УХВАЛА

15 січня 2024 року м. Кропивницький

справа № 405/8009/20

провадження № 22-ц/4809/432/24

Суддя Кропивницького апеляційного суду Дьомич Л.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 березня 2021 року за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 березня 2021 року позов задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 50 340,95 грн, 3 % річних в сумі 2 915,85 грн та індекс інфляції в сумі 5 346,58 грн; здійснено розподіл судових витрат.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржили його в апеляційному порядку, подавши спільну апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху за наступного.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Скаржниками не заперечується, що строк на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 березня 2021 року у даній справі ними пропущений. До поданої апеляційної скарги ними додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначено, що оскаржуване рішення було прийняте в судовому засіданні без виклику сторін та не було вручено відповідачам, у тому числі й скаржникам. Копія оскаржуваного рішення суду була отримана ОСОБА_1 лише 02 червня 2023 року. Натомість, ОСОБА_2 оскаржуване судове рішення взагалі не отримувалось. На даний час ОСОБА_2 лікується від раку. У зв`язку з хворобою його не повідомляли про наявність заборгованості.

Стверджується, що скаржники пропустили строк на апеляційне оскарження з незалежних від них причин: ненаправлення судового рішення, затягування розгляду справи судами.

Вирішуючи заявлене скаржниками клопотання, апеляційний суд виходить із наступного.

Частиною 1 ст.127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За вимогами ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Порядок вручення судових рішень унормовано у ст. 272 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції), яка передбачає, зокрема, наступне.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до наявної у справі інформації, місце проживання всіх співвідповідачів у даній справі зареєстроване за однією адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10-17).

Апеляційним судом з`ясовано, що адресована відповідачам судова кореспонденція у даній справі направлялась за зареєстрованою адресою їх місця проживання, проте поверталась без вручення у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 копію оскаржуваного судового рішення було отримано 22 травня 2023 року безпосередньо у суді першої інстанції (а.с. 65).

Однак, заявлене клопотання не містить посилання на обставини, наявність яких перешкоджала ОСОБА_1 , починаючи з 22 травня 2023 року (дати отримання скаржницею рішення суду), реалізувати своє право на апеляційне оскарження у строк, встановлений ч.2 ст. 354 ЦПК України. Інших поважних причин пропуску скаржницею строку на оскарження також не наведено.

У контексті можливості реалізації права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 , апеляційним судом враховано наступне.

Доказів вручення скаржнику оскаржуваного рішення суду першої інстанції матеріали справи не містять.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 13 червня 2023 року співвідповідачем скаржників - ОСОБА_4 до Кропивницького апеляційного суду було подано апеляційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 березня 2021 року у даній справі (а.с. 67-108), за результатом розгляду якої постановою суду апеляційної інстанції від 04 грудня 2023 року апеляційну скаргу задоволено частково; оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_4 скасовано; ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 відмовлено.

Повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджується отримання 15 липня 2023 року ОСОБА_2 ухвали апеляційного суду про відкриття провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 разом з копією апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 березня 2021 року та доданими до неї документами (а.с. 120, 123).

Таким чином, навіть за умови неповідомлення скаржника його родичами про наявність боргу, судового провадження про стягнення заборгованості та винесення судом першої інстанції рішення у даній справі, принаймні з 15 липня 2023 року у ОСОБА_2 існувала об`єктивна можливість бути обізнаним про зазначені обставини, а відтак і можливість, діючи сумлінно та проявляючи добросовісне ставлення до наявного права на апеляційне оскарження, здійснити його реалізацію без суттєвих затримок та зайвих зволікань.

У контексті викладеного апеляційний суд звертається до рішень ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2007 року у справі «Трух проти України», за якими сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволікання у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ «Богонос проти Росії» від 05 лютого 2004 року).

Однак, встановлені апеляційним судом фактичні обставини не свідчать про добросовісність у користуванні ОСОБА_2 своїми процесуальними правами, натомість демонструють формальне ставлення останнього до їх реалізації.

Процесуальним законом запроваджено оціночні параметри визначення обґрунтованості причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Ці причини мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду не знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду, порушив ці строки.

Згідно з усталеною судовою практикою поважними визнаються обставини, які виникли або тривали протягом строку оскарження, є об`єктивними, не залежать від дій особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного звернення до суду в конкретній справі.

Процесуальна поведінка скаржників не засвідчує того, що дізнавшись про оскаржуване судове рішення, вони мали намір у межах встановленого строку оскаржити його в апеляційному порядку, проте були позбавлені такої можливості саме у зв`язку із дійсними істотними перешкодами чи труднощами.

Своє процесуальне право на подання апеляційної скарги скаржники фактично реалізували лише після того, як дізнались, що оскаржене ОСОБА_4 рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 березня 2021 року було переглянуто апеляційним судом лише в частині, що стосувалась безпосередньо скаржника, а не всіх співвідповідачів у справі.

Апеляційний суд звертає увагу також, що посилаючись на затягування судами розгляду даної справи, як одну з причин пропуску строку на апеляційне оскарження, скаржники не навели конкретні випадки такого затягування та не обґрунтували безпосередньої пов`язаності зазначеної обставини з настанням відповідного негативного для скаржників процесуального наслідку.

Викладене наразі свідчить про неповажність причин пропускускаржниками строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та відсутність визначених законом підстав для його поновлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

На підставі викладеного, подана скаржниками апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суддя Кропивницького апеляційного суду,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 березня 2021 року, - залишити без руху.

Запропонувати скаржникам у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали надати до апеляційного суду:

- обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а також докази об`єктивної неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом строк.

У разі невиконання у встановлений строк вимог щодо подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження або ж коли вказані у заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними, скаржникам буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.М. Дьомич