Справа № 503/123/24
Провадження № 2-о/503/31/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Балтський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

Заявник подала до суду вище вказану заяву посилаючись на ту обставину, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Стаханов Луганської області помер батько її покійного чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 28.12.2023 року органом самопроголошеного утворення Луганської Народної Республіки, що діє на тимчасово окупованих територіях України та підконтрольне Російській Федерації, функціонально відповідальній за управління тимчасово окупованими територіями України, Стаханівським міським відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки було видано довідку про смерть № 08.33-1396/11.06-16. З метою державної реєстрації смерті батька свого покійного чоловіка заявник звернулась до Балтського відділу ДРАЦС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з наданням документів, зокрема зазначеної вище довідки про смерть. Однак, 12.01.2024 року заінтересована особа у даній справі відмовила у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 з підстав того, що надана нею довідка про смерть не відповідає умовам чинного законодавства та не створює правових наслідків, оскільки видане органом на тимчасово окупованій території України. В свою чергу реєстрація смерті ОСОБА_2 потрібне заявнику, як спадкоємцю померлого, для реалізації її права на прийняття спадщини. У зв`язку з чим заявник змушена в порядку окремого провадження подати до суду відповідну заяву, в якій просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Стаханов Луганської області у віці 83 роки.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату, час і місце судового засідання своєчасно повідомлялася належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 13 ст. 128 ЦПК України та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, а також з врахуванням положень ч.2 ст. 317 ЦПК України щодо невідкладності проведення судом розгляду справ даної категорії, про що свідчить довідка про доставку їй 26.01.2024 року повідомлення у додаток «Viber», на номер телефону зазначений в поданій до суду заяві (а.с.1). При цьому, в змісті самої поданої заяви заявник ОСОБА_1 заявила письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що підтримує заявлені вимоги в повному обсязі. Крім того, в матеріалах справи міститься окрема письмова заява ОСОБА_1 від 22.01.2024 року (а.с.17) про розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Балтського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.2 ст. 128 ЦПК України, шляхом доставлення 26.01.2024 року судової повістки до електронного кабінету цієї особи, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного документа (а.с.23). При цьому, заінтересована особа 29.01.2024 року надала до суду письмову заяву від 27.01.2024 року за № 200/24.18-21 про розгляд справи за відсутності її представника, в якій зазначила про те, що не заперечує проти заявлених вимог. Згідно положень першого речення ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. При цьому, ч.3 ст. 211 ЦПК України передбачає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Кадіївка Луганської (Ворошиловградської) області у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Будинком одруження Виконавчого комітету Кадіївської міської Ради депутатів трудящих Луганської області 10.09.1970 року, актовий запис № 1349 (а.с.16).

25.10.2016 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з заявником ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 , виданого Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 25.10.2016 року, актовий запис № 2231 (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 27.03.2021 року, актовий запис № 3978 (а.с.10).

Згідно Постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 12 травня 2016 року № 1351-VIII, у Луганській області місто Стаханов перейменовано на місто Кадіївка.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року за №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», м. Кадіївка (Стаханівська міська рада) визначено населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Таким чином, судом встановлено, що відповідно до положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року за № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», місце смерті ОСОБА_2 , а саме: м. Кадіївка (Стаханівська міська рада), є територією, на якій здійснювалась антитерористична операція.

17.03.2015 року Верховною Радою України прийнято постанову «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII.

Відповідно до п.12 п.1 постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» утворено у Луганській області Алчевський район (з адміністративним центром у місті Алчевськ) у складі територій Алчевської міської, Зимогір`ївської міської, Кадіївської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 року № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

Відповідно до п.6 Розділу ІІ зазначеного Переліку окупованими територіями вважається вся територія Алчевського району з 07.04.2014 року.

Враховуючи, що м. Кадіївка увійшло до складу Алчевського району Луганської області відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX, та приймаючи до уваги наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 року № 1364, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин підлягають застосування положення ст. 317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації окремих територій України є 19 лютого 2014 року.

25.12.2023 року органом самопроголошеного утворення Луганської Народної Республіки, що діє на тимчасово окупованих територіях України та підконтрольним Російській Федерації, функціонально відповідальним за управління тимчасово окупованими територіями України, було видано остаточне медичне свідоцтво про смерть (а.с.14-15), згідно якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Стаханов.

28 грудня 2023 року органом самопроголошеного утворення Луганської Народної Республіки, що діє на тимчасово окупованих територіях України та підконтрольним Російській Федерації, функціонально відповідальним за управління тимчасово окупованими територіями України, так званим «Стаханівським міським відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки» було видано довідку про смерть № 08.33-1396/11.06-16 (а.с.11), згідно змісту якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Стаханов, Луганської Народної Республіки, Російської Федерації, про що складено актовий запис № 1543 від 28.12.2023 року.

При цьому, за життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , виданим Стахановським МВ УМВС України в Луганській області 07.08.1998 року, про що свідчить копія відповідного паспорту додана заявником до своєї заяви (а.с.8-9).

Відповідно до положень ч.2-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Таким чином, остаточне медичне свідоцтво про смерть від 25.12.2023 року, а також довідка про смерть № 08.33-1396/11.06-16 від 28.12.2023 року, видані органами самопроголошеного утворення Луганської Народної Республіки, що діє на тимчасово окупованих територіях України та підконтрольними Російській Федерації, функціонально відповідальними за управління тимчасово окупованими територіями України, є недійсними і не створюють правових наслідків.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

При цьому суд вважає за можливе застосувати загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки розуміє, що можливості збору доказів щодо факту смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

Згідно ч.1 і ч.3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VI, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до пункту 1 розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

При цьому, пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ вищевказаних Правил визначено які документи є підставами для державної реєстрації смерті.

З метою державної реєстрації смерті батька свого чоловіка ОСОБА_2 заявник ОСОБА_1 , звернулась до Балтського відділу ДРАЦС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з наданням документів, зокрема копії зазначеної вище довідки про смерть.

Абзацом першим пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 передбачено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

12.01.2024 року Балтський відділ ДРАЦС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовив у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 з підстав того, що надана заявником довідка про смерть не відповідає умовам чинного законодавства та не створює правових наслідків, оскільки видане органом на тимчасово окупованій території України, що підтверджується копією відповідної відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 12.01.2024 року № 51/24.18-115 (а.с.12).

Відповідно до пункту 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно пункту 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

В свою чергу, відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Встановлення факту народження або смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, у тому числі з урахуванням документів, виданих органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України, така позиція також висловлена Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 522/16286/18 (провадження № 61-347св20).

Згідно ч.4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Ураховуючи вище викладене та оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності суд вважає, що заява про встановлення самого факту смерті ОСОБА_2 , дати і місця її настання обґрунтована, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, що в свою чергу надасть заявнику, як спадкоємцю, можливість здійснити державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 державним органом України.

Керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 293, 315, 317, 319 ЦПК України, пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 , заінтересована особа: Балтський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); місцезнаходження: Одеська область, м. Балта, вул. 30 років Перемоги, 24; ідентифікаційний код юридичної особи в , про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в с. Новокрасне Троїцького району Луганської області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 на тимчасово окупованій території в м. Кадіївка (колишнє найменування Стаханов), Луганської області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко