Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 554/6776/2023
Провадження № 2-о/542/18/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі судді Афанасьєвої Ю.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новосанжарський дитячий будинок-інтернат, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

27.07.2023 року заявник звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 01 серпня 2023 року з посиланням на ч.1 ст.27 ЦПК України заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новосанжарський дитячий будинок-інтернат, про встановлення факту, що має юридичне значення передано на розгляд за підсудністю до Новосанжарського районного суду Полтавської області (а.с.19).

Справа надійшла до Новосанжарського районного суду Полтавської області 30 січня 2024 року.

Внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30 січня 2024 року справа надійшла до провадження судді Афанасьєвої Ю.О.

Дослідивши матеріали цивільної справи, приходжу до висновку, що дана цивільна справа помилково направлена з Октябрського районного суду м.Полтави до Новосанжарського районного суду Полтавської області з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вищевказана справа була направлена на адресу Новосанжарського районного суду Полтавської області за підсудністю відповідно до ухвали Октябрського районного суду м.Полтави, постановленою 01 серпня 2023 року під головуванням судді Сініцина Е.М. Як вбачається зі змісту ухвали суду, підставою для направлення справи за підсудністю до Новосанжарського районного суду Полтавської області стало те, що заінтересована особа: Новосанжарський дитячий будинок-інтернат знаходиться за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, смт Нові Санжари, вул.Пролетарська, буд.33, що поза межами територіальної підсудності Октябрського районного суду м.Полтави та за підсудністю відноситься до юрисдикції Новосанжарського районного суду Полтавської області.

Як вбачається із матеріалів справи заявник ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просив встановити факт належності правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Новосанжарського дитячого будинку-інтернату 23 грудня 1993 року №216, зареєстрованого 23 грудня 1993 року в колективному підприємстві Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» в реєстровій книзі 16 за реєстровим №2067, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Кибинці Миргородського району Полтавської області.

За приписами ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження загального або спрощеного; 3) окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з ч. 3 ст. 294 Розділу ІV ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року виключну підсудність встановлено для деяких справ окремого провадження, зокрема, заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналіз змісту п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України дає підстави для висновку, що для передачі справи за територіальною юрисдикцією суд повинен встановити обставини, які вказуються на відсутність у суду, до якого звернувся заявник, компетенції на розгляд заяви, а також наявність такої компетенції у іншого суду, до якого така заява передається судом.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: паспорта громадянина України (а.с.11 зворот) зареєстрованим місцем проживання заявника ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 та, як вбачається із змісту заяви, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7), що територіально відноситься до Октябрського району м.Полтави, тобто, справа підсудна саме Октябрському районному суду міста Полтави.

При цьому, суд зауважує, що ч.1 ст.316 ЦПК України надає заявнику право подати заяву про встановлення юридичного факту виключно за його місцем проживання. В свою чергу, правила загальної підсудності, що передбачені ст.27 ЦПК України, застосовуються до справ позовного провадження та не підлягають застосуванню до справ, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження.

Таким чином, оскільки підсудність заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначається за місцем проживання заявника, який в даному випадку й зареєстрований, й фактично проживає в м.Полтаві, враховуючи норми ч. 1 ст. 316 ЦПК України, дана справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Новосанжасрького районного суду Полтавської області.

Отже, вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження по даній справі встановлено, що матеріали цивільної справи надійшли до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

За наведених обставин, вважаю за необхідне на підставі п.1 ч.1ст.31 ЦПК України повернути дану справу на розгляд до Октябрського районного суду м.Полтави, як помилково направлену до Новосанжарського районного суду Полтавської області.

При цьому суд враховує таке.

Так, Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно з частиною 1статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною 1ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; нормативно-правовий акт, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Поняття «належний суд» включає в себе дві складові: суд як орган судової системи та суд як суддя чи декілька суддів, що становлять його склад. Тобто, належний суд у розумінні належного судового органу може бути позначений поняттям «компетентний суд», що використовується у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, чи поняттям «повноважний суд», що застосовується Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Враховуючи те, що поняття «компетенція» є більш широким, доцільнішим є використання терміну «компетентний суд», під яким розуміється суд, наділений компетенцією розглянути ту чи іншу справу, яка підсудна даному суду, відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, компетентний суд є не окремим абстрактним поняттям, а набуває свого значення лише стосовно розгляду та вирішення певної справи чи категорії справ, підсудних цьому судові, саме тих справ, на які поширюється юрисдикція цього суду. Отже, компетентним судом є орган судової системи держави, наділений компетенцією здійснювати правосуддя (юрисдикцією) у справах, що відповідно до закону йому підсудні. Відповідно правом особи на компетентний суд є її нічим не обмежене та безумовне право звернутися до того суду судової системи держави, який наділений відповідною компетенцією щодо розгляду підсудної йому справи.

Системний аналіз наведеного свідчить про те, що розгляд справи судом з порушенням правил підсудності свідчить про те, що справа розглянута некомпетентним (неповноважним) судом.

Розгляд і вирішення справи неповноважним судом є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

А дотримання правил підсудності розгляду справи є однією з складових законності судового рішення. Розгляд справ з порушенням правил підсудності є грубим порушенням процесуального закону і підставою для скасування судового рішення.

Так, положення ч. 1 ст. 378 ЦПК України передбачають, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Стаття 32 ЦПК України встановлює, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.08.2019 року у справі № 855/364/19 зроблено висновок: «Розгляд судом предметно непідсудної йому справи може призвести до ухвалення незаконного рішення, обмежити право кожного на судовий захист належним судом, позбавити можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження рішення. Якщо суд першої інстанції помилково чи неправильно направив до суду тієї самої інстанції справу, яка за предметом спору, суб`єктним складом учасників, характером спірних правовідносин відноситься до його підсудності, а суд, якому була направлена справа (позовна заява), повернув її назад як направлену внаслідок порушення правил підсудності, то рішення суду, який повернув справу адресанту, не може розцінюватися як ознака спору щодо підсудності чи порушення заборони про передавання справ, встановленої статтею 30 КАС».

Хоча вказаний правовий висновок здійснено щодо норм КАС України, суд вважає доцільним дотримуватись його і у порядку цивільного судочинства, зважаючи на подібність норм КАС України та ЦПК України щодо недопустимості спору про підсудність.

Враховуючи недопустимість порушення правил підсудності, а також той факт, що приймаючи до провадження вказану цивільну справу, суд, до якого направлено справу з порушенням правил підсудності, позбавляє сторін провадження права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, не допускаючи спору про підсудність справ між судами, враховуючи відсутність підстав для розгляду даної справи Новосанжарським районним судом Полтавської області, суд вважає необхідним повернути вказану справу для розгляду до Октябрського районного суду м.Полтави, як помилково надіслану Новосанжарському районному суду Полтавської області.

На підставі вищезазначеного цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новосанжарський дитячий будинок-інтернат, про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає передачі за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави.

Керуючись ст.ст.27, 31, 32, 187, 315, 316, 353,378 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Цивільну справу №554/6776/2023 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новосанжарський дитячий будинок-інтернат, про встановлення факту, що має юридичне значення - передати за підсудністю до Октябрського районного суду м.Полтави (вул. Навроцького, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36000).

Копію ухвали направити сторонам.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 31 січня 2024 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О.Афанасьєва