Сумським районним управлінням юстиції Сумської області, зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 137,4 кв.м., житловою 92,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Щодо вказаного об`єкту нерухомого майна накладено обтяження: арешт, реєстраційний номер обтяження: 2458924, зареєстровано: 05.10.2005 за №2458924 реєстратором: Сумська районна державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова про арешт АА №458851, 03.10.2005, ВДВС Сумського РУЮ, накладена заборона в реєстрі накладання 05.10.2005 року за № 58 (а.с. 14-17).
Спадкова справа після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася (а.с. 47).
Таким чином, наявність обтяження нерухомого майна житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , позбавляє позивача можливості реалізовувати свої права як власника.
Згідно ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Згідно статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що внаслідок наявності арешту, як типу обтяження майна, ОСОБА_1 позбавлений змоги в повному обсязі користуватися і розпоряджатися належним йому майном та на власний розсуд реалізовувати свої права як власника будинку, враховуючи, що підстав для продовження обтяження майна на даний час не вбачається, у зв`язку з чим порушене право позивача підлягає судовому захисту у заявлений спосіб.
За таких обставин, враховуючи неможливість зняття арешту з житлового будинку в позасудовому порядку, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 76-83, 264, 265 ЦПК України, суд-
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Зняти арешт (заборону на відчуження) з житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного Сумським районним ВДВС на підставі Постанови про арешт АА №458851 від 03.10.2005 року за р. №58, реєстраційний номер обтяження 2458924.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
На заочне рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.М. Гончаренко