Справа № 367/302/24
Провадження №2/367/2628/2024
У Х В А Л А

Іменем України

про направлення за підсудністю

15.01.2024 Суддя Ірпінського міського суду Київської області Лещенко О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Ірпінська міська рада в особі служби у справах дітей про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

До Ірпінського міського суду Київської області 04.01.2024 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Ірпінська міська рада в особі служби у справах дітей про позбавлення батьківських прав.

Вказану позову заяву було передано в провадження судді Лещенко О.В. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2024.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позовною вимогою є позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що справа не підсудна Ірпінському міському суду Київської області, у зв`язку з чим підлягає передачі за підсудністю до належного суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, що встановлено ст. 5 ЦПК України.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (ст. 125 Конституції України).

Відповідно достатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з Відповіді № 403414 від 11.01.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру за параметрами запиту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 28 ЦПК України не передбачає альтернативної підсудності для позову про позбавлення батьківських прав, тому територіальна юрисдикція позову про позбавлення батьківських прав визначена імперативно тільки за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Для випадків, коли невідоме зареєстроване місце проживання відповідача, то для цього закон встановлює певні правила (ч.9, ч.10 ст.28, ст.29 ЦПК). Інших випадків зміни територіальної підсудності, тобто інших підстав для недотримання та відступу від загального правила, встановленого статтею 27 ЦПК України - процесуальний закон не передбачає.

Зі змісту поданого позову не вбачаються обставини, що дозволяють позивачеві обрати підсудність справи за місцезнаходженням позивача, а також не міститься підстав для застосування правил виключної підсудності справи, а тому відсутні підстави для визначення підсудності позову про позбавлення батьківських прав Ірпінському міському суду Київської області.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України встанолено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

З огляду на викладене, суд вважає необхідним передати справу для розгляду за підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області , до територіальної юрисдикції якого належить вищевказаний позов як суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 27, 31, 260, 353, 354 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав передати за підсудністю на розгляд до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області (адреса: 51200, м. Новомосковськ, вул. Велика Ковалівка, 10Б).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.В. Лещенко