Справа №591/4554/20
Провадження № 2-др/591/2/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Чмуневич М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми заяву представника ОСОБА_1 адвоката Неговської Ірини Володимирівни про винесення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди та витребування майна із чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 грудня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди та витребування майна із чужого незаконного володіння, відмовлено.

04 січня 2024 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Неговської І.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, згідно якої просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву обґрунтовує тим, що ані відповідачка, ані її представник не були присутні під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення, з яким ознайомились після його оприлюднення 29 грудня 2023 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115992586). Отже, останнім днем подання заяви про ухвалення додаткового рішення є 03 січня 2024 року.

Зазначає, що відповідачем здійснено оплату правової допомоги адвоката відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 2108/20 від 21 серпня 2020 року, додатку № 2 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 21 серпня 2020 року, Акту № 1 здачі-приймання виконаних правових послуг за Договором надання правової (правничої) допомоги від 02 січня 2024 року, та квитанцій №01/21.08.2020 від 21 серпня 2020 року у розмірі 5 000,00 грн. та №01/02.01.2024 від 02 січня 2024 року у розмірі 10000,00 грн.

У разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен, що погоджується з позицією Верховного суду у справі № 640/18402/19 від 28 грудня 2020 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 січня 2024 року вказана заява призначена до розгляду в судовому засіданні 19 січня 2024 року о 09 год. 40 хв.

10 січня 2024 року від представника позивачки ОСОБА_2 адвоката Толмачової В.М. надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначає, що заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу була направлена представником відповідача до суду поштою 03 січня 2024 року, з пропуском строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Якщо ж суд, все ж таки, вирішить розглядати заяву про ухвалення додаткового рішення по суті, просить звернути увагу на те, що до заяви, серед інших доказів був долучений Акт здачі-приймання виконаних правових послуг за договором надання правової (правничої) допомоги від 02 січня 2024 року, в якому в п. 1.2. був вказаний перелік наданих Адвокатом послуг, їх ціна та сума.

Вважає, що цей Акт не може слугувати належним доказом надання правничої допомоги, оскільки він не містить інформації про час, витрачений адвокатом для надання відповідних робіт з конкретним переліком робіт, які виконав адвокат, а зазначені лише загальні фрази, які були вказані у додатку № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 2108/20 від 21 серпня 2020 року «Розмір та порядок оплати праці Адвоката» ще при укладанні договору.

У Акті взагалі відсутні будь-які докази надання адвокатом правничих послу по даній справі, а тому цей Акт не є розрахунком здійснених витрат часу при наданні правничої допомоги.

Таким чином, не зрозуміло, на підставі чого суд буде оцінювати докази, якщо вони відсутні в даному Акті, а тому такі докази є не доведеними.

При розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення, просить також звернути увагу, на поведінку представника відповідача під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи.

Посилаючись на вказане, просить суд заяву представника відповідача - адвоката Неговської І.В. про ухвалення додаткового рішення по даній цивільній справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 15000 гривень залишити без розгляду, у зв`язку з пропущенням строку її подання, а в разі розгляду заяви по суті - зменшити розмір витрат на правничу допомогу до мінімального розміру.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день та час розгляду заяви сповіщені судом належним чином.

Від представників сторін надійшли заяви про розгляд заяви про винесення додаткового рішення без їх участі, представник відповідачки заяву про ухвалення додаткового рішення підтримує, представник позивачки проти ухвалення додаткового рішення заперечує з підстав, що викладенні у запереченнях.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19).

Встановлено, що у відзиві на позов ОСОБА_1 , яка подана до суду 29 листопада 2021 року, позивачем зазначено, що орієнтовний розрахунок судових витрат по справі складає 10000 грн. 00 коп. (витрати на оплату правової допомоги).

У договорі про надання правової допомоги №2108/20 від 21 серпня 2020 року, укладеному між адвокатом Неговською І.В. та ОСОБА_1 сторони погодили гонорар адвоката в розмірі 10000 грн. 00 коп. (а.с. 107-109), який був сплачений згідно квитанції №01/21.08.2020 від 21 серпня 2020 року у розмірі 5 000, 00 грн. та №01/02.01.2024 від 02 січня 2024 року у розмірі 10 000,00 грн. (т. ІІ а.с.145, 148).

Заяву про ухвалення додаткового рішення представник відповідачки подала на пошту 03 січня 2024 року та долучила до зазначеної заяви копію додатку до договору про надання правової (правничої) допомоги від 21 серпня 2020 року, копію акту № 1 здачі-приймання виконаних правових послуг за Договором про надання правової (правничої) допомоги від 21 серпня 2020 року, копії квитанцій №01/21.08.2020 від 21 серпня 2020 року у розмірі 5000,00 грн. та №01/02.01.2024 від 02 січня 2024 року у розмірі 10000,00 грн.

В той же час заява про ухвалення додаткового рішення подана представником ОСОБА_1 адвокатом Неговською І.В. поза межами визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку.

Так, рішення суду було постановлено 28 грудня 2023 року, а тому останнім днем подачі доказів розміру витрат на оплату правничої допомоги є 02 січня 2024 року.

Посилання представника відповідачки на те, що з рішенням суду ознайомилися після його оприлюднення 29 грудня 2023 року, не грунтуються на вимогах цивільного процесуального законодавства, а саме ч. 8 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає можливість подати вказані вище докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а не його оприлюднення.

При цьому заявником до суду не була подана заява про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України для подання доказів понесених судових витрат.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Аналіз положень статті 126, частини восьмої статті 141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, що унеможливлює розгляд судом питання розподілу судових витрат без поновлення цього строку.

Таким чином в зв`язку з пропуском відповідачкою встановленого процесуального строку для подачі доказів розміру витрат на оплату правничої допомоги, не наведенням доводів про поважність пропуску зазначеного процесуального строку, також як і не надання доказів на підтвердження зазначених обставин, наявні підстави для залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду.

Керуючись ст..ст. 120, 126, 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Неговської Ірини Володимирівни про винесення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди та витребування майна із чужого незаконного володіння залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.П.Сидоренко