УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року

м. Харків

Справа № 2-25/90

Провадження № 2-зз/638/6/24

головуючого судді - Яковлевої В.М.

за участю секретаря судового засідання - Кріцак А.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку, в якій просила суд скасувати обтяження, а саме арешт нерухомого майна, яке зареєстроване 11.07.2006 за № 3442865 Харківським обласним державним нотаріальним архівом на підставі Ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.12.1989 на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та який належав на праві власності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву мотивовано тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 2-25/90 від 24.04.1990 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , - позовні вимоги задоволено частково.

В подальшому, ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.11.2000 сторони затвердили мирову угоду.

Відповідно до мирової угоди, ОСОБА_3 виплачена ОСОБА_2 грошова компенсація за частину будинку з надвірними будівлями та частину земельної ділянки. Сторони домовились, що право власності на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , переходить до ОСОБА_3 , що підтверджується реєстраційним свідоцтвом на об?єкти нерухомого майна, які належать фізичним особам від 25 грудня 2000 р., зареєстрованим в Харківському міському бюро технічної інвентаризації, що підтверджується реєстраційним свідоцтвом на об?єкти нерухомого майна, які належать фізичним особам від 25.12.2000.

Таким чином, провадження по справі було припинено, але заходи забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна, а саме житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не були скасовані.

Заявник зазначає, що вона є спадкоємицею ОСОБА_3 , яка була відповідачем у справі.

Постановою № 3692/02-31 від 15.12.2023 державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Лучкіною І.М. заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , після смерті її матері ОСОБА_3 , оскільки за даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за вказаним будинком наявне обтяження, яке зареєстроване 11.07.2006 за № 3442865 Харківським обласним державним нотаріальним архівом на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.12.1989, вид обтяження: арешт нерухомого майна.

Відповідно до частини першої, другої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Відповідно до положень частини другої статті158 ЦПК України про дату, час та місце судового засідання з розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову учасники справи були повідомлені належним чином.

Заявниця ОСОБА_1 подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути заяву за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 2-25/90 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.04.1990 позовні вимоги задоволено частково.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ухвалою Дзержинського районного суду від 04.12.1989 накладено арешт на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок скасування вжитих судом заходів забезпечення позову врегульовано приписами статті 158 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

В силу приписів частини першої статті 42 Цивільного процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач (частина перша статті 48 Цивільного процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, учасниками у цивільній справі є позивач ОСОБА_2 та відповідач - ОСОБА_3 .

Заяву про скасування заходів забезпечення позову подала ОСОБА_1 , яка не приймала участі у справі, тобто не є учасником справи, у зв`язку з чим вона не може звертатися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у вказаній цивільній справі в порядку, встановленому статтею 158 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2, 9 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). З заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 є спадкоємцею за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій належить на праві власності відповідно до реєстраційного посвідчення виданого «Харківським міським бюро технічної інвентаризації» житловий будинок по АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку, що в даному випадку зняття арешту з квартири підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а не шляхом подання особою, яка не є учасником справи заяви про скасування заходів забезпечення позову, оскільки арешт накладено на майно відповідача у справі з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому ОСОБА_1 не наділена процесуальними повноваженнями виступати заявником з розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову в межах цивільної справи, яка розглянута та рішення в якій набрало законної сили.

Суд роз`яснює заявниці, що з метою зняття арешту з нерухомого майна вона має право звернутися до суду з відповідним позовом в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 158 ЦПК України, суд -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя В.М. Яковлева