Постанова

Іменем України

30 січня 2024 року

провадження №22-ц/824/2122/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

за участю секретаря Ратушного А. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва

від 05 вересня 2023 року

в складі судді Чередніченко Н. П.

у цивільній справі №752/10979/23 Голосіївського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей

У С Т А Н О В И В:

25 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом, в якому посилаючись на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем їх двоє дітей проживають з нею та повністю перебувають на її утриманні, тоді як батько не виконує свого обов`язку щодо надання матеріальної допомоги на утримання спільної доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки у розмірі 10 067,08 грн, а на утримання сина у розмірі 9 400 грн 00 коп., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення кожною дитиною повноліття.

Також ОСОБА_1 , посилаючись на те, що вона несе додаткові витрати на дітей, які пов`язані із необхідністю лікування дітей та розвитком їх здібностей, а відповідач у відповідності до вимог сімейного законодавства повинен оплачувати половину вартості таких витрат, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові та майбутні витрати на доньку у розмірі 46 400 грн, а на сина 30 400 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 червня 2023 року відкрито провадження у справі.

В липні 2023 року сторони подали до Голосіївського районного суду м. Києва заяву про затвердження мирової угоди, в якій просили:

затвердити умови мирової угоди, укладеної між сторонами у справі №752/10979/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей;

визнати право власності на 1/4 частину двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 79.8 кв.м., житлова площа 29,7 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 581. виданого 24.06.2014, номер запису про право власності 6108611: передається 1/8 частина ОСОБА_3 ; передається 1/8 частина ОСОБА_4 ;

визнати право власності на повну частку машиномісця за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 13,3 кв.м., яке належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу машиномісця, серія та номер: 582, виданий 24.06.2014, номер запису про право власності 6109481: передається 1/3 частина ОСОБА_1 : передається 1/3 частина ОСОБА_3 ; передається 1/3 частина ОСОБА_4 ;

зобов`язати державного реєстратора Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: 1/4 частина двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 79,8 кв.м., житлова площа 29,7 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 581, виданого 24.06.2014, номер запису про право власності 6108611: передається 1/8 частина ОСОБА_3 ; передається 1/8 частина ОСОБА_4 ;

повна частка машиномісця за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 13,3 кв.м., яке належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу машиномісця, серія та номер: 582, виданий 24.06.2014, номер запису про право власності 6109481: передається 1/3 частина ОСОБА_1 ; передається 1/3 частина ОСОБА_3 ; передається 1/3 частина ОСОБА_4 ;

провадження у справі закрити в зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди.

05 вересня 2023 року сторонами подано до суду спільну заяву, в якій позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, а відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05 вересня 2023 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивачка подала до суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що суд при ухваленні рішення не взяв до уваги про бажання сторін укласти мирову угоду, про яку було повідомлено суд письмово шляхом подання спільної заяви про її затвердження, просила скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 вересня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким затвердити мирову угоду та закрити провадження у справі, у зв`язку з укладенням мирової угоди.

Представник позивачки - ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити.

Відповідач, належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Діти проживають разом з матір`ю, знаходяться на її утриманні та вихованні.

Згідно довідки від 04.05.2023, діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відвідують Футбольну академію «GOALS» з 28.04.2021. Вартість занять становить 1 200 грн на місяць з однієї дитини.

Згідно довідки від 07.05.2023, дівчинка з жовтня 2018 року займається в Студії танців «MixStyle» в групі класичного танцю та приймає участь у звітних концертах та змаганнях. Вартість занять становить 1 320 грн на місяць. З 5 лютого 2023 року дівчинка займається у закладі «RoboCode», навчається робототехніки та програмуванню. Вартість таких занять становить 1 960 грн за місяць, що підтверджується Договором від 05 лютого 2023 року.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 проходила лікування у стоматолога. 21.04.2023 прийом лікаря коштував 1 450грн, 25.04.2023 - 1 550 грн, 27.04.2023 - 1 450 грн, що підтверджується Актами виконаних робіт та чеками. Має призначення лікаря - дерматолога.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказувала, що після припинення шлюбних відносин з відповідачем вихованням, утриманням та піклуванням про здоров`я дітей займається вона. Весь час спортивною діяльністю дітей теж опікується вона, забезпечує відвідування дітьми спортивних тренувань, забезпечує інвентарем, обладнанням. Фінансує спортивно-оздоровчі збори та участь в спортивних змаганнях.

Суд першої інстанції, застосувавши положення ст. 180, ч. 3 ст. 181, ст. 182-184, 185 СК України, які регулюють дані правовідносини, та встановивши, що діти проживають разом з матір`ю, повністю знаходяться на її утриманні, тоді як батько дітей не надає матеріальної допомоги на їх утримання, а також врахувавши, що позивачка несе додаткові витрати на утримання дітей та те, що відповідач повністю визнав позовні вимоги, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга не містить доводів про неправильне застосування судом норм матеріального права та/або неповне з`ясування обставин справи.

Апеляційна скарга ґрунтується лише на одному доводі про порушення судом норм процесуального права, яке на думку скаржника, полягає в тому, що суд при ухваленні рішення не взяв до уваги бажання сторін укласти мирову угоду, про що було повідомлено суд письмово.

Колегія суддів вважає безпідставними такі доводи скаржника, з огляду на наступне.

Як вже вказувалося вище, в липні 2023 року сторони подали спільну заяву про затвердження мирової угоди, в якій в рахунок аліментів та додаткових витрат на дітей просили визнати за дітьми та за позивачкою право власності на нерухоме майно, що наразі належить відповідачу, а саме на квартиру та на машиномісце. Також в мировій угоді просили зобов'язати державного реєстратора Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації здійснити державну реєстрацію права власності на це нерухоме майно.

В мотивувальній частині оскаржуваного рішення відсутні аргументи про відсутність правових підстав для затвердження мирової угоди, як і відсутня окрема ухвала про задоволення заяви про затвердження мирової угоди.

Судом апеляційної інстанції в судовому засіданні 30.01.2024 розглянуто спільну заяву сторін про затвердження мирової угоди та відмовлено в її задоволенні.

Відмовляючи в задоволенні заяви про затвердження мирової угоди, колегія суддів виходила з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Водночас, як зазначалося вище, сторони в мировій угоді, окрім іншого, просили зобов'язати державного реєстратора Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Проте, державний реєстратор Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації не є учасником справи, а тому затвердженням мирової угоди буде порушено його права.

Пунктом 1 частини 5 статті 207 ЦПК України визначено, що суд відмовляє в затвердження мирової угоди, якщо її умови порушують права й охоронювані законом інтереси інших осіб.

З огляду на викладене колегією суддів і відмовлено в затвердженні мирової угоди.

Також колегією суддів відмовлено в затвердженні мирової угоди і з тих підстав, що у даній справі між сторонами виник спір про стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей, а в мировій угоді сторони, окрім іншого, просили визнати за позивачкою право власності на нерухоме майно.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не взяв до уваги бажання сторін укласти мирову угоду не призвело до неправильного вирішення спору, а відтак не може бути підставою для скасування рішення суду.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що в день ухвалення оскаржуваного рішення - 05.09.2023 сторони подали спільну заяву, в якій позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, а відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи та дав належну оцінку всім доказам, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 31 січня 2024 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська