24.01.2024 227/2638/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиці О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Сисенко Ю.В.

прокурора Олійник Г.В. (в режимі відеоконференції)

відповідача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Добропілля, цивільну справу за позовом заступника керівника Покровської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до Криворізької сільської ради, ОСОБА_1 , про визнання незаконним та скасування рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог.

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить:

- визнати незаконним та скасування рішення Криворізької сільської ради від 26.11.2019 року № VII/49-7 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах с. Зелене Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області громадянину ОСОБА_1 » яким затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0017 загальною площею 0.5723 га із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства.

- стягнути солідарно з Криворізької сільської ради та ОСОБА_1 на користь Донецької обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору в розмірі по 2684,00 грн.

Обгрунтовуючи позов зазначає, що рішенням Криворізької сільської ради від 26.11.2019 року №№ VII/49-7 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах с. Зелене Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області громадянину ОСОБА_1 » була безоплатно надана ОСОБА_1 у власність земельна ділянка 0,5723 га (кадастровий номер :03:00060017) для ведення особистого селянського господарства, право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано державним реєстратором. Але, в ході вивчення прокуратурою питання законності безоплатної передачі у власність громадянам земельних ділянок комунальної форми власності сільськогосподарського призначення було встановлено, що вказане рішення Криворізька сільська рада прийняла з порушенням норм земельного законодавства, а тому воно є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки було встановлено, що ОСОБА_1 до виділення йому вказаної земельної ділянки вже скористався своїм правом безоплатного отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а саме в 2018 році отримав земельну ділянку (кадастровий номер :01:000:1318) площею 2,0 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів на території Золотоколодязької сільської ради Добропільського району Донецької області, право власності на яку було зареєстровано за ним 15.06.2018 року. Таким чином ОСОБА_1 при зверненні до Криворізької сільської ради із клопотанням про відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Криворізької сільської ради, всупереч вимогам ст.ст.116,118,121 ЗК України, приховав той факт, що раніше він використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та не повідомив про це. В свою чергу Криворізька сільська рада на момент прийняття оспорюваного рішення не перевірила факт реалізації ОСОБА_1 права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що призвело до незаконного вибуття з комунальної власності земельної ділянки (кадастровий номер :03:000:0017).

Аргументи інших учасників справи.

07.11.2023 року від відповідача Криворізької сільської ради надійшов до суду відзив, зі змісту якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки нормами чинного законодавства не визначено порядок і механізм здійснення перевірки на предмет використання заявниками права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сількогосподарського призначення. Крім того, рішення щодо передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1 сесією Криворізької сільської ради було прийнято лише один раз, не перевищуючи норми 0,5723 га. Криворізькою сільською радою було дотримано норми ст. 118 ЗКУ щодо порядку приватизації земельних ділянок при прийнятті оскаржуваного рішення від 26.11.2019 року. Крім того відповідач вважає, що досягнення суспільного, публічного інтересу у цій справі можливе не у визнанні законно прийнятого рішення сільської ради незаконним, а у скасуванні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0017 площею 0,5723 га, припинивши право власності на дану земельну ділянку, що цілком узгоджується з нормами частини 13 ст.79-1 ЗК України.

17.11.2023 року від заступника керівника Покровської окружної прокуратури до суду надійшла відповідь на відзив, зі змісту якої позивач підтримує позовні вимоги а доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву вважає безпідставними з посиланням на правову позицію ВП ВС у справі № 487/10132/14-ц.

Прокурор у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримавши позовні вимоги.

Відповідач Криворізька сільська рад в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи у відсутність представника.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що він дійсно двічі отримував безоплатно земельні ділянки сільськогосподарського призначення, проте, одною ділянкою на даний час не користується, оскільки він її віджучив. Заперечував проти стягнення з нього на рахунок позивача витрат по сплаті судового бору.

Рух по справі.

Ухвалою від 16.10.2023 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 17.11.2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Обставини встановлені судом.

17.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Донецькій області з клопотанням про надання йому безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі на території Золотоколодязької сільської ради Добропільського району Донецької області(а.с.26).

Враховуючи те, що згідно інформації управління Держгеокадастру у Добропільському районі Донецької області № 587 від 17.02.2017 року (а.с.29) ОСОБА_1 ділянка для ведення особистого селянського господарства на території Добропільского району Донецької області не надавалась, останньому наказом ГУ Держгеокадастру у Донецькій області № 1030-СГ від 23.05.2018 року був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відвідення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі на території Золотоколодязької сільської ради Добропільського району Донецької області за межами населених пунктів, орієнтовним розміром 2,0000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.32).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Донецькій області № 1030-СГ від 23.05.2018 року (а.с.34) ОСОБА_1 безоплатно була надана у власність земельна ділянка площею 2,0000 га (кадастровий номер :01:000:1318) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства на території Золотоколодязької сільської ради Добропільського району Донецької області за межами населених пунктів.

15.06.2018 року за ОСОБА_1 , на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Донецькій області № 1370-СГ від 23.05.2018 року було зареєстровано право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :01:000:1318) площею 2 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з місцем розташування ділянки Донецька область Добропільський район Золотоколодязька сільська рада, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 333705592 від 26.05.2023 року (а.с.17-20). Вказане право власності на зазначену земельну ділянку 02.08.2019 року було припинено на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 02.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тоцькою О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1039 (а.с.35-36).

23.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Криворізької сільської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність орієнтованою площею у розмірі 0,40 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності в межах села Зелене. Відповідно до змісту вказаної заяви також вбачається, що ОСОБА_1 в ній підтвердив, що раніше право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за цільовим призначенням згідно ст.116,118 ЗК України ним не використано (а.с.39).

Рішенням Криворізької сільської ради № VII/43-4 від 27.05.2019 (зі змінами внесеними рішенням Криворізьської сільської ради № VII/46-25 від 16.08.2019 року) ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтованої площею 0,5723 га, з них 0,5723 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої на території с. Зелене Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області для ведення особистого селянського господарства. (а.с.41,43).

Рішенням Криворізької сільської ради від 26.11.2019 року № VII/49-7 ОСОБА_1 надано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,5723 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :03:000:0017) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташовану за адресою в межах с.Зелене Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області(а.с.45).

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 347726889 від 22.09.2023 року(а.с.21) підтверджується, що 11.12.2019 року за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :03:000:0017) площею 0,5723 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином, з досліджених матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 двічі скористався правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Норми права, застосовані судом при розгляді справи та висновки суду.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лишена підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2, 3 ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України, а також інших законів,що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Суб`єктами права власності на землю, відповідно до ст.80 ЗК України, є:

а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності;

б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності;

в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України можуть набувати права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю (ст.83 ЗК України). У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування;

в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

У державній власності, відповідно до ст.84 ЗК України, перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Право власності на земельні ділянки, визнане за державою рішенням суду, реалізується органами виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, незалежно від органу, в особі якого судом визнане таке право за державою.

Відповідно до ст.90 ЗК України, власники земельних ділянок мають право: а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, довірчу власність.

Відповідно до ч.5 ст.22 ЗК України, набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення(ч.4 ст.116 ЗК України ).

Згідно п «б» ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара.

Розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянину у власність для ведення особистого селянського господарства, відповідно до ч.2 ст.121 ЗК України, може бути збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю).

Згідно ч.1 ст.122 ЗК України, передачу у власність або у користування земельних ділянок із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб здійснюють сільські, селищні, міські ради.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку(ч.7 ст.122 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність((ч.9 ст.122 ЗК України).

З наведених норм законодавства вбачається, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

За правилами статей 4, 5 ЗК України завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення раціонального використання та охорони земель.

Держава, відповідно до ст.152 ЗК України, забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша статті 11 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина друга статті 328 ЦК України).Отже, за загальним правилом цивільні права, зокрема право власності, виникають із правомірних, а не протиправних дій.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 правом безоплатного отримання у власність земельної ділянки для ведення селянського господарства скористався двічі, отримавши для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку в 2018 році площею 2 га (кадастровий номер :01:000:1318) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, на території Золотоколодязької сільської ради Добропільського району Донецької області за межами населених пунктів та в 2019 році площею 0,5723 га (кадастровий номер :03:000:0017) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, в межах с.Зелене Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області.

Отримання ОСОБА_1 повторно в 2019 року безоплатно земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,5723 га із земель комунальної власності суперечить діючому законодавству.

При цьому суд зазначає, що звертаючись до Криворізької сільської ради ОСОБА_1 фактично в своїй заяві від 23.05.2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, вказав неправдиві відомості про невикористання ним раніше свого права на безоплатну приватизацію земельної ділянки за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.39), що свідчить про недобросовісність останнього.

Криворізька сільська рада, передаючи ОСОБА_1 , у власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку у розмірі 0,5723 га (кадастровий номер :03:000:0017) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, в межах с.Зелене Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області, не перевірила вказану обставину, тому суд вважає, що поведінка Криворізької сільської ради у спірних правовідносинах теж не була добросовісною.

Суд вважає, що за встановлених обставин вбачається, що Криворізька сільська рада, приймаючи рішення від 26.11.2019 року № VII/49-7, яким передала у власність ОСОБА_1 земельну ділянку (кадастровий номер :03:000:0017), діяла всупереч діючому земельному законодавству та не в інтересах територіальної громади, а тому спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади не з її волі. Рішення Криворізької сільської ради від 26.11.2019 року № VII/49-7 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах с. Зелене Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області громадянину ОСОБА_1 » створює перешкоди у користуванні та розпорядженні майном територіальній громаді.

Втручання у приватні права й інтереси має бути належно збалансованим із відповідними публічними (державними, суспільними) інтересами, із забезпеченням прав, свобод та інтересів кожного, кому держава гарантувала безперешкодне володіння загальнонародними благами та ресурсами. У разі порушення рівноваги публічних і приватних інтересів, зокрема безпідставним наданням пріоритету правам особи перед правами територіальної громади, у питаннях, які стосуються загальних для всіх прав та інтересів, прокурор має повноваження, діючи у публічних інтересах, звернутися до суду, якщо органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові особи не бажають чи не можуть діяти аналогічним чином, або ж самі є джерелом порушення прав і законних інтересів територіальної громади чи загальносуспільних (загальнодержавних) інтересів. У таких випадках відповідні органи можуть виступати відповідачами, а прокурор - позивачем в інтересах держави, зокрема і від імені територіальної громади як власника земельної ділянки сільскогосподарского призначення. За відсутності такого механізму звернення до суду захист відповідних публічних інтересів, поновлення колективних прав та інтересів територіальної громади і її членів, захист суспільних інтересів від свавілля органів державної влади чи органів місцевого самоврядування у значній мірі може стати ілюзорним. Так само відсутність зазначеного механізму може загрожувати недієвістю конституційної вимоги (стаття 41 Конституції України), згідно з якою використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства (такі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду від 28 вересня 2022 року в постанові у справі № 483/448/20 (провадження № 14-206цс21, пункт 7.20)).

У позовній заяві прокурор вказав, що інтереси держави порушено внаслідок прийняття органом місцевого самоврядування, наділеним повноваженнями щодо земельної ділянки, незаконних рішень. Оскільки саме Криворізька сільська рада допустила порушення інтересів держави у спірних правовідносинах(винесла незаконне рішення про передачу земельної ділянки у власність), то вона не може здійснювати захист цих інтересів у тих самих відносинах, тобто звернутися до суду з відповідним позовом.

Таким чином суд вважає, що заявлені прокурором вимоги є ефективним способом захисту правомірного інтересу власника (в даному випадку інтересу територіальної громади), оскільки рішення органу місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване.

В даному випадку суд вважає, що визнання цього рішення незаконним та його скасування спрямоване не на втрату ним юридичної сили, а на захист інтересу у юридичній визначеності на майбутнє. Такий інтерес порушується, допоки існує незаконне рішення (триваюче порушення).

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

В подальшому вказане рішення стане підставою для Криворізької сільської ради чи прокурора (у разі, якщо сільрада не здійснюватиме чи неналежно здійснюватиме повноваження із захисту права комунальної власності на спірну земельну ділянку, допускаючи продовження порушення такого права після набрання чинності цим рішенням) звернення до суду з негаторним позовом про повернення земельної ділянки її власникові, оскільки зайняття земельної ділянки з порушенням ЗК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади.

Щодо судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд, з врахуванням встановлених обставин стосовно того, що порушення земельного законодавства відбулося внаслідок дій обох відповідачів, приходить до висновку про те, що судові витрати по справі, а саме щодо сплати судового збору, сплаченого під час звернення до суду, слід стягнути з обох відповідачів в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги заступника керівника Покровської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до Криворізької сільської ради, ОСОБА_1 , про визнання незаконним та скасування рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки, задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Криворізької сільської ради від 26.11.2019 ркоу № VII/49-7 "Про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах с. Зелене Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області громадянину ОСОБА_1 », яким затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :03:00060017 загальною площею 0,5723 га із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства.

Стягнути з Криворізької сільської ради та ОСОБА_1 на користь Донецької обласної прокуратури () витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1342,00 (одна тисяча триста сорок дві гривень 00 копійок) з кожного.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення направити сторонам.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: заступник керівник Покровської окружної прокуратури, код ЄДРПОУ 25707002, адреса місцезнаходження: вул. Центральна, буд. 148, м. Покровськ Донецької області.

Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, , адреса місцезнаходження: 36038, Полтавська область, м. Полтава, вул. Уютна, буд. 23.

Відповідач 1: Криворізька сільська рада, , адреса місцезнаходження: 85030, Донецька область, Покровський район, село Криворіжжя, вул. Центральна, буд. 103.

Відповідач 2: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 15 січня 2024 року. Повний текст рішення буде складено 24 січня 2024 року.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя О.В. Здоровиця

24.01.24