31.01.2024 Єдиний унікальний номер 205/7885/23
Справа № 205/7885/23
Провадження № 2п/205/9/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Федотової В.М., за участю секретаря судового засідання Бондар В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2023 року по цивільній справі № 205/7885/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2023 року представник відповідача звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаною заявою.

В обґрунтування заяви зазначив, що 01 грудня 2023 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 205/7885/23 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку із численними позовами, що подаються до відповідача про визнання виконавчих написів, що не підлягають виконанню, стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу, у відповідача утворилось скрутне фінансове та матеріальне становище. Тому відповідач не мав змоги оплатити послуги адвоката для подання відзиву на позовну заяву та забезпечити оплату відрядження свого представника для участі у судовому засіданні. За таких обставин відповідач вважає, що неможливість його прибуття та відсутність вчасного повідомлення суду були обумовлені об`єктивними обставинами та не залежали від його власного бажання чи дій. Наголошує, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу сум має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

У своїй заяві представник відповідача просить скасувати вказане заочне рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу та судового збору, ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог в частині витрат на оплату правової допомоги в розмірі 6 000 грн. відмовити, судові витрати у вигляді судового збору покласти на позивача.

Представник позивача адвокат Помазкін А.Є. надав до суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, у яких просив заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення, розгляд заяви провести за відсутності позивача та його представника. Вказав, що наведені відповідачем причини неподання відзиву до суду та неприйняття участі у розгляді справи, є неповажними, і лише підтверджують протиправну поведінку відповідача. Крім того, заява підписана та подана директором ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», що аж ніяк не узгоджується із наведеними причинами, адже, як і у випадку подання цієї заяви, подання відзиву могло бути забезпечене директором ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» без надання йому правової допомоги адвокатом. Відповідачем не наведено доказів, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, як того вимагає п. 4 ч. 2 ст. 285 ЦПК України. Також звернув увагу, що витрати на професійну правову допомогу не є позовними вимогами, а тому вимога про відмову у їх стягненні у заяві про перегляд заочного рішення може бути як похідна від основної вимоги, якою є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і на яку відповідачем на надано будь-яких заперечень.

Представник ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду заяви.

При цьому, судом враховано позицію Верховного Суду. викладену у постанові від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19, відповідно до якої якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

За таких обставин, з урахуванням ч. 1 ст. 287 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд заяви про перегляд заочного рішення за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення та додані до неї документи, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню було задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 31 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. та зареєстрований в реєстрі за № 58810 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 13 462,80 грн., а також стягнуто із ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 610,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 грн. (а.с. 94-99).

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення, окрім обставин, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і доказів про це, повинно бути зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

На підставі ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст. 288 ЦПК України сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Отже, відповідач повинен вказати на докази, якими обґрунтовуються заперечення проти вимог позивача. При цьому, заочне рішення підлягає скасуванню, тільки якщо докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналогічна правова позиція викладена у п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Як вбачається із матеріалів справи, представник відповідача ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» у судове засідання повторно не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується судовими повідомленнями про вручення судових документів, які надійшли на адресу суду з підписом представника відповідача (а.с. 73, 74). Окрім того, електронна пошта на яку судом було направлено судову повістку про виклик до суду відповідача та заочне рішення суду від 01.12.2023 року, а також електронна пошта, яку безпосередньо зазначив представник відповідача у заяві про перегляд заочного рішення, є аналогічними (а.с. 89, 101, 105), а тому посилання представника відповідача на неможливість прибуття до суду через відсутність вчасного повідомлення суд до уваги не приймає, оскільки такі спростовуються матеріалами справи.

Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причин поважності неявки у судове засідання не надав.

Із заяви про перегляд заочного рішення вбачається, що обставини, на які посилається представник відповідача не мають істотного значення для вирішення справи та не підтверджені належними доказами.

Доводи та міркування, наведені представником відповідача у заяві про перегляд заочного рішення по своїй суті не свідчать про неповноту з`ясованих судом фактичних обставин справи.

Обставинам та доводам спору суд дав належну правову оцінку в мотивувальній частині вищевказаного заочного рішення, тому, враховуючи положення ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд не вбачає підстав для надання іншої оцінки обставинам справи, ніж вже зазначеної в заочному рішенні. Обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є, по суті, не згодою відповідача з ухваленим рішенням суду в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

Так, під час розгляду справи суду надані належні та допустимі докази про оплату витрати пов`язаних з правничою допомогою адвоката, які входять до складу судових витрат. Посилання представника відповідача на не співмірність вартості правової допомоги зі складністю справи ґрунтуються виключно на припущеннях представника відповідача та не можуть буди єдиною підставною для скасування заочного рішення.

При цьому, представник відповідача щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не заперечував, а фактично висловив незгоду з рішенням суду саме в частині стягнення витрат на правову допомогу та судового збору та просив скасувати заочне рішення тільки в цій частині, що чинним законодавством не передбачено.

Суд звертає увагу, що витрати на професійну правову допомогу не є позовними вимогами, а тому вимога про відмову у їх стягненні у заяві про перегляд заочного рішення може бути лише як похідна від основної вимоги, якою є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і на яку відповідачем на надано будь-яких заперечень та інших доказів, які мають значення для повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, зокрема, право на справедливий судовий розгляд. При цьому ключовим принципами, які мають скеровувати тлумачення ст. 6 Конвенції, є верховенство права, правова певність і належне відправлення правосуддя. Принцип правової певності є одним з основних аспектів верховенства права вимагає, серед іншого, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів, тобто остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншим словами, цей принцип гарантує остаточність рішень. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Водночас скасування рішення суду, яке вже частково виконано, може (поряд з іншими обставинами) свідчити про зведення принципу res judicata нанівець (п. 35 Рішення ЄСПЛ від 02 листопада 2004 року у справі «Трегубенко проти України» (заява № 61333/00).

Враховуючи, що підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та його представника, а також наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, зважаючи на те, що судом не встановлено обставин, які могли б вплинути на зміст ухваленого за результатами заочного розгляду справи рішення, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, а тому заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 284, 287, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2023 року по цивільній справі № 205/7885/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Федотова В.М.

.