Справа № 134/1714/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю: секретаря судового засідання Франко О.Г.

представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Глушкової О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сінгаєвської Ольги Миколаївни щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження,

встановив:

10 листопада 2023 року до Крижопільського районного суду Вінницької області в порядку розділу VII ЦПК України звернулася адвокат Глушкова О.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , зі скаргою на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сінгаєвської О.М., у якій просить:

- скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 31 серпня 2023 року, винесену у виконавчому провадженні № 72041476;

- надіслати до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчий лист, виданий 25 квітня 2023 року Крижопільським районним судом Вінницької області по справі № 134/1714/22, про зобов`язання Крижопільської селищної ради подати до Державної податкової служби за місцем обліку звітність щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми заробітної плати ОСОБА_1 , визначених рішеннями Крижопільського районного суду Вінницької області від 16 липня 2021 року (справа № 134/313/21) та від 09 червня 2022 року (справа № 134/51/22) за звітні періоди, а саме: за період з жовтня 2014 року по лютий 2021 року;

- зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомити суд та заявника про виконання ухвали суду за результатами розгляду даної скарги у десятиденний строк з дня її отримання відповідно до вимог ст. 453 ЦПК України;

- стягнути з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (; адреса: 01001, м. Київ, пров. Музейний, 2д) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Одночасно адвокат Глушкова О.І. просила поновити строк на звернення до суду зі скаргою, посилаючись на те, що стягувач ОСОБА_1 оскаржувала постанову про закінчення виконавчого провадження від 31.08.2023 року в адміністративному порядку, звернувшись зі скаргою до Міністерства юстиції України, тому нею пропущено строк звернення до суду з поважної причини.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 19 січня 2023 року по справі № 134/1714/22 задоволено позов ОСОБА_1 до Крижопільської селищної ради та зобов`язано Крижопільську селищну раду подати до Державної податкової служби за місцем обліку звітність щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми заробітної плати ОСОБА_1 , визначених рішеннями Крижопільського районного суду Вінницької області від 16 липня 2021 року (справа № 134/313/21) та від 09 червня 2022 року (справа № 134/51/22) за звітні періоди, а саме: за період з жовтня 2014 року по лютий 2021 року.

На виконання вказаного рішення суду 25 квітня 2023 року Крижопільським районним судом Вінницької області видано виконавчий лист.

За заявою ОСОБА_1 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сінгаєвською О.М. було розпочато примусове виконання зазначеного судового рішення та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.06.2023 року (ВП № 72041476).

31.08.2023 року державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, державним виконавцем встановлено, що рішення суду виконано фактично та в повному обсязі, що підтверджується листом від 28.07.2023 за № 02-24/1842 та копіями квитанцій про надсилання до Державної податкової служби звітності щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми заробітної плати.

В зв`язку з цим, виконавчий лист було повернуто до Крижопільського районного суду Вінницької області.

07.09.2023 року ОСОБА_1 звернулася до відділу обслуговування громадян Головного управління ПФУ у Вінницькій області щодо перевірки відомостей про подання відносно неї звітності з ЄСВ, однак згідно довідки за формою ОК-7 у Реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про її страховий стаж за період з жовтня 2014 року по лютий 2021 року.

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу IV Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, відсутність відомостей про страховий стаж у Реєстрі застрахованих осіб за періоди, зазначені у рішенні суду, свідчить про неподання страхувальником, тобто боржником Крижопільською селищною радою, звітності з ЄСВ.

Формальне подання боржником звітності, яку не прийнято уповноваженим органом через її неналежне оформлення чи з інших підстав, не може свідчити про виконання рішення суду.

Під час розгляду справи № 134/1714/22 Крижопільським районним судом Вінницької області та Вінницьким апеляційним судом було встановлено порушення права позивачки на соціальний захист в частині незарахування періоду роботи до страхового стажу саме на підставі відсутності відомостей про сплату страхових внесків в Реєстрі застрахованих осіб, які вносяться в даний реєстр на підставі поданої звітності.

У зв`язку з тим, що рішення суду боржником виконано не було і право на соціальний захист ОСОБА_1 не відновлено, 11.09.2023 року остання звернулася зі скаргою до Міністерства юстиції України, у якій просила скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сінгаєвської О.М. від 31.08.2023 року у виконавчому провадженні № 72041476 та зобов`язати державного виконавця вжити всі передбачені законом заходи щодо виконання рішення суду.

Крім того, в матеріалах виконавчого провадження, які містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень (АСВП) були відсутні копії квитанцій про надсилання до Державної податкової служби звітності щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на які державний виконавець посилалася у постанові про закінчення виконавчого провадження.

Листом від 29.09.2023 року Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області повідомило стягувача ОСОБА_1 про результати розгляду її скарги, а саме, зазначило, що у відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження боржником надано лист від 27.06.2023 за № 02-24/1512 про виконання рішення суду, до якого долучено копії звітності на 284 арк., з яких вбачається направлення боржником та доставлення до ДПС України 25.05.2023 та 26.05.2023 через Автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів «ДПС України»» звітність за період з жовтня 2014 року по лютий 2021 року.

Також у матеріалах виконавчого провадження міститься лист боржника Крижопільської селищної ради від 29 вересня 2023 № 02-24/2273 до головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сінгаєвської О.М., у якому боржник вказує, що рішення суду ним виконане, на підтвердження чого державному виконавцю було надано копії звітів за визначені судом періоди та копії підтверджень факту подачі до органу державної податкової служби зазначених звітів з відміткою про отримання.

З даного листа слідує, що боржник подавав звітність в електронній формі та стверджує, що отримана ним квитанція 1 за результатами подання звітності є єдиним і достатнім доказом подання звітності до Державної податкової служби за місцем обліку.

Стверджуючи про виконання рішення суду та подання звітності, боржник вказує, що не може вплинути чи проконтролювати обмін інформацією між Державною податковою службою та Пенсійним фондом України, тому відсутність інформації в Реєстрі застрахованих осіб Пенсійного фонду жодним чином не спростовує факт подання відповідної звітності до Державної податкової служби.

З метою встановлення обставини щодо подання боржником звітності до Державної податкової служби України та відсутності інформації у Реєстрі застрахованих осіб до Головного управління Державної податкової служби України у Вінницькій області було надіслано адвокатський запит № 66/23 від 19 жовтня 2023 року для отримання відповідної інформації.

Листом від 27.10.2023 року Головне управління Державної податкової служби України у Вінницькій області відмовило у наданні інформації відносно боржника мотивуючи тим, що це може призвести до розголошення інформації з обмеженим доступом.

Разом з тим, у своєму листі Головне управління Державної податкової служби України у Вінницькій області надало роз`яснення, з якого слідує, що подання звітності до Державної податкової служби щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми заробітної плати передбачає отримання першої та другої квитанцій, з яких саме друга квитанція свідчить про прийняття такої звітності контролюючим органом.

Однак, боржник надав лише копії першої квитанції.

Відсутність відомостей про ОСОБА_1 у Реєстрі застрахованих осіб щодо сплаченого боржником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми заробітної плати за період з жовтня 2014 року по лютий 2021 року свідчить про невиконання боржником рішення суду.

В свою чергу, положеннями Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю надано право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Проте, державний виконавець обмежилася тільки поясненнями боржника щодо нібито виконання ним рішення суду, хоча ці пояснення не відповідають нормам чинного законодавства. Жодної перевірки щодо виконання рішення суду проведено не було.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що жодних запитів ні до Державної податкової служби, ні до Пенсійного фонду України з метою перевірки виконання рішення суду державний виконавець не зробила.

Таким чином, рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 19 січня 2023 року по справі № 134/1714/22 залишається невиконаним по даний час, а тому постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сінгаєвської О.М. від 31.08.2023 року є незаконною.

За таких обставин стягувач ОСОБА_1 змушена звертатися до суду в порядку судового контролю за виконанням рішення.

Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 13 листопада 2023 року ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду з даною скаргою, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

21 листопада 2023 року на електронну адресу суду від головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сінгаєвської О.М. надійшов відзив на скаргу ОСОБА_1 , у якому вона просить в задоволенні скарги відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування заперечень проти вимог скарги посилається на те, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 72041476 з виконання виконавчого листа по справі № 134/1714/22, виданого 25.04.2023 року Крижопільським районний судом Вінницької області про зобов`язання Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області подати до Державної податкової служби за місцем обліку звітність щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми заробітної плати ОСОБА_1 , визначених рішеннями Крижопільського районного суду Вінницької області від 16 липня 2021 року (справа № 134/313/21) та від 09 червня 2022 року (справа № 134/51/22) за звітні періоди, а саме: за період з жовтня 2014 року та лютий 2021 року.

Так, державним виконавцем 15.06.2023 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 72041476, копії якої направлені сторонам виконавчого провадження.

У відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження, боржником було направлено лист від 27.06.2023 року за № 02-24/1512 про виконання рішення суду, до якого долучені копії звітності на 284 арк., з яких вбачається направлення боржником та доставлення до ДПС України 25.05.2023 року та 26.05.2023 року через Автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів «ДПС України» звітності за період з жовтня 2014 року по лютий 2021 року (копії зазначених документів перебувають в матеріалах виконавчого провадження, а їх скановані файли внесені до Системи).

Зазначає, що державний виконавець з огляду на свій правовий статус не може під час примусового виконання судового рішення давати правову оцінку змісту (суті) рішень суб`єкта владних повноважень, які прийняті останнім на виконання рішення суду, як критерію/умови належного виконання боржником судового рішення щодо якого відкрито виконавче провадження.

З огляду на викладене, 31 серпня 2023 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Також вказує, що сума заявлених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу не співмірна зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт при здійсненні договору про надання правничої допомоги, тому просить її зменшити або взагалі відмовити у стягненні таких витрат.

Окрім того, звертає увагу суду на те, що вимога щодо зобов`язання державного виконавця вчинити дії, передбачені законом, є безпідставною, оскільки суд не вправі зобов`язувати державного виконавця чи іншу посадову особу державної виконавчої служби вчиняти дії, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Враховуючи наведене, в ході провадження виконавчих дій державним виконавцем вчинені дії відповідно до вимог Закону, в межах наданих повноважень, що є підставою для відмови в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2023 року розгляд справи було відкладено на 12 грудня 2023 року в зв`язку із витребуванням доказів, а саме матеріалів виконавчого провадження № 72041476.

Протокольною ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року розгляд справи відкладено на 05 січня 2024 року в зв`язку із неналежним виконанням ухвали суду про витребування доказів від 21 листопада 2023 року.

В судовому засіданні 05 січня 2024 року представник стягувача ОСОБА_1 адвокат Глушкова О.І. вказала, що не наполягає на задоволенні скарги в частині зобов`язання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомити суд та заявника про виконання ухвали суду за результатами розгляду даної скарги у десятиденний строк з дня її отримання відповідно до вимог ст. 453 ЦПК України, в іншій частині підтримала вимоги скарги у повному обсязі та просила задовольнити.

Представник боржника - Крижопільської селищної ради - адвокат Панасюк В.Б. в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. В минулих засіданнях висловлював заперечення проти задоволення скарги, мотивуючи тим, що Крижопільська селищна рада належним чином виконала рішення суду, відтак державний виконавець правомірно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сінгаєвська О.М. направила до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відділу з урахуванням поданого відзиву.

Заслухавши пояснення представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Глушкової О.І., дослідивши матеріали скарги, матеріали цивільної справи № 134/1714/22 та матеріали виконавчого провадження № 72041476, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 19 січня 2023 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 12 квітня 2023 року, задоволено позов ОСОБА_1 та зобов`язано Крижопільську селищну раду подати до Державної податкової служби за місцем обліку звітність щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми заробітної плати ОСОБА_1 , визначених рішеннями Крижопільського районного суду Вінницької області від 16 липня 2021 року (справа № 134/313/21) та від 09 червня 2022 року (справа № 134/51/22) за звітні періоди, а саме: за період з жовтня 2014 року по лютий 2021 року.

На виконання зазначеного вище рішення 25 квітня 2023 року Крижопільським районним судом Вінницької області видано виконавчий лист № 134/1714/22, який на підставі заяви стягувача від 09 червня 2023 року звернуто до примусового виконання, й 15 червня 2023 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сінгаєвською О.М. було відкрито відповідне виконавче провадження № 72041476.

20 липня 2023 року головним державним виконавцем Сінгаєвською О.М. було направлено Крижопільській селищній раді вимогу державного виконавця про надання в строк до 28 липня 2023 року до відділу примусового виконання рішень документального підтвердження щодо повного та фактичного виконання рішення суду, а також документальне підтвердження перерахування виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на депозитний рахунок відділу.

Того ж дня до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло повідомлення, де Крижопільська селищна рада вказує про повне виконання нею рішення суду до відкриття виконавчого провадження та про долучення доказів виконання на 284 арк., в зв`язку з чим просить закінчити виконавче провадження № 72041476 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Також 31 липня 2023 року до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло повідомлення, де Крижопільська селищна рада вказує, що в добровільному порядку виконала рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 19 січня 2023 року в справі № 134/1714/22, а підтвердженням подання звітності є Квитанції № 1, де у графі «Результат обробки» зазначено наступне «Документ доставлено до Державної податкової служби України … 25 та 26 травня 2023 року».

31 серпня 2023 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сінгаєвською О.М. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 72041476 на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

В даній постанові вказано, що рішення суду виконано фактично та в повному обсязі, що підтверджується листом від 28 липня 2023 року за № 02-24/1842 та копіями квитанцій про надсилання до Державної податкової служби звітності щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми заробітної плати.

Вищезазначені обставини підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі Закон № 1404-VІІІ) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Підстави закінчення виконавчого провадження передбачені статтею 39 Закону № 1404-VІІІ.

Так, в силу п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону № 1404-VІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу; у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Як вбачається з долученої до скарги довідки за формою ОК-7 від 07 вересня 2023 року, в Реєстрі застрахованих осіб відомості про страховий стаж ОСОБА_1 за період з жовтня 2014 року по лютий 2021 року відсутні, що свідчить про неподання належним чином страхувальником, тобто боржником Крижопільською селищною радою, звітності з ЄСВ. Отже, питання про поновлення порушених прав стягувача ОСОБА_1 щодо зарахування періоду роботи до страхового стажу у відповідності до вимог законодавства не вирішено, відтак неможливо стверджувати, що рішення суду виконане.

Згідно ст. 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сінгаєвська О.М., будучи наділеною відповідно до закону обсягом необхідних повноважень, не перевіривши чи не зловживає боржник своїми правами, що ускладнює чи унеможливлює виконання судового рішення, не зробивши жодних запитів ні до Державної податкової служби, ні до Пенсійного фонду України з метою перевірки виконання рішення суду, дійшла передчасного висновку про фактичне та в повному обсязі виконання рішення суду у справі № 134/1714/22 та 31 серпня 2023 року винесла постанову про закінчення виконавчого провадження № 72041476.

За таких обставин вимоги скарги в частині скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 31 серпня 2023 року, винесеної у виконавчому провадженні № 72041476, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, вимога скарги в частині зобов`язання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомити суд та заявника про виконання ухвали суду за результатами розгляду даної скарги у десятиденний строк з дня її отримання відповідно до вимог ст. 453 ЦПК України є безпідставною, оскільки такий обов`язок вже визначений та не потребує додаткового судового зобов`язання, а тому скарга в цій частині вимог підлягає залишенню без задоволення.

Щодо вимоги про надіслання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчого листа, виданого Крижопільським районним судом Вінницької області, по справі № 134/1714/22 від 25 квітня 2023 року, суд зазначає, що даний обов`язок знову ж таки вже визначений законом та не потребує додаткового зобов`язання з боку суду.

Так, згідно ст. 41 Закону № 1404-VІІІ у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Вирішуючи справу в частині розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 452 ЦПК України, згідно з якими судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати на надану правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена, чи тільки має бути сплачена відповідною стороною.

На підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу суду надано: Договір (Угоду) № б/н про надання правничої допомоги від 07 вересня 2023 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; Акт прийому-передачі робіт (надання послуг) від 08 листопада 2023 року за Договором про надання правничої допомоги у цивільній справі від 07 вересня 2023 року; квитанцію № б/н від 08 листопада 2023 року.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

Враховуючи викладене, а також те, що заявлені стягувачем витрати у сумі 3000 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим нею часом на надання правничої допомоги, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, беручи до уваги часткове задоволення скарги, клопотання державного виконавця про зменшення витрат на правничу допомогу, а також те, що стягнення витрат на правову допомогу адвоката з державного бюджету становить надмірний тягар для держави, суд дійшов висновку про стягнення з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 1000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд -

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 31.08.2023 року у виконавчому провадженні № 72041476, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сінгаєвською Ольгою Миколаївною.

Стягнути з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, адреса: 01001, м. Київ, пров. Музейний, 2д) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 10 січня 2024 року.

Суддя