Провадження № 2-др/357/2/24
У Х В А Л А

26 січня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Бебешко М. М. ,

при секретарі Мартиненко Є. Є.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Біла Церква заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Фатєєва Андрія Олександровича, про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: 1) ОСОБА_3 ; 2) Державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори Малькевич Леся Вікторівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: 1) ОСОБА_3 ; 2) Державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори Малькевич Леся Вікторівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку.

Ухвалою судді від 30 грудня 2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в загальному порядку, призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2023 року провадження у цивільній справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Частинами 3, 4 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення судом постановлено здійснювати у письмовому провадженні без виклику учасників справи в судове засіданні.

Вказане право суду відповідає правовим висновкам Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду. Так, суд зазначає, що в практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду сформувався сталий підхід щодо застосування частини четвертої статті 270 ЦПК України. Зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 19 травня 2022 року у справі № 824/152/21, від 05 березня 2020 року у справі № 756/5330/17, від 10 листопада 2021 року у справі № 755/1139/18 та від 02 грудня 2021 року у справі № 645/396/20 зроблено висновок, що виклик сторін в судове засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення є правом суду, а не обов`язком. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 210/5579/20

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2023 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: 1) ОСОБА_3 ; 2) Державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори Малькевич Леся Вікторівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову.

15 грудня 2023 року відповідача адвокат Фатєєва А.О. через систему «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення в справі, в якій просив а стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у сумі 19500 грн. у ході представництва інтересів останнього під час розгляду справи № 357/14558/21.

Ухвалою суду від 13.12.2023 питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

У заяві про стягнення судових витрат у розмірі 19500 грн., представник відповідача вказав, що подання позивачем позовної заяви від 29.11.2021 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі продажу житлового будинку стало наслідком необхідністю звернення останньої за правничою допомогою для належного захисту своїх прав та законних інтересів у справі № 357/14558/21, у зв`язку з чим останньою понесені відповідні витрати, пов`язані з розглядом вказаної справи, які відповідно до вимог ч.ч. 5, 6 ст. 142, ч. 2 ст. 255 ЦПК України мають бути відшкодовані позивачем, у тому числі внаслідок зловживання останнім правом на звернення до суду.

Вирішуючи вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

З огляду на обставини справи, доводи заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України. Дана позиція узгоджується з висновком Верховного суду в справі №521/3011/18 в Постанові від 14.01.2021.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного та керуючись ст. 141, 142, 260, 268, 270, 273, 354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 адвоката Фатєєва Андрія Олександровича, про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: 1) ОСОБА_3 ; 2) Державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори Малькевич Леся Вікторівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М. М. Бебешко