Провадження №2/932/3057/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 січня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Дубовик К.В.,

представника позивачів: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

05 грудня 2023 року позивачі звернулися з позовом в якому просять стягнути з відповідача суму матеріальних збитків в розмірі 140 600,00 грн. моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу.

Стислий виклад позовних вимог.

Позивачі перебувають у офіційно зареєстрованому шлюбі з 2007 р. У 2007 році придбали автомобіль Hyundai Elantra д.н.з. НОМЕР_1 , який оформлений на ОСОБА_2 .У червні 2021 року такий автомобіль вони передали відповідачу для проведення передпродажної підготовки. Відповідач у жовтні 2021 року без відома позивачів здійснив ДТП, в якій автомобіль отримав значні ушкодження, від відновлення автомобіля усіляко уникав. У 2023 році позивачі звернули до поліції із заявою про вчинення шахрайських дій з боку відповідача. Після чого відповідач пообіцяв виплатити компенсацію за пошкоджений автомобіль, про що написав розписку, згідно якої у строк до 31.07.2023 зобов`язався виплатити за пошкодження автомобіля 3700 доларів США. Проте станом на сьогодні, жодних виплат не здійснив, від контакту уникає, не телефонні дзвінки не відповідає. Автомобіль з моменту передачі (червня 2021 року) по теперішній час перебуває у відповідача. Завдану моральну шкоду мотивують втратою суттєвого джерела коштів, які були вкрай необхідні на лікування, був порушений звичний спосіб життя, виникли проблеми з роботою та побутовими питаннями, загострились хронічні захворювання. Завдану моральну шкоду оцінюють у 50 000 грн.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Заяви і клопотання, процесуальні дії вчинені в рамках цивільної справи.

Ухвалою судді від 07 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання.

Представник позивачів у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належим чином.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Автомобіль Hyundai Elantra д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_2 .

Автомобіль придбаний перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 ).

Згідно розписки від 15.07.2023 ОСОБА_4 зобовязався до 31.07.2023 відшкодувати ОСОБА_2 за пошкоджений автомобіль Hyundai Elantra д.н.з. НОМЕР_1 суму в розмірі 3700 доларів США, або альтернативну суму в національній валюті України.

Взяті на себе зобов`язання не виконав, гроші не відшкодував.

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до статей12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Під час розгляду справи судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України).

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Стаття 1049 ЦК України визначає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Висновок суду.

Як встановлено в ході судового розгляду відповідач ОСОБА_4 своїх зобов`язань викладених у розписці не виконав, не відшкодував шкоду спричинену автомобілю Hyundai Elantra д.н.з. НОМЕР_1 власником якого є позивачі.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що договірні відносини між сторонами по справі мають місце, розписка є дійсною, в судовому порядку не оспорювалася, борг відповідачем не повернуто, заперечень від нього щодо пред`явленої суми боргу не надійшло. Таким чином з ОСОБА_4 підлягає примусовому стягненню сума боргу у розмірі 139 790,07 грн.

З приводу стягнення з відповідача моральної шкоди суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. ч. 3 5 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Враховуючи, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та ним не доведені, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог в частині стягнення моральної шкоди.

Щодо судових витрат.

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При пред`явленні позову позивачем ОСОБА_2 сплачено судовий збір в розмірі 1906,00 грн., що стверджується відповідною квитанцією.

Стягненню з відповідача підлягає судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме 1397,90 грн.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові ВП/ВС від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Також, відповідно до висновку до якого дійшла колегія суддів КЦС/ВС у постанові від 23.11.2020 прийнятій за результатами розгляду справи № 638/7748/18 (61-13573св19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З огляду на те, що на підтвердження вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу надано: договір про надання правової допомоги серії АБХДГ№0133/2023 від 03.11.2023, акт виконаних робіт №А-0911-01/2023 від 09.11.2023, рахунок на оплату виконаних робіт №А-0311-01/2023 від 03.11.2023 на суму 13000,00 грн., квитанція до прибуткового касового ордера №0111 від 03.11.2023 на суму 6500 грн.

Однак, в акті виконаних робіт та розрахунку зазначено представництво інтересів клієнта в суді три засідання, проте фактично представник позивача прийняв участь лише в одному, тому стягненню підлягає сума з урахуванням фактично проведених засідань та в межах задовлених позовних вимог, а саме 8067,63 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 23, 526, 1049, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1, ч.2 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення майнової та моральної шкоди задовільнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 спричинену майнову шкоду в розмірі 139 790 (сто тридцять дев`ять тисяч сімсот дев`яносто гривень) 07 коп.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1397,90 грн.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8067,63 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення суду складено та проголошено 29 січня 2024 року.

Суддя: В.І. Цитульський