Справа № 737/1136/23
Проваждення № 2/737/64/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2024 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого суддіКоренькова А.А.
секретаря судового засіданняЧередниченка С.О.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні за загальними правилами позовного провадження справу № 737/1136/23
за позовомОСОБА_1 , ОСОБА_2
до Куликівської селищної ради
третя особадержавний нотаріус Чернігівського районної державної нотаріальної контори Завалієва В.В.
провизнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами
учасники справи та представники:не з`явились

в с т а н о в и в :

21 грудня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з даним позовом в якому вказують на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачів ОСОБА_3 , яка на день смерті проживала разом з сином батьком позивачів ОСОБА_4 та невісткою матір`ю позивачів ОСОБА_5 . Після смерті баби відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який вона збудувала в 1966 році, але не оформила на нього правовстановлюючі документи. Спадкова справа після баби не заводилась, спадщину фактично прийняв батько позивачів ОСОБА_4 , але не оформив своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів ОСОБА_4 , за життя останній заповіту не склав. Спадщину після ОСОБА_4 прийняла мати позивачів ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачів ОСОБА_5 .. За життя ОСОБА_5 заповіту не склала. Спадщину після ОСОБА_5 позивачі прийняли подавши відповідні заяви до державного нотаріуса Куликівської райдержнотконтори. У зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на домоволодіння АДРЕСА_1 , спадкодавці за життя не оформили, нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частини вказаного домоволодіння. Просять визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину вищевказаного домоволодіння в порядку спадкування після померлої матері ОСОБА_5 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини цього домоволодіння в порядку спадкування після померлої матері ОСОБА_5 та батька ОСОБА_4 ..

Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 19 січня 2024 року.

Позивачі в підготовче судове засідання не з`явились, в позовній заяві просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив на позовну заяву, в якому вказує про повне визнання позову, просить справу розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради.

Третя особа, державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В.В. надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши заяви по суті справи, надані сторонами письмові докази, матеріали спадкової справи № 369/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , яку надала Чернігівська районна державна нотаріальна контора та матеріали спадкової справи № 421/2009 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , які надав Державний нотаріальний архів Чернігівської області, судом були встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_6 . Згідно копі акта про смерть № 20 від 02.12.1993, наданого на запит суду Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції, ОСОБА_3 постійно проживала з 1930 року в АДРЕСА_1 (а.с. 93).

За життя ОСОБА_3 заповіту не складала, спадкова справа після її смерті не заводилась (а.с. 68, 70).

До складу спадщини після померлої ОСОБА_3 входить житловий будинок садибного типу, розташований в АДРЕСА_1 , який був побудований ОСОБА_3 в 1966 році. (а.с. 26 32).

Спадщину після померлої ОСОБА_3 фактично прийняв її син ОСОБА_4 . Згідно витягів з погосподарскої книги № 5 Вершиново-Муравійської сільської ради за 1991 2015 роки, ОСОБА_6 до дня своєї смерті в 1993 році була головою домогосподарства АДРЕСА_2 , а після її смерті головою даного домогосподарства був ОСОБА_4 (а.с. 19 25)

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4 (а.с. 11). За життя ОСОБА_4 заповіту не залишив (а.с. 69).

Згідно довідки Куликівської селищної ради № 226 від 08.12.2023 на день смерті ОСОБА_4 був зареєстрована та проживав за адресою АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_5 та сином ОСОБА_1 (а.с. 17).

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 прийняли спадщину після померлого ОСОБА_4 , подавши відповідні заяви до Куликівської районної державної нотаріальної контори, на підставі якої було заведено спадкову справу 421/2009 (а.с. 62, 85).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 (а.с.12).

З довідки Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 225 від 08.12.2023, вбачається, що ОСОБА_5 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_1 (а.с. 18).

Позивачі є синами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05.09.1964 та НОМЕР_2 (а.с.15-16).

За життя ОСОБА_5 заповіту не залишила (а.с.71-75).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, входить 1/2 частина домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту, до складу вищевказаного домоволодіння входять житловий будинок (літ. А-1, А1-1, а-1) загальною площею 75,2 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м., сарай (літ. Б), гараж (літ. Г, Г1), погріб (літ. В) (а.с. 26 -32)

За життя ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не ввели вказаний вище житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в експлуатацію та не оформили правовстановлюючі документи на нього. Згідно інформаційної довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» від 08.09.2023 № 409 станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстроване (а.с. 33).

Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після померлої матері ОСОБА_5 подавши відповідні заяви державному нотаріусу Чернігівської районної державної нотаріальної контори на підставі яких було заведено спадкову справу (а.с.51, 54).

Відомості щодо інших осіб, які претендують на спадщину, в тому числі на обов`язкову частку у спадщині, у спадкових справах відсутні.

Разом з тим, нотаріус відмовив позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння АДРЕСА_1 після померлих батьків у зв`язку з відсутністю належним чином оформленого документа, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за спадкодавцями (а.с. 34 36).

Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» в Чернігівській області ліквідовано Куликівський район та одночасно утворено Чернігівський район (з адміністративним центром у місті Чернігів) у складі територій, в тому числі, Куликівської селищної територіальної громади, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України).

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Стаття 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року регламентує, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 6 вищевказаної Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності.

Відповідно до ст.ст.25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Позивачі позбавлені можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно та у зв`язку із відсутністю у позивачів документів, які підтверджують право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцями.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного суд вважає доведеним, що домоволодіння АДРЕСА_1 було побудовано та належало на праві власності ОСОБА_3 , спадкоємцями вказаного нерухомого майна були батьки позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , після смерті батьків позивачі спадщину прийняли, проте не можуть оформити право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів на нього. За таких обставин суд приходить до висновку що вимоги позивачів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 200, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Куликівської селищної ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В.В., про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , який зареєстрований в АДРЕСА_3 ) право власності на 1/4 (одну четверту) частину житлового будинку загальною площею 75,2 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами садиби АДРЕСА_1 (позначеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок (А-1, А1-1, а-1), сарай (Г, Г-1), погріб (В) в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_5 .

3. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_4 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 ) право власності на 3/4 (три четверті) частини житлового будинку загальною площею 75,2 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами садиби АДРЕСА_1 (позначеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок (А-1, А1-1, а-1), сарай (Г, Г-1), погріб (В) в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_5 та після померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 батька ОСОБА_4 .

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

6. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

8. Повний текст рішення виготовлений 22 січня 2024 року.

Суддя А. А. Кореньков