Справа№487/9176/23
Провадження №2-с/487/4/24
УХВАЛА

Іменем України

22.01.2024 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Цуркан Р.С., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ільїна О.В. про скасування судового наказу,

В С Т А Н О В И В :

26.12.2023 рокуЗаводським районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (адреса: місто Миколаїв, вулиця Погранична, будинок №159, ) заборгованість за послуги з розподілу природного газу у сумі 6237,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (адреса: місто Миколаїв, вулиця Погранична, будинок №159, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 268,40 грн.

Представник ОСОБА_1 адвокат Ільїн О.В. 05.01.2024звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу від 26.12.2023 року, мотивуючи тим, що вимоги стягувача є необґрунтованими. Вказує, що стягувач нараховує заборгованість за послуги з розподілу природного газу, посилаючись на Постанови НКРЕП № 3035 від 24.12.2019 року, № 1173 від 24.06.2020 року, № 2777 від 30.12.2020 року, № 128 від 30.01.2021 року, № 2762 від 22.12.2021 року «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу природного газу», які не зареєстровані у Міністерстві юстиції України, не включені до Єдиного державного реєстру з присвоєнням реєстраційного коду та не опубліковані в бюлетені «Офіційний вісник України», відтак, не можуть слугувати підставою для стягнення плати.Стверджує, що постанови, якими встановлено тарифи на розподіл природного газу не набрали законної сили, так як вони не зареєстровані в порядку, встановленому законом, і використання стягувачем даного нормативно-правового акта для нарахування заборгованості є протиправним. Крім того, представник стягувана не надав суду жодного доказу, що у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» у межах м. Миколаєва перебуває газорозподільна система, володіючи якою позивач надавав послуги з постачання природного газу боржнику, а також, що останній підключений до даної (належної стягувану на законних підставах) газорозподільної системи. Розрахунок річної замовленої потужності та витяг з особового рахунку про нарахування за розподіл природного газу, надані представником стягувача, як документальне підтвердження факту розподілу (переміщення) природного газу боржнику, оскільки даний витяг та розрахунок сформовані самим стягувачем і в ньому відсутні дані про те, що боржник підключений до газорозподільної системи, яка перебуває у власності, господарському віданні користуванні чи експлуатації АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз", а також у цих документах відсутні відомості про джерела інформації, які б засвідчували документально підтверджене споживання природного газу та об`єми споживання природного газу боржником, і що даний природний газ поставлений останньому саме стягувачем за допомогою ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Стягувачем, у порушення вимог ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, не надано суду, належні та допустимі докази, що боржнику природний газ постачався саме стягувачем. У матеріалах справи відсутні, а представником стягувача не надано суду заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу, яка була б надіслана чи надана ОСОБА_2 та підписана останньою. В матеріалах справи відсутній, а представником стягувача не надано суду доказів, які б підтверджували, що боржнику було надано хоча б один рахунок стягувача, як Оператора ГРМ на оплату вартості послуги з розподілу природного газу і боржник оплатив або не оплатив вартість послуги з розподілу природного газу хоча б за одним рахунком, не надано доказів і на підтвердження того факту, що боржник спожив саме той природний газ, який розподілив (перемістив) стягувач і що останній є єдиним діючим постачальником природного газу для боржника.

Відповідно до ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. 4,5 ч.1ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування наказу подається в суд у письмовій формі.

Копію судового наказу ОСОБА_1 доставлено до електронного кабінету 26.12.2023р.

Відповідно до ч.3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, оскільки відсутні підстави для повернення заяв про скасування судового наказу, заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.170,171 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Судовий наказ Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.12.2023 року по цивільній справі №487/9176/23 за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу - скасувати.

Роз`яснити положення п. 3 ст. 171 ЦПК України: заявник (стягувач) має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: Р.С. Цуркан