Провадження № 2/752/1320/24
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2024 року Голосіївський районний суду м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г., за участі секретаря судового засідання Давиденко С.Р., розглянувши цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, -

встановив:

19.06.2023 року ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулося до суду з позовом про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

До початку судового засідання до суду надійшла заява представника позивача про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору через сплату відповідачем заборгованості за житлово - комунальні послуги в повному обсязі, а також про повернення судового збору.

Дослідивши матеріали справи, подану заяву, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правам щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

При цьому слід відзначити, що ініціювання позивачем питання про закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору є одностороннім вільним волевиявленням позивача, спрямованим на відмову від судового захисту своєї вимоги у зв`язку із її задоволенням у позасудовому порядку. Таким чином, звернення позивача до суду з такою заявою робить неможливим розгляд справи, навіть якщо на цьому наполягає відповідач.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право». Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних прав з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Положеннями ч. 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 року у справі №13/51-04, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплати суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Судом встановлено, що відповідно до довідки розрахункового департаменту ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» № 10910/8/8/02-23 від 26.10.2023 року станом на 17.10.2023 року заборгованість ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (о/р № НОМЕР_1 ) перед ПрАТ «АК «Київводоканал» за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.01.2022 по 30.04.2023 року, яка складається з суми основного боргу - 12 603,09 грн, інфляційних втрат - 3461,63 грн, три відсотка річних - 429,30 грн сплачено. Судовий збір у розмірі 2684 грн не сплачено.

Звертаючись до суду, з заявою про закриття провадження у справі з підстав відсутності предмету спору та повернення судового збору з державного бюджету, представниця позивача не надала суду доказів на підтвердження, коли припинив існувати між сторонамиу справі спір, то такі дії позивача не суперечать цивільному процесуальному законодавству, не порушують прав та законних інтересів інших осіб, зокрема, відповідача у частині закриття провадження у справі, відповідно суд доходить до висновку, що заяву позивача слід задовольнити, закривши провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету

Відповідно до правил ч.1 ст.142 ЦПК України, разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову. Визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Приймаючи до уваги, що позивачем не надано доказів, про відсутність між ним та відповідачкою спору до подачі позовної заяви до суду, відповідно відсутні підстави для повернення позивачу судового збору з державного бюджету.

Таким чином, суд встановив відсутність підстав для повернення судового збору.

Керуючись ст.ст. 19, 255, 256, 258, 260, 353, 352-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

закрити провадження у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Роз`яснити позивачу у справі, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею

(частина 2 статті 261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду (частина 1 статті 353, стаття 355 ЦПК України).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. (Стаття 354 ЦПК України).

Суддя: Плахотнюк К.Г.