Справа № 189/3431/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.01.2024 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області:

в складі головуючого судді Редько О.В.

при секретарі Кириченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» - Столітній М.М., звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування поданого позову посилається на те, що 27.07.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4527126 про надання споживчого кредиту. За умовами кредитного договору сума кредиту складає 15000,00 гривень, строк кредиту 15 днів, дата повернення кредиту 11.08.2021 року. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 за кредитним договором виконало та надало відповідачці кредит в сумі 15000,00 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 . 11.08.2021 року ОСОБА_1 здійснила оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 2992,50 гривень, у зв`язку із чим на підставі п. 1.4 та п. 4.2 Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту ще на 15 днів (до 26.08.2021 року) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 26.08.2021 року ОСОБА_1 свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, а також не уклала угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим, а також керуючись п. 4.3 кредитного договору кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів. 03 травня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (фактор) було укладено договір факторингу № 03-05/2022, згідно з умов якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору перед ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» не сплачена. Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму заборгованості в розмірі 44925,00 гривень, інфляційні втрати 14241,23 гривень, три відсотки річних - 2433,33 гривень.

Розгляд справи здійснювався на підставі ст. ст. 274, 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_2 надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.07.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4527126, за яким ТОВ «Авентус Україна» надано ОСОБА_1 кредит, а вона зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 15000,00 гривень. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором А785134 (а. с. 47-56)

Таким чином, датою укладення між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 договору є дата підписання договору, тобто 27.07.2021 року.

27.07.2021 року ОСОБА_1 ознайомлена з паспортом споживчого кредиту та таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а. с. 29-31, 57).

З повідомлення ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 2000 від 16.05.2022 року вбачається, що за договором з ТОВ «Авентус Україна» № 087/20-П від 08.07.2020 року успішно виконано операцію, зокрема, транзакцію 971345201 з перерахування 27.07.2021 року 15000,00 гривень за номером картки № НОМЕР_1 (а. с. 7-8).

З картки обліку договору вбачається, що станом на дату звернення до суду загальна заборгованість склала 44925,00 гривень (а. с. 32-39).

03.05.2022 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) укладено договір факторингу № 03-05/2022 за умовами якого фактом зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення пава грошової до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 є невід`ємною частиною договору (а. с. 42-46).

Боржника за кредитним договором 4527126 ОСОБА_1 включено до реєстру боржників за яким ТОВ «Авентус Україна» відступає ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право вимоги заборгованостей до боржників позичальників клієнта, на умовах передбачених договором факторингу № 03-05/2022 від 03.05.2022 року (а. с. 41).

З акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 03-05/2022 від 03.05.2022 року вбачається, що ТОВ «Авентус Україна» передало, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийняло право вимоги до боржників (а. с. 46).

На підставі п. 1.4 Договору про надання споживчого кредиту (далі Договір), строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 Договору.

Відповідно до п. п. 3 п. 5.1 Договору, товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі Закон) електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно п. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви f форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За приписами п. 9 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим законом.

Таким чином, договір про надання споживчого кредиту № 4527126 від 27.07.2021 року є електронним договором (електронним правочином), який підписано ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 2 ст. 1081 ЦК України грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1ст. 202 ЦК Україниправочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

За договором про надання споживчого кредиту № 4527126 ТОВ «Авентус Україна» передало ОСОБА_1 грошові кошти, отже вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України було укладено.

Відповідно до ст. ст.526,527, 530 ЦК Українизобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Верховний Суд України в своїй постанові у справі № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року дійшов висновку про те, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Враховуючи той факт, що відповідачка ОСОБА_1 дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого кредиту ні перед первісним кредитором, ні перед новим, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Також, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, судом встановлено, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу, згідно договору про надання правової допомоги № 10/07-2023 від 10 липня 2023 року укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М.

Зокрема, адвокатом Столітнім М.М. відповідно до звіту про надання правової допомоги від 14.09.2023 року надано обсяг правової допомоги позивачу у вигляді збору та аналізу доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором, складання позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, подання до суду позовної заяви в інтересах клієнта, вартість наданих послуг становить 10000,00 гривень.

Відповідно до рахунку на оплату по замовленню № 1092/14/09 від 14.09.2023 року ТОВ «ФК «Фінтраст» сплатило адвокату Столітньому М.М. 10000,00 гривень (а. с. 10-15).

Суд звертає увагу, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Таким чином, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 10 000,00 гривень, витрачені позивачем, є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому зазначені судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 141, 206, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», суму заборгованості в розмірі 44925,00 грн. (сорок чотири тисячі дев`ятсот двадцять п`ять гривень), інфляційні втрати - 14241,23 грн. (чотирнадцять тисяч двісті сорок одна гривня двадцять три копійки) 3% річних - 2433,33 грн. (дві тисячі чотириста тридцять три гривні тридцять три копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна` судовий збір у розмірі 2 147, 20 грн. (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок), а також витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. 00 коп. (десять тисяч гривень ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 лютого 2024 року.

Суддя: О.В. Редько

25.01.2024