Справа № 522/8585/22
Провадження 2/522/157/24
УХВАЛА

10 січня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Науменко А.В.,

за участю секретаря - Звонецької І.М.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про розірвання трудового контракту, стягнення вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати за фактично виконану, але неоплачену роботу, стягнення належних виплат, стягнення компенсацій, зобов`язання надати документальні підтвердження, стягнення моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Науменко А.В. слухається цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про розірвання трудового контракту, стягнення вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати за фактично виконану, але неоплачену роботу, стягнення належних виплат, стягнення компенсацій, зобов`язання надати документальні підтвердження, стягнення моральної шкоди.

У судове засідання призначене на 26.10.2023 з`явився позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , представник відповідача ОСОБА_3 . Представник позивача ОСОБА_2 вказав, що буде заміна представника, тому остаточна позиція позовних вимог буде узгоджено з новим адвокатом. У зв`язку з вищевикладеним розгляд справи відкладено на 01.12.2023 року.

01.12.2023 року від представника позивача адвоката Троянської І.В. до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.

У судове засідання призначене на 01.12.2023 року сторони не з`явились. Про дату та час судового засідання повідомленні належним чином. У зв`язку з вищевикладеним розгляд справи відкладено на 10.01.2024 року.

09.01.2024 року від представника позивача адвоката Троянської І.В. до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.

У судове засідання призначене на 10.01.2024 року з`явився представник відповідача ОСОБА_3 .

Представник позивача та позивач не з`явились у судове засідання повторно. Про дату та час розгляду справи повідомленні належним чином, про що свідчать Довідка про доставку електронного документу до електронного кабінету позивача у підсистемі «Електронний суд», Довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber».

Представник відповідача під час судового засідання вказав, що заява представника надійшла до суду не за допомогою підсистеми «Електронний суд», а тому її не можна брати до уваги. Крім того, сама позивачка друге засідання підряд не з`явилась до судового засідання без поважних причин. Вказав на зловживання правами зі сторони позивача. Вказав. що розглянути справу без участі позивача не є можливим, так як позивач заявив про намір уточнити позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, представник позивача та позивач не з`явились до суду повторно без поважних причин.

Також слід відмітити, що в Україні дії система публікації відомостей про час та місце розгляду справи в мережі Інтернет на сайті Судова влада і позивач має усі можливості з отримання інформації про розгляд його справи.

Отже, позивач має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (наприклад, розгляд справи в режимі відеоконференції в порядку ст. 212 ЦПК України, у разі неможливості особистої явки до суду).

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Між тим, статтями 223, 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно із ч. 5 ст. 223, п. 3 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

При цьому, закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Щодо можливості розгляду справи без участі позивача, суд вказує, що позивач не звертався до суду з клопотанням про збір доказів, з заявою про розгляд справи за відсутністю позивача. Суд не вбачає за можливе розглянути справу без участі позивача. Слід звернути увагу на те, що суд починаючи з весни 2023 року неодноразово зобов`язував позивача сформулювати остаточну редакцію позову після числених витребувань документів та інформації, а також вказати конкретну суму та обчислення вимог по стягненню коштів. Також суд неодноразово наполягав на необхідності розпочати безпосередній судовий розгляд справи та надати обгрунтовані пояснення по усім позовним вимогам, але за наслідком процесуальної поведінки позивача судовий розгляд по суті так і не був розпочатий.

Суд зауважує, а також враховуючи усталену практику Верховного Суду України, об`єктивно розглянути справу за наявними матеріалами не можливо, адже позивач заявив про намір уточнити позовні вимоги та надати пояснення по усім позовним вимогам.

Тому зважаючи на розумні строки розгляду справ, суд вважає за доцільне залишити позов без розгляду, оскільки, позивач та його представник повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 13, 257, 158 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про розірвання трудового контракту, стягнення вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати за фактично виконану, але неоплачену роботу, стягнення належних виплат, стягнення компенсацій, зобов`язання надати документальні підтвердження, стягнення моральної шкоди- залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: А.В. Науменко

Повний текст ухвали виготовлено 15.01.2024 року.

Суддя: А.В. Науменко