Провадження № 2/369/1813/24
РІШЕННЯ

Іменем України

16.01.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.

за участю секретаря судового засідання Бугайової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області в м. Києві цивільну справу № 369/12144/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський Олександр Анатолійович про стягнення безпідставно набутих коштів та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором про надання коштів у позику,

У С Т А Н О В И В:

02.08.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський Олександр Анатолійович, в якому просила суд стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК»на її користь ( ОСОБА_1 ) безпідставно набуті кошти у розмірі 13245,18 грн та понесені нею судові витрати, а саме: сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1073,60 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 6500,00 грн, разом судові витрати складають 7573,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського Олександра Анатолійовича перебуває на виконанні ВП № 68016842 від 29.12.2021 року, сторонами якого є ОСОБА_1 (боржник) та Товариство з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» (стягувач).

В ході примусового виконання виконавчого провадження № 68016842 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. за № 12726 від 17.12.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» коштів в сумі 15889,00 грн.

Підставою стягнення була постанова про арешт коштів боржника від 29.12.2021 року, винесена приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським Олександром Анатолійовичем за ВП № 68016842.

У жовтні 2022 року представник позивача звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивував тим, що 29.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області відкрите виконавче провадження № 68016842 про примусове виконання виконавчого напису від 17.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» заборгованості в сумі 15889,00 грн.

Вказував, що вважає, що виконавчий напис нотаріуса № 12726 від 17.12.2021 року вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Зазначений виконавчий напис виданий без достатніх правових підстав, оскільки при його вчиненні нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив норми закону. Також зазначав, що у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадить у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Тому представник позивача просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 12726 від 17.12.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» заборгованості в сумі 15889,00 грн.

При розгляді вказаного позову, судом було встановлено, що 29.06.2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № -383763 в електронній формі, відповідно до умов якого на картковий рахунок відповідача була перерахована сума кредиту в розмірі 4600 грн, строком на 20 діб. Сукупна вартість кредиту для позичальника становила 6532 грн, або 142% від суми отриманого кредиту та включає в себе проценти за користування кредитом 1932 грн. або 42 % від суми кредиту.

17.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 12726, про стягнення із позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» суми заборгованості за кредитним договором № -383763 від 29.06.2021 року за період з 29.06.2021 року по 01.12.2021 року в розмірі: 15289,00грн, що складається з: 4600,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10689,00 грн - прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, а також 600,00 грн за вчинення виконавчого напису.

29.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським Олександром Анатолійовичем відкрито виконавче провадження № 680016840 з примусового виконання виконавчого напису № 12726, виданого 17.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» заборгованості в розмірі 15889,00 грн.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області по справі № 379/1040/22 від 21.11.2022 року було винесено рішення, за яким визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 12726, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем від 17.12.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» заборгованості за кредитним договором від 29.06.2021 року № -383763 у загальному розмірі 15889,00 грн.

Представником позивача Цокало Т.М. були направлено адвокатський запит за вих. № 1107/28.04.2023/ЗПТ від 28.04.2023 року до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського Олександра Анатолійовича з проханням: надати інформацію про суму стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за виконавчим провадження № 68016842, відкритим приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським Олександром Анатолійовичем з примусового виконання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем від 17.12.2021 року за № 12726 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» боргу за договором кредиту.

Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським Олександром Анатолійовичем від 10.05.2023 року за № 68016842/4894 було надано відповідь на запит № 1107/28.04.2023/ЗПТ від 28.04.2023 року про надання інформації стосовно виконавчого провадження повідомив наступне: «…В рамках виконавчого провадження АСВП 68016842 з боржника ОСОБА_1 стягнуто 15138,69 грн з яких 13245,18 грн перераховано на рахунок стягувача Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», 569,00 грн витрати виконавчого провадження, 1324,51 грн основна винагорода приватного виконавця.

Крім того, позивач зазначав, що надає разом із позовом виконану платіжну інструкцію 220d8PBNI00834e0001 на суму 15105,73 грн, призначення платежу: стягнення згідно виконавчого документу 12726 17-12-2021 220216ЗИТЛШ14 ОСОБА_1 НОМЕР_1 .

В рамках даної справи, рішенням суду виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, на переконання позивача, отримані стягувачем на підставі вказаного виконавчого напису кошти підлягають поверненню позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України, адже підстава, на якій вони були отримані відпала.

08.08.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

28.08.2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» - адвокат Крилов Д.А. через канцелярію суду зареєстрував зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором про надання коштів у позику, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» заборгованість за кредитним договором № -383763 від 29.06.2021 року в розмірі 20 463,89 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту та відсотками за користування 14 720,00 грн; інфляційне збільшення 4 924,81 грн; 3% річних (ст. 625 ЦКУ) 819,08 грн; збитки у результаті порушення цивільного права позивача, у розмірі 15 863,89 грн, судові витрати, зокрема: по оплаті послуг адвоката Крилова Д.А. за надання професійної правничої допомоги у розмірі 20000,00 грн та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2684,00 грн.

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що 29.06.2021 року між громадянином України ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» було укладено договір № -383763 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким ОСОБА_1 - (позичальник/відповідач) зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі.

Позивач за зустрічним позовом вказує, що відповідач/позичальник не виконала свої зобов`язання за укладеним договором - не повернула кредит та не сплатила проценти, у зв`язку з чим, станом на момент звернення до суду у відповідача утворилась заборгованість.

Правила оформлення кредиту.

На офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» (https://koshelok.ua/ru/yuridicheskaya informacziya/) у вільному доступі для всіх клієнтів Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: договір кредиту (примирний договір на момент укладення); правила надання грошових коштів (діючи на момент укладення договору); згода на обробку персональних даних; публічна інформація; положення про конфіденційність.

Крім того на веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг.

Оформлення кредиту за допомогою Веб-сайту: Клієнт створює заявку на отримання кредиту, отримує дзвінок від співробітника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок», проходить перевірку та надає скан-копії документів (паспорту та ідентифікаційного коду) або верифікується за допомогою технології BankID; отримує рішення Кредитора щодо можливості надання кредиту; при позитивному рішенні щодо надання кредиту, клієнт отримує доступ до «особистого кабінету», «в особистому кабінеті» клієнт отримує гіперпосилання для ознайомлення з офертою щодо укладання договору. Оферта, що міститься за гіперпосиланням є пропозицією у розумінні ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» та відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» включає умови, викладені у правилах надання споживчих кредитів, що є невід`ємною частиною договору, що пропонуються до укладання клієнту; клієнт самостійно вносить до інформаційно-телекомунікаційної системи Кредитора номер своєї банківської картки, на яку бажає отримати кредит (відповідно до правил надання кредитів, клієнт повинен володіти відкритим на своє ім`я банківським рахунком в українському банку, грошовими коштами на якому має змогу розпоряджатися; діяти від власного імені за власним інтересом, не отримувати кредит в якості представника, агента третьої особи і не діяти на користь третьої особи ); після прийняття клієнтом оферти, йому на телефонний номер (зазначений клієнтом при реєстрації) надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору (ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єктом електронної комерції що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації його в системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір); клієнт, в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитора, підписує Кредитний договір шляхом введення одноразового ідентифікатора; після підписання кредитного договору в інформаційно-телекомунікаційні системі кредитора, в автоматичному режимі направляє примірник кредитного договору, правил та інші супутні документи на електронну пошту вказану клієнтом (також вони доступні в особистому кабінеті клієнта 24/7); інформаційно-телекомунікаційна система Кредитора, в автоматичному режимі перераховує кредитні кошти за реквізитами вказаними клієнтом; відповідно до правил надання кредитів, Клієнт заповнює заявку на отримання кредиту на сайті, обов`язково вказуючи всі дані, відмічені в заявці в якості обов`язкових для заповнення.

У заявці клієнт зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні дані про себе, які необхідні для прийняття кредитодавцем рішення про подальше надання кредиту клієнту. Клієнт несе особисту відповідальність за правильність та достовірність даних зазначені під час укладання договору.

З приводу зазначеного, позивач за зустрічним позовом відзначав, що як вбачається з вищенаведеного порядку, при укладанні договору, відповідачем здійсненні дії, які чітко свідчить про його свідомий вибір щодо укладання договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладання договору було б неможливе.

Виникнення заборгованості. 29.06.2021 року між фізичною особою ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» було укладено договір № -383763 за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

Фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волі сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину, воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор 7774, для підписання кредитного договору № -383763 від 29.06.2021 року.

Відповідно до вище наведено, обґрунтованим, на переконання позивача за зустрічним позовом, є висновок, що без отримання SMS-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання SMS повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу (аналогічний правовий висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року по справі 127/33824/19).

Згідно до умов Кредитного Договору, Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах:

сума кредиту, становить 4 600 грн. 00 коп. (п. 1.1. договору, р. 3., р. 4 паспорту кредиту);

початковий строк кредитування, становить 20 днів, тобто до 18.07.2021 року ( п. 2.1. договору, р. 3., р. 4 паспорту кредиту, п. 1. графіку розрахунків);

відсоткова ставка, становить 2 % на добу , або 40 % за початковий строк кредитування визначений п. 2.3., п. 3.6., п. 3.7. договору, або 730% річних (р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2. графіку розрахунків);

сума кредиту та нараховані відсотки, за початковий строк користування позикою, на 20 днів, становить 6 440 грн 00 коп (4 600 грн 00 коп тіло кредиту + 1 840 грн 00 коп відсотки за користування позикою за перші 20 днів, р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2 графіку розрахунків).

Кредитодавець, виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на картковий рахунок Відповідача НОМЕР_2 .

На підтвердження факту видачі кредиту, Кредитодавець вказував, що додає до цієї позовної заяви документи що підтверджують перерахування кредитних коштів. (копія платіжного доручення, та копія довідки-повідомлення про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи).

Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладання кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі у разі отримання ним грошових коштів (розділ 7 Паспорту кредиту).

Пунктом 3.6. кредитного договору, за якими позичальник був попередньо ознайомлений та погодився, встановлено, що сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення початкового Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на умовах визначених п. 3.7. та п. 3.8.

Згідно п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 18.07.2021 року до 16.10.2021 року, за ставкою 2% на добу.

Та на момент 16.10.2021 року у позичальника виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у розмірі (4 600 грн 00 коп тіло кредиту + 1 840 грн 00 коп за початковий строк користування позикою + 8 280 грн 00 коп продовжений строк користування позикою) 14 720 грн 00 коп.

Пунктом 3.9. кредитного договору, встановлено, що у разі порушення позичальником своі?х зобов`язань щодо погашення суми Кредиту та/або процентів за користування ним, Кредитодавець має право нараховувати Позичальнику пеню у розмірі до 2-х % (двох відсотків на добу) від залишку суми Кредиту за кожнии? день прострочення повернення Заборгованості, починаючи з першого дня порушення до дня повного погашення Заборгованості за Кредитом.

Враховуючи що позичальник з 17.10.2021 року та на момент 24.08.2023 року, звернення до суду, (677 днів) порушує зобов`язання, за умовами договору Кредитор має право нарахувати Позичальнику пеню у розмірі 2 % за добу за користування коштами, що становить 199 308 грн. 80 коп.

Проте обумовлені договором штрафні санкції, законодавчо обмежені на підставі Законом України № 691-IX та Законом України 2120-IX.

Основна сума заборгованості за період з 17.10.2021 по 24.08.2023 складає 14 720 грн. 00 коп.

Індекс інфляції за весь період = (100,80: 100) x (100,60: 100) x (101,30: 100) x (101,60: 100) x (104,50: 100) x (103,10: 100) x (102,70: 100) x (103,10: 100) x (100,70: 100) x (101,10: 100) x (101,90: 100) x (102,50: 100) x (100,70: 100) x (100,70: 100) x (100,80: 100) x (100,70: 100) x (101,50: 100) x (100,20: 100) x (100,50: 100) x (100,80: 100) x (99,40: 100) = 1.33456611

Інфляційне збільшення = 14 720 грн. 00 коп. x 1.33456611 - 14 720 грн 00 коп. = 4 924 грн 81 коп.

3% річних (ст. 625 ЦК України) = (сума заборгованості) x 3% x (кількість днів прострочення): (кількість днів у році) = 14720 x 3% x 677 : 365 = 819 грн. 08 грн.

Разом: 20 463 грн 89 грн.

Окрім цього, відповідач всупереч умовам Кредитного договору, порушив умови кредитного договору і не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитором за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленим умовами кредитного договору та допустив прострочення.

Враховуючи неправомірну поведінку відповідача та односторонню відмову від виконання зобов`язання, позивач не отримав визначені договором кошти у об`ємі та у строк передбачений договором та відповідно не отримав прибуток та зазнав збитків.

Представник позивача вказував, що Товариство з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» здійснює свою діяльність на ринку надання фінансових послуг, відповідно до Свідоцтва про реєстрацію фінансовоі? установи серіі? ФК № 814 від 01.11.2016 року, видане Національною комісією, що здіи?снює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, за Рішенням від 01.11.2016 року № 2742, єдиний дохід який підприємство отримує від своєї діяльності, це за рахунок коштів які надає в кредит.

Враховуючи неправомірну поведінку зі сторони відповідача/боржника щодо односторонньої відмови від виконання зобов`язання, беручи до уваги що позивач, як ліцензований суб`єкт на ринку надання фінансових послуг, не отримав прибуток та зазнав збитків, та має право на їх відшкодування, із розрахунку (сума заборгованості на момент звернення до суду 20 463 грн 89 грн - 4 600 грн 00 коп тіло кредиту) у сумі 15 863 грн 89 коп.

Позивач вважає що ця сума збитків співмірна та кредитор, за час неправомірної поведінки відповідача, міг би отримати прибуток (677 днів * 2 % на добу за користування грошовими коштами*( тіло кредиту) = 62 284 грн 00 коп).

З боку відповідача по відношенню до позивача має місце свідомо порушення зобов`язання визначеного в кредитному договорі, що тягне за собою правові наслідки, встановленні Кредитним договором або законом.

04.10.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області постановлено прийняти зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором про надання коштів у позику до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський Олександр Анатолійович про стягнення безпідставно набутих коштів.

19.10.2023 року представником позивача через канцелярію суду зареєстровано відзив на позовну заяву, в якому остання позовні вимоги визнала частково, а саме суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 6282,00 грн, 116,97 грн 3 % річних та 395,74 грн інфляційні збитки. Разом 6794,71 грн.

В іншій частині зустрічного позиву про стягнення грошових коштів за договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на суму в розмірі 29533,07 грн відмовити за безпідставністю.

Крім того, представник позивача вказувала, що заперечує щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу.

20.11.2023 року представник позивача через канцелярію суду зареєструвала заяву, в якій просила суд здійснювати розгляд справи у її відсутності.

22.11.2023 року сторони та треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

23.11.2023 року представник відповідача через канцелярію суду зареєстрував заяву, в якій просив суд здійснювати розгляд справи у його відсутності.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов наступного висновку.

Щодо первісних позовних вимог.

Судом встановлено, що 29.06.2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № -383763 в електронній формі, відповідно до умов якого на картковий рахунок відповідача була перерахована сума кредиту в розмірі 4600,00 грн.

Сукупна вартість кредиту для позичальника становила 6532 грн, або 142 % від суми отриманого кредиту та включає в себе проценти за користування кредитом 1932 грн або 42 % від суми кредиту.

17.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичемвчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 12726 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» суми заборгованості за кредитним договором № -383763 від 29.06.2021 року за період з 29.06.2021 року по 01.12.2021 року в розмірі: 15289,00 грн, що складається з: 4600,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10689,00 грн - прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, а також 600,00 грн за вчинення виконавчого напису.

29.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським Олександром Анатолійовичем відкрито виконавче провадження № 680016840 з примусового виконання виконавчого напису № 12726, виданого 17.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» заборгованості в розмірі 15889,00 грн.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області по справі № 379/1040/22 від 21.11.2022 року було винесено рішення, за яким визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 12726, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем від 17.12.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» заборгованості за кредитним договором від 29.06.2021 року № -383763 у загальному розмірі 15889,00 грн.

Як визначено у ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлено.

Отже, обставини, щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вчиненого 17.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, зареєстрованого в реєстрі за № 12726, встановлені рішенням суду відтак, відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Ураховуючи, що судовим рішенням від 21.11.2022 року виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а на підставі вказаного виконавчого напису з позивача стягнуто грошові кошти, правовідносини між позивачем та відповідачем регулюються нормами ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як визначено у ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Як визначено у ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.08.2018 року у справі № 334/2517/16-ц під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 910/1531/18 викладено висновок про те, що правові підстави набуття відповідачем коштів на виконання виконавчого напису, визнаного судом таким, що не підлягає виконанню, відсутні, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 1212 ЦК України.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.09.2021 року у справі № 201/6498/20 (провадження № 61- 88св21) одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акта правова підстава вважається такою, що відпала.

Зважаючи на те, що правовою підставою для набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» грошових коштів став виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича № 12726 від 17.12.2021 року, який рішенням Таращанського районного суду Київської області по справі № 379/1040/22 від 21.11.2022 року визнано таким, що не підлягає виконанню, то правова підстава для отримання таких коштів відпадала. Отже, грошові кошти підлягають поверненню позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до відповіді приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського Олександра Анатолійовича від 10.05.2023 року за № 68016842/4894 на адвокатський запит про надання інформації стосовно виконавчого провадження: «…В рамках виконавчого провадження АСВП 68016842 з боржника ОСОБА_1 стягнуто 15138,69 грн з яких 13245,18 грн перераховано на рахунок стягувача Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», 569,00 грн витрати виконавчого провадження, 1324,51 грн основна винагорода приватного виконавця…».

У позовній заяві ОСОБА_1 просила суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» грошові кошти, які були стягнуті в рамках виконавчого провадження у розмірі 13245,18 грн, вважаючи їх збитками відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Підсумовуючи, вище зазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» грошових коштів у розмірі 13245,18 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог за зустрічним позовом.

Судом встановлено, що 29.06.2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № -383763.

Зазначений договір укладено згідно статей 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про споживче кредитування», Правил надання позики на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК».

Правила надання позики на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Уклавши договір Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті позичальника: Koshelok.net.

Відповідно до умов розділу 3 Правил відповідач акцептував оферту, здійснивши дії спрямовані на укладання договору про надання кредиту і настання юридичних прав та обов`язків, заповнивши заявку на сайті позивача добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, зазначив інформацію щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажав отримати кредит.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Частиною 3 статті 11 Закону визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно зі ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, серед іншого, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Пункт 12 частини 1 вказаної статті визначає, що одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Договір № -383763 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 29.06.2021 року укладений за допомогою одноразового ідентифікатора, який згенерований електронною системою позивача та був надісланий на номер відповідача (позичальника) СМС-повідомленням.

Використання позичальником отриманого коду а також надання ним своїх анкетних даних та банківських реквізитів для перерахування коштів свідчить про згоду з умовами кредитування, а тому договір вважається укладеним.

Частина 7 статті 7 Закону передбачає, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронній документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.

Вказаний Договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту укладено у формі електронного документу, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого чинного законодавства України.

Згідно до умов Кредитного Договору, Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах:

сума кредиту, становить 4 600 грн. 00 коп. (п. 1.1. договору, р. 3., р. 4 паспорту кредиту);

початковий строк кредитування, становить 20 днів, тобто до 18.07.2021 року ( п. 2.1. договору, р. 3., р. 4 паспорту кредиту, п. 1. графіку розрахунків);

відсоткова ставка, становить 2 % на добу , або 40 % за початковий строк кредитування визначений п. 2.3., п. 3.6., п. 3.7. договору, або 730% річних (р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2. графіку розрахунків);

сума кредиту та нараховані відсотки, за початковий строк користування позикою, на 20 днів, становить 6 440 грн 00 коп (4 600 грн 00 коп тіло кредиту + 1 840 грн 00 коп відсотки за користування позикою за перші 20 днів, р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2 графіку розрахунків).

Кредитодавець, виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на картковий рахунок Відповідача НОМЕР_2 .

Пунктом 3.6. кредитного договору, встановлено, що сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення початкового Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на умовах визначених п. 3.7. та п. 3.8.

Згідно п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 18.07.2021 року до 16.10.2021 року, за ставкою 2% на добу.

Та на момент 16.10.2021 року у позичальника виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у розмірі (4 600 грн 00 коп тіло кредиту + 1 840 грн 00 коп за початковий строк користування позикою + 8 280 грн 00 коп продовжений строк користування позикою) 14 720 грн 00 коп.

Пунктом 3.9. кредитного договору, встановлено, що у разі порушення позичальником своі?х зобов`язань щодо погашення суми Кредиту та/або процентів за користування ним, Кредитодавець має право нараховувати Позичальнику пеню у розмірі до 2-х % (двох відсотків на добу) від залишку суми Кредиту за кожнии? день прострочення повернення Заборгованості, починаючи з першого дня порушення до дня повного погашення Заборгованості за Кредитом.

Згідно п. 4.1.1. Договору, Позичальник зобов`язався вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка платежів.

Згідно п. 4.1.3. Договору, Позичальник зобов`язався у випадку прострочення сплати частини або всі всієї суми кредиту сплатити нараховані проценти за користування кредитом виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення.

Позичальник на виконання п. 1.1. Договору був зобов`язаний у термін до 18.07.2021 року повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах визначених Договором.

Позичальник був достовірно обізнаний про те, що згідно та відповідно до п. 8.6 Договору, у разі порушення взятих на себе зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за користування наданим кредитом Позивач має право нарахування пені у розмірі 2 % від залишку суми кредиту за кожний день прострочення до повернення Заборгованості, починаючи з першого дня порушення до дня повного погашення заборгованості за кредитом.

Разом з тим, згідно пункту 3.7. Позичальник також достовірно обізнаний про те, що прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом Договору не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем.

Позичальник не дотримуючись належного виконання умов зазначеного Договору одностороннє допустив порушення, а саме несвоєчасну сплату грошових зобов`язань, Суму позики не повернув та відсотки не сплатив, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», у позивача (за первісним позовом) перед відповідачем (за первісним позовом) існує несплачена сума платежів в тому числі прострочена непогашена заборгованість розмірі 20 463,89 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту та відсотками за користування 14 720,00 грн; інфляційне збільшення 4 924,81 грн; 3% річних (ст. 625 ЦКУ) 819,08 грн.

Вказаний розрахунок в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитними коштами у розмірі 14 720,00 грн та 3% річних (ст. 625 ЦК України) 819,08 грн є вірним.

В частині розрахунку інфляційного збільшення 4 924,81 грн, суд вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «КРШЕЛЬОК» допустило помилки при розрахунку так як сума інфляційного збільшення за період з 17.10.2021 року по 24.08.2023 року складає 4649,79 грн.

У період з 01.11.2021 року по 24.08.2023 року індексація на суму 14 720,00 грн.

[Сукупний індекс інфляції] = 100,80% ? 100,60% ? 101,30% ? 101,60% ? 104,50% ? 103,10% ? 102,70% ? 103,10% ? 100,70% ? 101,10% ? 101,90% ? 102,50% ? 100,70% ? 100,70% ? 100,80% ? 100,70% ? 101,50% ? 100,20% ? 100,50% ? 100,80% ? 99,40% ? 98,60% = 131,588% (за період Листопад 2021 - Серпень 2023)

[Інфляційні нарахування] = 14 720,00 грн. (сума боргу) ? 131,588% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 14 720,00 грн. (сума боргу) = 4 649,79 грн.

На підставі викладеного, у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» 7000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та відсотками за користування у сумі 14 720,00 грн, 3% річних в сумі 819,08 грн та інфляційних втрат в сумі 4 649,79 грн.

В частині задоволення зустрічних позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення збитків у результаті порушення цивільного права Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» у розмірі 15 863,89 грн суд відмовляє за недоведеністю .

Суд зауважує. що відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

Відповідно до частини четвертої статті 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли на підставі прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України).

Отже, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Вказаної правової позиції дотримувався також Верховний Суд України в постанові від 18.05.2016 року у справі № 6-237цс16.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним «сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо судового збору.

Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн (задоволено 100 % позовних вимог), а з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1491,55 грн (задоволено 55,57 % зустрічних позовних вимог).

Щодо витрат на правову допомогу.

Так, ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що витрати ОСОБА_1 на оплату послуг адвоката підтверджуються наступними документами: договором про надання правової допомоги № 586/28-04-2023 від 28.04.2023 року, детальним описом робіт від 11.06.2023 року наданих на підставі договору про надання правової допомоги № 586/28-04-2023 від 28.04.2023 року та квитанцією № 586 від 09.07.2023 року.

Витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» на оплату послуг адвоката підтверджуються наступними документами: договором про надання правової допомоги № 30-03/1 від 30.03.2023 року, додатком № 1 до договору про надання правової допомоги № 30-03/1 від 30.03.2023 року та платіжною інструкцією № 2603 від 24.08.2023 року.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, та зважаючи на повне задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважає можливим стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6500,00 грн, що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, розміру задоволених позовних вимог та виконаної адвокатом роботи по справі.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, та зважаючи на часткове задоволення зустрічних позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9114,00 грн, що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, розміру задоволених позовних вимог (задоволено 55,27 % зустрічних позовних вимог) та виконаної адвокатом роботи по справі.

Щодо вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» про стягнення з ОСОБА_1 2000,00 грн за відправлення позовної заяви з додатками (п. 5 додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 30-03/1 від 30.03.2023 року), то суд відмовляє у задоволенні вказаної вимоги, так як відправлення позовної заяви з додатками не є правовою допомогою.

Керуючись ст. ст. 2, 141, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський Олександр Анатолійович про стягнення безпідставно набутих коштів задовольнити повністю.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК»(, адреса: Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова, буд. 8А) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) безпідставно набуті кошти у розмірі 13245 (тринадцять тисяч двісті сорок п`ять) грн 18коп, суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6500 (шість тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

Зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором про надання коштів у позику задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (, адреса: Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова, буд. 8А) заборгованість за тілом кредиту та відсотками за користування у сумі 14 720 (чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн 00 коп, 3% річних в сумі 819 (вісімсот дев`ятнадцять) грн 08 коп, інфляційних втрат в сумі 4 649 (чотири тисячі шістсот сорок дев`ять) грн 79 коп, суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1491 (одна тисяча чотириста дев`яносто одна) грн 55 коп та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9114 (дев`ять тисяч сто чотирнадцять) грн 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Тетяна ДУБАС