Справа № 466/7300/23 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/3137/23 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Бойко С.М.,

секретар судового засідання - Зеліско-Чемерис К.Р.,

з участю представника апелянта адвоката Кінь А.В., представника відповідача адвоката Снігура Я.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

в липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на одну дитину.

В обґрунтування позову покликався на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30 березня 2022 року шлюб між ним та відповідачем було розірвано. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2022 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Зазначає, що розмір сплачених ним аліментів перевищує встановлений законодавством мінімальний розмір аліментів. У нього протягом року погіршилося матеріальне становище, зокрема, розмір його заробітної плати зменшився вдвічі, інших доходів він не має, крім того, починаючи з 2019 року, він хворіє на ряд захворювань, а саме: гіпертонічну хворобу 2 стадії, сечокам`яну хворобу, ангіопатію обох очей, що потребує значних коштів на лікування. Крім того, у нього з`явилася нова сім`я, у якій 2023 року народився син, який перебуває на його утриманні. Зазначає, що заборгованості по сплаті аліментів він не має, від утримання своїх дітей він не відмовляється, проте, за вищезазначених обставин, просить суд зменшити аліменти до 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на одну дитину.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1 оскаржив таке в апеляційному порядку. Просить рішення районного суду м. Львова від 04 жовтня 2023 року скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги покликається на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не надано належної правової оцінки поданим у судовому засіданні довідкам про його доходи, із змісту яких вбачається, що розмір доходу заявника суттєво зменшився з моменту ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, що мало місце 23 червня 2022 року. Також, судом першої інстанції не враховано і стан його здоров`я, зокрема, в заявника наявна гіпертонічна хвороба очей 2 стадії, сечокам`яна хвороба, ангіопатія обох очей, що, в свою чергу, потребує значних коштів на лікування. У своєму рішенні суд зазначив, що даний факт не береться до уваги, оскільки лікування було до ухвалення рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2022 року. Проте, варто відзначити, що хвороба очей 2 стадії не виникає раптово, так само як і не зникає, а постійно потребує лікування. Також, період лікування складав не один рік, а тривав ще з 2019 року по червень 2022 року, про що свідчать дані виписки із медичної картки амбулаторного хворого, які теж наявні в матеріалах справи.

Звертає увагу й на те, що згідно довідки про доходи заявника за 2022 рік, загальна сума його доходу за період з 01 січня 2022 по 31 грудня 2022 становить 296 883,74 грн. З серпня 2022 по грудень 2022 включно (п`ять місяців), із заробітної плати відраховувалися аліменти на загальну суму 28749,87 грн. Згідно довідки про доходи у 2023 році, загальна сума доходу заявника за період з 01 січня 2023 по 30 червня 2023 становить 111 873,66 грн. З січня 2023 по червень 2023 включно (шість місяців), із заробітної плати відраховувалися аліменти на загальну суму 29 533,56 грн..

Мотивує апеляційну скаргу також і тим, що проживаючи у цивільному шлюбі з іншою жінкою, у червні 2023 року в них народилась дочка ОСОБА_5 , яка теж перебуває на його утриманні, як і її мама, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Вважає, що у нього наявні усі підстави для задоволення позовних вимог та зменшення розміру стягуваних аліментів, оскільки має місце зміна матеріального та сімейного стану, погіршення здоров`я. Ці всі обставини підтверджені належними доказами, які знаходяться в матеріалах справи. Однак, судом першої інстанції не враховано жодного із вказаних чинників як і норм чинного законодавства, а було здійснено однозначне тлумачення даних приписів закону на сторону відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30 березня 2022 шлюб між сторонами у справі було розірвано.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину.

В липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

За вимогами частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною першою статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно із пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і чи ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дітей, позивач свої вимоги обґрунтовував зміною, як майнового стану, так і сімейного стану, погіршенням стану свого здоров`я.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює на посаді завідувача відділення у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж інформаційних технологій Національного університету «Львівська політехніка».

Згідно довідки про доходи позивача ОСОБА_1 , загальна сума його доходу за період з 01 січня 2022 по 31 грудня 2022 становить 296 883,74 грн. З серпня 2022 по грудень 2022 включно (п`ять місяців), із заробітної плати позивача ОСОБА_1 відраховувалися аліменти на загальну суму 28749,87 грн., зокрема, за серпень 2022 6283,29 грн., за вересень 2022 6729,47 грн., за жовтень 2022 - 6729,47 грн., за листопад 2022 - 6774,47 грн., за грудень 2022 2 233,17 грн.

Згідно довідки про доходи позивача ОСОБА_1 , загальна сума його доходу за період з 01 січня 2023 по 30 червня 2023 становить 111873,66 грн. З січня 2023 по червень 2023 включно (шість місяців), із заробітної плати позивача ОСОБА_1 відраховувалися аліменти на загальну суму 29533,56 грн., зокрема, за січень 2023 4312,49 грн., за лютий 2023 7 131,94 грн., за березень 2023 4890,04грн., за квітень 2023 4320,58 грн., за травень 2023 4860,31 грн., за червень 2023 4018,20 грн.

Проаналізувавши вищезазначені обставини, надані позивачем докази в обгрунтування заявлених позовних вимог та положення закону, колегія суддів враховує наступне.

Із виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 за період з 28 серпня 2019 року по 03 червень 2022 року, убачається, що даний період лікування охоплювався періодом до винесення рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2022 року про стягнення аліментів, дана обставина була предметом оцінки у цьому судовому рішенні і після цього відомостей про покращення чи погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 матеріали справи не містять, відтак така не може слугувати належним доказом погіршення стану здоров`я платника аліментів у справі про зменшення розміру аліментів.

А одруження позивача та народження у нього дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від іншої жінки, не є безумовною і самостійною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки само по собі не свідчить про погіршення його матеріального стану.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20, провадження № 61-7397св21, яка за обставинами аналогічна справі, що розглядається.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів

У разі розгляду спору в позовному провадження, законодавець не визначає точних розмірів аліментів, які підлягають стягненню з одного із батьків на утримання дітей, а визначає тільки їх мінімальний розмір, який не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. При цьому мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина друга статті 182 СК України).

При визначенні ж конкретного розміру аліментів суд, крім стану здоров`я та матеріального становища дитини, а також стану здоров`я і матеріальне становище платника аліментів, враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про необхідність зменшення розміру аліментів на дітей саме до розміру 1/4 частки від його доходів не знайшли свого підтвердження, місцевий суд, враховуючи інтереси дітей позивача, які мають право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Крім того, колегія суддів вважає, що зменшення розміру аліментів до 1/4 частки, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам, враховуючи вік дітей та мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин, вірним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволення позову.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, у колегії суддів немає правових підстав для інших висновків по суті вирішення спору, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, відмовивши у задоволенні позовних вимог позивача, та немає підстав для висновку про допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення. Тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення, або змінити рішення.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, а саме того, що оскаржуване рішення слід залишити без змін, підстави для здійснення розподілу судових витрат, а саме судового збору, за розгляд справи судами обох інстанцій, відсутні.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 січня 2024 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич