УХВАЛА

15 січня2024 року

м. Київ

справа № 752/8319/21

провадження № 61-238ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Мішустін Микита Костянтинович, на ухвалу Київського апеляційного суду від

10 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Інвестмент Ван» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Кошарний Олександр Вікторович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Настасенко Оксана Мирославівна, про визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ТОВ «Стар Інвестмент Ван» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог

щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Кошарний О. В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Настасенко О. М., про визнання недійсним договору дарування, як такого, що укладений з метою уникнення відповідальності та виплати заборгованості за кредитом.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року позовні вимоги ТОВ «Стар Інвестмент Ван» задоволено частково. Визнано недійсним договір дарування квартири

АДРЕСА_1 , укладений 28 березня 2012 року між

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Настасенко О. М. за реєстровим номером 220.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від

04 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 23 жовтня 2023 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 листопада 2023 року відмовлено

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року у цій цивільній справі.

29 грудня2023 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Мішустін М. К., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 10 листопада 2023 року, справу передати на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права. Заявник вказує, що апеляційний суд належним чином не оцінив причини пропуску строку на звернення з апеляційною скаргою.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Мішустін М. К., просить поновити строк на касаційне оскарження ухвалиКиївського апеляційного суду від 10 листопада 2023 року, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної ухвали було отримано 03 грудня 2023 року, на підтвердження чого надано копію конверту апеляційного суду адресованого Мішустіну М. К. (згідно з даними сайту

АТ «Укрпошта» поштове відправлення за трек-номером 330 вручено 01 грудня 2023 року).

Оскільки причини пропуску процесуального строку є поважними, строк на касаційне оскарження на підставі частини третьої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України підлягає поновленню.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Право на апеляційний перегляд справи, яке гарантовано Конституцією України, реалізується у порядку, передбаченому процесуальним законом.

Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Статтею 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України

суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження

у справі, якщо: скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву

про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

У відповідності до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Суд апеляційної інстанції, зокрема, встановив, що судові засідання у цій цивільній справі призначалися неодноразово, про що було повідомлено відповідача

ОСОБА_1 особисто та через представника (а.с. 95, 123, 188, 201). Матеріалами справи підтверджується, що представник відповідача ОСОБА_1 приймав участь в судових засіданнях, подавав до суду відзив на позовну заяву, пояснення, а також звертався до суду з клопотаннями з процесуальних питань (а.с. 102, 119, 146, 156, 175, 186, 198).

Встановивши, що ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про розгляд цієї справи, взявши до уваги, що апеляційна скарга подана 23 жовтня 2023 року, тобто більше ніж через один рік після ухвалення оскарженого рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року, суд апеляційної інстанції, надавши оцінку обізнаності відповідача про наявність судової справи, недоведеність існування обставин непереборної сили, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, правильно застосувавши приписи частини другої статті 358 ЦПК України. Заявник не навів достатніх й достовірних доводів на підтвердження наявності саме для нього непереборних перешкод внаслідок дії воєнного стану на території України, які призвели до тривалого зволікання у поданні апеляційної скарги на рішення суду.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема статті 358 ЦПК України, не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга

ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Мішустін М. К., на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 листопада 2023 року є необґрунтованою.

Керуючисьчастиною другою статті 390, частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

КлопотанняОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Мішустін Микита Костянтинович, про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

ПоновитиОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 10 листопада 2023 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Мішустін Микита Костянтинович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Інвестмент Ван» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Кошарний Олександр Вікторович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Настасенко Оксана Мирославівна, про визнання недійсним договору дарування, - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович