Справа № 212/7032/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2024 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ваврушак Н. М., за участі секретаря судового засідання Дущак К.О., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі всіх осіб, які беруть участь у справі, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення, -
У вересні 2023 року Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулися з позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення.
Ухвалою суду від 16 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України.
Ухвалою суду від 21 листопада 2023 року розгляд справи відкладено, у зв`язку із неявкою відповідача.
У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач, будучи повідомлений у встановленому порядку про час та місце розгляду справи за адресою місця реєстрації, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, 22 січня 2024 року судом постановлена ухвала про проведення розгляду справи у заочному порядку.
Судом, з огляду на приписи ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
В силу ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд встановив, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нежитлове приміщення, вбудоване в 1 поверх 9 поверхового житлового будинку, загальною площею 120,6 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення 1, АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі продажу, серія та номер: НАН 436524, НАН 436525, виданого 20.05.2015 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 640, що підтверджено копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 37836806 від 20.05.2015. (а. с. 22)
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.
Згідно з пункту 5.23 наказу Державного комітету України з будівництва та архітектури №80 від 18.05.2005 «Державні будівельні норми України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005», житлові будинки повинні обладнуватися опаленням і вентиляцією, що проектуються згідно зі СНиП 2.04.05.
Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб.
У розумінні Закону України «Про теплопостачання» та Правил користування тепловою енергією №1198, Споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору. Відповідно до ст. 24 вказаного Закону, серед основних обов`язків Споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів.
Відповідно до положень п. 40 Правил користування тепловою енергією, Споживач зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та даних Правил. Згідно з п. 3 вказаних Правил, споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі (орендодавцем) або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору або закону.
Факт надання теплової енергії підтверджено рішеннями виконавчого комітету Криворізької міської ради про початок опалювального сезону, актами подачі та припинення подачі теплоносія на житловий будинок АДРЕСА_2 . (а. с. 23-32)
Відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг):
- № 730 від 31.03.2023 у січні 2023 року - 1,4 Гкал теплової енергії на суму 481,96 гривень та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 гривень, що разом 7489,96 гривень (з ПДВ);
- № 4386 від 28.02.2023 у лютому 2023 року - 1,67 Гкал теплової енергії на суму 7924,92 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 гривень, що разом 8 932,92 грн. (з ПДВ);
- № 8729 від 31.03.2023 у березні 2023 року - 0,7 Гкал теплової енергії на суму 3740,99 гривень та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,34 гривень, що разом 3749,33 гривень (з ПДВ). (а. с. 37а-69)
Позивачем АТ «Криворізька теплоцентраль» на адресу відповідача ФО ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) за Вих. № 5342/30 від 12.07.2023 було направлено акти передачі - прийняття теплової енергії разом із відповідними рахунками-фактурами. (а. с. 35-37)
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії.
За правилами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послуги, виконати роботу, сплатити гроші тощо), а кредитор вправі вимагати виконання його обов`язку.
Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином, згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Положеннями ст. 610 ЦК України закріплено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України.
У частині 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України).
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.
Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до пункту 7.2.7 Договору за порушення строків сплати позивачем покупцем у нього стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми. (а. с. 11)
Статтею 141 ЦПК України визначено, що у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 гривень, що підтверджено платіжною інструкцією в національній валюті № 2254 від 14 липня 2023 р. (а. с. 8)
Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст.525, 625, 901, 903 ЦК України, ЗУ «Про теплопостачання», суд
Задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 гривень (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому законом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Відповідач: Фізична особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .
Повний текст рішення суду складено та підписано без його проголошення 22 січня 2024 року.
Суддя: Н. М. Ваврушак