Справа №751/1367/23
Провадження №2/751/100/24
30 січня 2024 року місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.
при секретарі Курач В.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними в справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться у спільній частковій власності, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В :
21.02.2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Марченко Н.І. звернулась до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить поділити житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , шляхом: виділення ОСОБА_1 в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна частини житлового будинку з господарськими будівлями, як власнику 4/5 його частини, а саме: 1-1 передпокій площею 15,5 кв.м., 1-2 кімната площею 27,3 кв.м., 1-3 ванна площею 3,6 кв.м., 1-4 туалет площею 0,7 кв.м., 1-5 кімната площею 13,6 кв.м., 1-6 кухня площею 12,3 кв.м., 1-І тамбур площею 4,3 кв.м., 1-ІІ веранда площею 6,7 кв.м., 1-7 хол площею 6,7 кв.м., 1-8 кімната площею 15 2 кв.м., 1-9 кімната площею 21,8 кв.м., загальною площею 135,8 кв.м., господарські будівлі та споруди: ганок літ. «а», ганок літ. «а1», гараж літ. «Б-2», погріб літ. «В-1», убиральня літ. «Д-1», вартістю 950 058, 00 грн.; виділення в натурі ОСОБА_2 в окремий об`єкт нерухомого майна частини житлового будинку з господарськими будівлями, як власнику 1/5 його частини, а саме: 2-1 кухня площею 4,9 кв.м., 2-2 кімната площею 8,0 кв.м., 2-1 сіни площею 2,5 кв.м., загальною площею 15,4 кв.м., вартістю 69 558,00 грн.; зобов`язати відповідача улаштувати на земельній ділянці, що знаходиться у його фактичному користуванні, згідно висновку експерта №39-22 від 23.01.2023 року, надвірну убиральню; судові витрати просить покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 14.05.1996 року державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори Гезею О.В., реєстраційний номер 5-2644, ОСОБА_1 є власником 4/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , а іншим співвласником, якому належить 1/5 частини зазначеного будинку є ОСОБА_2 , що є відповідачем по справі.
Зазначає, що на дату державної реєстрації права власності, дане домоволодіння складалося з одного житлового будинку площею 35,9 кв.м., а також з надвірних будівель льоху цегляного та дерев`яної огорожі. За період з 15.05.1996 по 12.10.1998 року позивач разом з дружиною ОСОБА_3 , з метою поліпшення своїх житлових умов, здійснив прибудови до частини житлового будинку, що перебувала у його фактичному користуванні, а також ним були побудовані додаткові господарські будівлі. Наразі, після реконструкції спірного житлового будинку, загальна площа становить 151,2 кв.м., з яких: житлова 85,9 кв.м., з надвірних будівель наявні погріб, гараж, вбиральня.
Вказує, що проведене позивачем будівництво прибудов, мансарди, господарських будівель було здійснено без порушення прав відповідача, про що свідчать копії рішення виконавчого комітету Новозаводської районної ради м.Чернігова № 128 від 10.08.1998 року та акту прийому в експлуатацію індивідуального житлового будинку, затвердженого комісією райвиконкому Новозаводської районної ради м.Чернігова від 12.10.1998 року.
Посилається, що після проведених позивачем будівництва прибудов, мансарди, господарських будівель та здачі їх до експлуатації, частки співвласників не перераховувалися і фактичний порядок користування спірним домоволодінням склався наступним чином: у користуванні позивача знаходиться частина житлового будинку (літ. А-1), яка зазначена в технічному паспорті як квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 135,8 кв.м., житловою площею 77,9 кв.м., що складається з приміщень: 1-1 передпокій площею 15,5 кв.м., 1-2 кімната площею 27,3 кв.м., 1-3 ванна площею 3,6 кв.м., 1-4 туалет площею 0,7 кв.м., 1-5 кімната площею 13,6 кв.м., 1-6 кухня площею 12,3 кв.м., 1-І тамбур площею 4,3 кв.м., 1-ІІ веранда площею 6,7 кв.м., 1-7 хол площею 6,7 кв.м., 1-8 кімната площею 15 2 кв.м., 1-9 кімната площею 21,8 кв.м., загальною площею 135,8 кв.м., господарські будівлі та споруди: ганок літ. «а», ганок літ. «а1», гараж літ. «Б-2», погріб літ. «В-1», убиральня літ. «Д-1»; у користуванні відповідача знаходиться частина житлового будинку (літ. А-1), яка зазначена квартирою АДРЕСА_3 , загальною площею 15,4 кв.м., житловою площею 8,0 кв.м., що складається з приміщень: 2-1 кухня площею 4,9 кв.м., 2-2 кімната площею 8,0 кв.м., 2-І сіни площею 2,5 кв.м.
Зазначає, що для визначення можливості поділу в натурі домоволодіння АДРЕСА_1 , позивач звернувся до судового експерта Солдатової В.С., якою за результатами проведення будівельно-технічного експертного дослідження, було складено висновок № 39-22 від 23.01.2023 року в якому пропонується один технічно можливий варіант поділу спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, відповідно до фактично складеного порядку користування між співвласниками, за яким позивач і просить здійснити поділ спірного домоволодіння.
Оскільки, домовитися про поділ даного майна в натурі в позасудовому порядку не вбачається можливим, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.03.2023 року дану позовну заяву залишено без руху, в зв`язку з необхідністю доплатити до суми сплаченого судового збору, судовий збір за вимогу майнового характеру про виділ в натурі ОСОБА_2 відповідної частки об`єкта нерухомого майна у розмірі 1 відсоток ціни позову, що становить 695,58 грн., та за вимогу немайнового характеру у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073,60 грн., надано позивачу строк для усунення недоліків. (а.с.54-56) На виконання вказаної ухвали представником позивача подано заяву про приєднання до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору у розмірі 1 769,18 грн. (а.с.58,59)
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.03.2023 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження по вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. (а.с.60-61)
Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01.06.2023 року, за заявою представника позивача, провадження у даній справі зупинено, до залучення до участі у справі правонаступника (правонаступників) після смерті позивача ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.70-73)
Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.10.2023 року, за заявою представника позивача провадження у справі відновлено, замінено позивача ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його правонаступника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.79-81)
29.01.2024 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Сторони в судове засідання не викликалися. Відповідач відзив на позов не надіслав, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, з дотриманням вимог ч. 6, п. 3 ч. 8, ч.11, 12 ст. 128 та ч. 4, 10 ст. 130 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України).
Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, закріплено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
У п.86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19) вказано, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.
Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
ОСОБА_2 , є власником 1/5 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.04.1994 року №3-1204, що підтверджується інформаційною довідкою №4701 від 14.12.2022 року виданою ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації». (а.с.36)
Як вбачається з матеріалів справи, за життя ОСОБА_1 , з моменту набуття права власності на 4/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 з 15.05.1996 року по 12.10.1998 року площа будинку була збільшена за рахунок збудованих прибудов, мансарди та господарських будівель, здача яких до експлуатації була проведена на підставі: витягу із рішення виконавчого комітету Новозаводської районної ради м.Чернігова від 10.08.1998 року №128, про індивідуальне будівництво, яким дозволено прийняти в експлуатацію прибудову до будинку по АДРЕСА_4 на ОСОБА_1 без згоди співвласника, на підставі акту комісії (а.с.43); акту прийому в експлуатацію індивідуального житлового будинку який затверджено рішенням Новозаводського райвиконкому від 12.10.1998 року №162. (а.с.41-42)
Після проведення будівництва прибудов, мансарди, господарських будівель ОСОБА_1 та здачі їх до експлуатації, без згоди співвласників, частки співвласників не перераховувалися.
Згідно технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 від 21.12.2022 року, одноповерховий житловий будинок з мансардою, позначений в плані літерою «А-1» становить 151,2 кв.м, в тому числі житлова площа 85,9 кв.м., який складається з: квартира АДРЕСА_2 - загальною площею 135,8 кв.м., житловою площею 77,9 кв.м., що складається з приміщень: 1-1 передпокій площею 15,5 кв.м., 1-2 кімната площею 27,3 кв.м., 1-3 ванна площею 3,6 кв.м., 1-4 туалет площею 0,7 кв.м., 1-5 кімната площею 13,6 кв.м., 1-6 кухня площею 12,3 кв.м., 1-І тамбур площею 4,3 кв.м., 1-ІІ веранда площею 6,7 кв.м., 1-7 хол площею 6,7 кв.м., 1-8 кімната площею 15 2 кв.м., 1-9 кімната площею 21,8 кв.м., загальною площею 135,8 кв.м., господарські будівлі та споруди: ганок літ. «а», ганок літ. «а1», гараж літ. «Б-2», погріб літ. «В-1», убиральня літ. «Д-1» (знаходиться в користуванні позивача); квартира АДРЕСА_3 - загальною площею 15,4 кв.м., що складається з приміщень: 2-1 кухня площею 4,9 кв.м., 2-2 кімната площею 8,0 кв.м., 2-І сіни площею 2,5 кв.м. (знаходиться в користуванні відповідача). (а.с.28-34)
Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічного експертного дослідження №39-22 від 23.01.2023 року встановлено, що будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 складається: з двох відокремлених частин житлового будинку, кожна частина має окремий вхід до будинку, окремі житлові кімнати, окремі кухні, окремі системи опалення та інженерні комунікації; у технічному паспорті на житловий будинок одна частина зазначена квартирою АДРЕСА_5 ; земельні ділянки, що знаходяться у користуванні співвласників, відокремлені одна від одної огорожею, вхід до земельних ділянок з АДРЕСА_1 у кожного співвласника окремий через хвіртку.
Загальна вартість часток співвласників житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1 019 616,00 грн., залишкова вартість житлового будинку складає 848 625,00 грн., загальна площа будинку складає 151,2 кв.м., з яких: вартість 4/5 частини будинку площею 135,8 кв.м. становить 950 058,00 грн; вартість 1/5 частини будинку площею 15,4 кв.м. становить 69 558,00 грн.
Згідно висновку експерта № 39-22 від 23.01.2023, складеного судовим експертом Солдатовою В.С., технічно можливо поділити житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками відповідно до фактично складеного порядку користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами. На розгляд суду пропонується один технічно можливий варіант поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. (а.с.6-46)
Варіант №1 (додаток №1), поділу будинку з господарськими будівлями та спорудами:
Першому власнику 4/5 частини пропонується виділити (на плані показано синім кольором): 1-1 передпокій площею 15,5 кв.м., 1-2 кімната площею 27,3 кв.м., 1-3 ванна площею 3,6 кв.м., 1-4 туалет площею 0,7 кв.м., 1-5 кімната площею 13,6 кв.м., 1-6 кухня площею 12,3 кв.м., 1-І тамбур площею 4,3 кв.м., 1-ІІ веранда площею 6,7 кв.м., 1-7 хол площею 6,7 кв.м., 1-8 кімната площею 15 2 кв.м., 1-9 кімната площею 21,8 кв.м., загальною площею 135,8 кв.м., господарські будівлі та споруди: ганок літ. «а», ганок літ. «а1», гараж літ. «Б-2», погріб літ. «В-1», убиральня літ. «Д-1», вартістю 950 058,00 грн.
Другому власнику 1/5 частин пропонується виділити (на плані показано зеленим кольором): 2-1 кухня площею 4,9 кв.м., 2-2 кімната площею 8,0 кв.м., 2-І сіни площею 2,5 кв.м., загальною площею 15,4 кв.м., вартістю 69 558,00 грн.
Власнику 1/5 частини пропонується улаштувати надвірну убиральню.
Перепланування та переобладнання житлового будинку не потрібно.
Згідно ч.1. ч.2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник мас право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Правовий режим спільної часткової власності визначено главою 26 ЦК України.
Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до п., п. 1.2, 2.1., 2.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм.
Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» № 7 від 04.10.1991р. із змінами, виділ в натурі частки жилого будинку можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою КМУ від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».
Згідно роз`ясень п. 7 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.
В абз. 4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Пленум Верховного суду України роз`яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле.
Приписами ст. 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
З аналізу вище зазначених правових норм слідує, що кожен учасник права спільної часткової власності має суб`єктивне цивільне право на виділ своєї частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує у натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості - компенсацію за нього, у власність. При цьому право спільної власності щодо суб`єкта, який виділив свою частку у натурі, припиняється. Якщо з учасників спільної часткової власності після здійснення виділу залишився тільки один суб`єкт, природно, що право спільної власності припиняється взагалі. Проте якщо після виділу суб`єктів-співвласників залишилося хоча б двоє, право спільної часткової власності продовжує існувати - з перерозподіленими частками та, як правило, з видозміненим складом майна, яке перебуває у спільній частковій власності.
З огляду на викладене, враховуючи, що поділ житлового будинку, що є у спільній частковій власності, технічно можливий, відповідає інтересам сторін, беручи до уваги встановлений порядок користування житловим будинком та прибудинкових споруд та висновок експерта № 39-22 від 23.01.2023 року (а.с.6-46), суд вважає, що можливо поділити житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , шляхом: виділення позивачу в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна частину житлового будинку з господарськими будівлями, як власнику 4/5 частин, а саме: 1-1 передпокій площею 15,5 кв.м., 1-2 кімната площею 27,3 кв.м., 1-3 ванна площею 3,6 кв.м., 1-4 туалет площею 0,7 кв.м., 1-5 кімната площею 13,6 кв.м., 1-6 кухня площею 12,3 кв.м., 1-І тамбур площею 4,3 кв.м., 1-ІІ веранда площею 6,7 кв.м., 1-7 хол площею 6,7 кв.м., 1-8 кімната площею 15 2 кв.м., 1-9 кімната площею 21,8 кв.м., загальною площею 135,8 кв.м., господарські будівлі та споруди: ганок літ. «а», ганок літ. «а1», гараж літ. «Б-2», погріб літ. «В-1», убиральня літ. «Д-1», вартістю 950 058,00 грн; виділення відповідачу в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна частини житлового будинку з господарськими будівлями, як власнику 1/5 його частини, а саме: 2-1 кухня площею 4,9 кв.м., 2-2 кімната площею 8,0 кв.м., 2-1 сіни площею 2,5 кв.м., загальною площею 15,4 кв.м., вартістю 69 558,00 грн.; зобов`язавши відповідача улаштувати на земельній ділянці, що знаходиться у його фактичному користуванні, згідно висновку експерта №39-22 від 23.01.2023 року, надвірну убиральню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем понесені документально підтвердженні витрати зі сплати судового збору на суму 9 690,59 грн. та 1769,18 грн. (а.с.3, 59), які у відповідності до ч.2 ст.141 ЦПК України, за вимогою: про виділ в натурі ОСОБА_2 відповідної частки об`єкта нерухомого майна та немайнового характеру підлягають стягненню з відповідача на користь позивача; про виділ в натурі ОСОБА_4 відповідної частки об`єкта нерухомого майна необхідно покласти на позивача.
Заявлені витрати за проведення експертного дослідження та витрати на оплату правничої допомоги стягненню не підлягають, оскільки вони не підтверджені належними, достовірними та допустимими доказами.
Суд розглянув справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 - 81, 141, 223, 247, 280 - 282, 354 ЦПК України, ст. ст. 183, 319, 355, 356, 358, 364 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться у спільній частковій власності, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Поділити житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , шляхом:
- виділити ОСОБА_3 в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна частини житлового будинку з господарськими будівлями, як власнику 4/5 його частини, а саме: 1-1 передпокій площею 15,5 кв.м., 1-2 кімната площею 27,3 кв.м., 1-3 ванна площею 3,6 кв.м., 1-4 туалет площею 0,7 кв.м., 1-5 кімната площею 13,6 кв.м., 1-6 кухня площею 12,3 кв.м., 1-І тамбур площею 4,3 кв.м., 1-ІІ веранда площею 6,7 кв.м., 1-7 хол площею 6,7 кв.м., 1-8 кімната площею 15 2 кв.м., 1-9 кімната площею 21,8 кв.м., загальною площею 135,8 кв.м., господарські будівлі та споруди: ганок літ. «а», ганок літ. «а1», гараж літ. «Б-2», погріб літ. «В-1», убиральня літ. «Д-1», вартістю 950 058,00 грн.;
- виділити в натурі ОСОБА_2 в окремий об`єкт нерухомого майна частини житлового будинку з господарськими будівлями, як власнику 1/5 його частини, а саме: 2-1 кухня площею 4,9 кв.м., 2-2 кімната площею 8,0 кв.м., 2-1 сіни площею 2,5 кв.м., загальною площею 15,4 кв.м., вартістю 69 558,00 грн.;
- зобов`язати ОСОБА_2 улаштувати на земельній ділянці, що знаходиться у його фактичному користуванні, згідно висновку експерта №39-22 від 23.01.2023 року, надвірну убиральню.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1 769 (одна тисяча сімсот шістдесят дев`ять) гривень 18 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Новозаводським районним судом міста Чернігова за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , (місце реєстрації: АДРЕСА_6 ).
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_6 )
Повний текст рішення суду виготовлений 30.01.2024 року.
Головуючий - суддя О. Г. Деркач