КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 761/27019/22 Головуючий у 1 інстанції: Савчак С.П.

Провадження №22-ц/824/1435/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

16 січня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.,

за участю секретаря Дуб С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» на рішення Яготинського районного суду Київської області від 27 квітня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяни Миколаївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНАД» звернулося до суду з позовною заявою до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяни Миколаївни провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Просило суд визнати відомості у п. 1.5 договору купівлі-продажу від 23.09.2021 № 3611 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. недостовірними в частині що відносно нерухомого майна, а саме адмінбудинку за адресою АДРЕСА_1 не укладено будь-яких договорів щодо користування з іншими особами, а також прав у третіх осіб, у т.ч. за договором найму/оренди, як в межах, та і за межами України; визнати протиправними дії нотаріуса щодо вчинення нотаріальної дії зареєстрованої за № 3611 щодо посвідчення правочину договору купівлі-продажу від 23.09.2021 № 3611 такими, що вчиненні в порушення вимог ч. 2 ст. 362, ч. 2 ст. 777 ЦК України та з порушенням підпунктів 5.1 - 5.9 пункту 5 глави 1 Розділу І та пунктів 1-4 глави 20 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо неповідомлення ТОВ «МАНАД» про продаж нерухомого майна за ціною 3 698,45 грн. за 1 кв.м. для можливості скористатись переважними правами на його придбання; визнати протиправною бездіяльність нотаріуса Бондар Т.М. в частині не направлення письмового повідомлення про порушення законодавства при вчиненні нотаріальної дії зареєстрованої за № 3611 при посвідченні договору купівлі-продажу від 23.09.2021 та зобов`язання приватного нотаріуса Бондар Т.М. вчинити дії згідно ч. 3 ст. 51 Закону України «Про нотаріат», п. 1 глави 15 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, шляхом направлення до ПАТ НАСК «Оранта», гр. ОСОБА_1 та ТОВ «Манад» повідомлення про вчинення нотаріальної дії № 3611 з порушенням вимог ч. 2 ст. 362, ч. 2 ст. 777 ЦК України, підпунктів 5.1 - 5.9 пункту 5 глави 1 розділу І та пунктів 1-4 глави 20 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України внаслідок неповідомлення ТОВ «Манад» про продаж 23/25 часток у праві власності на нежитлову будівлю (адмінбудинок) за адресою АДРЕСА_1 за ціною 3 698,45 грн. за 1 кв.м., чим було позбавлено можливості скористатись переважним правом на його придбання.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ПАТ НАСК «Оранта» було власником нежитлової будівлі (адмінбудинку) площею 344,00 кв.м. відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане виконкомом Яготинської міської ради від 10.03.2006.

ТОВ «Манад» орендувало у ПАТ НАСК «Оранта» впродовж 4,10 років частину приміщень в АДРЕСА_1 . Останній договір було укладено 01.11.2019 за № 29/19 згідно якого в оренду було передано приміщення 1-го поверху будівлі загальною площею 139,5 кв.м. позначені на план-схемі номерами 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 1 строком до 31.10.2020. Вказаний строк оренди був продовжений до 31.10.2021 додатковим договором № 1 від 29.10.2020.

ТОВ «Манад» належним чином виконував обов`язки орендаря та сплачував всі належні платежі за орендою.

Зазначає, що ПАТ НАСК «Оранта» обіцяло продати позивачу адмінбудинок за адресою м. Яготин, вул. Пирятинська 9, якщо буде прийнято рішення про продаж.

Вважало, що ТОВ «Манад» відповідно до ч. 2 ст. 777 ЦК України мало переважне право на придбання речі переданої у найм у разі продажу.

У серпні 2021 року між ТОВ «Манад» та ПАТ НАСК «Оранта» були проведені перемовини в ході яких орендодавцем була озвучена готовність здійснити продаж 23/25 часток в адмінбудинку за ціною 4 000,00 грн. за 1 кв.м., але при цьому письмових пропозицій зазначеного не надходило.

ТОВ «Манад» після закінчення переговорів направив листа власнику про готовність придбати весь будинок за ціною 3 500,00 грн. за 1 кв.м. Зазначене було лише обміном думками, а не виконання вимог ч. 2 ст. 362 ЦК України щодо повідомлення про продаж для можливості реалізації переважного права на придбання майна.

23.09.2021 ПАТ НАСК «Оранта» продає ОСОБА_1 23/25 часток у праві власності на нежитлову будівлю (адмінбудинок) та вказана частка склала 317,7 кв.м. за 1 175 000,00 грн. з розстрочкою платежу за ціною 3 698,45 грн., тобто вказана частка була продана за нову ціну без дотримання приписів ч. 2 ст. 362 ЦК України. Отже, ТОВ «Манад» не було запропоновано скористатися можливістю переважного права на придбання нерухомості.

Зазначений договір купівлі-продажу 23.09.2021 було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. та зареєстровано нотаріальну дію за № 3611. В п. 1.5. зазначеного договору вказано, що ПАТ НАСК «Оранта» гарантує, що відносно нерухомого майна відсутні будь-які обтяження, зокрема арешти та заборони відчуження, а також що відносно нерухомого майна не укладено будь-яких договорів щодо користування з іншими особами, а також прав у третіх осіб у т.ч. за договорами найму/оренди як в межах так і за межами України.

Зазначило, що ПАТ НАСК «Оранта» та ОСОБА_1 було відомо, що зазначені в договорі відомості є недостовірними, щодо прав третіх осіб на майно, у т.ч. за договорами найму/оренди та приховування інформації щодо оренди майна ТОВ «Манад» від нотаріуса є недобросовісним та несправедливим. Внаслідок зазначеного нотаріус Бондар Т.М. посвідчила договір у п. 1.5. якого зазначено неправдиві відомості. При цьому, нотаріус не з`ясувала переважність прав ТОВ «Манад» на придбання 23/25 часток на нежитлову адмінбудівлю та посвідчивши договір (вчинивши нотаріальну дію) порушила вимоги ч. 2 ст. 362, ч. 2 ст. 777 ЦК України.

Після посвідчення договору ТОВ «Манад» повідомило нотаріуса з наданням підтверджуючих документів про порушення переважного права товариства на придбання нерухомості, але нотаріус протиправно відмовляється вчиняти дії відповідно до ч. 3 ст. 51 ЗУ «Про нотаріат», п-п. 5.1-5.9 п. 5 гл. 1 р. І та п. 1-4 гл. 20 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України мотивуючи це тим, що порушень не було.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 27 квітня 2023 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяни Миколаївни було відмовлено.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції дійшов висновку, що Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяна Миколаївна є неналежним відповідачем, а ТОВ «Манад» обрало спосіб захисту своїх прав, який не відповідає законодавству та є неефективним.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Манад» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Яготинського районного суду Київської області від 27 квітня 2023 року та ухвалити нове рішення про задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначило, що не погоджується з висновком суду першої інстанції про те що ТОВ «Манад» обрано неналежний спосіб захисту свого порушеного права. Висновки щодо неналежного відповідача і неналежного способу захисту ґрунтуються на неправильній оцінці вимог та спору, що виник між ТОВ «Манад» і приватним нотаріусом Бондар Т.М.

ТОВ «Манад» мало переважне право на купівлю нерухомого майна, не зобов`язує цих осіб укласти договір про зміну чи розірвання договору купівлі-продажу, тобто не зобов`язує їх перевести права та обов`язки покупця на ТОВ «Манад».

Вказує, що позивач просив суд першої інстанції зобов`язати нотаріуса Бондар Т.М. повідомити учасників правочину (ПАТ HACK «Оранта» та ОСОБА_1 ), що при посвідченні договору купівлі-продажу було порушено норми права і щоб нотаріус виконала вимоги закону і направила повідомлення не про наявність у ТОВ «Манад» переважного права як це стверджує суд першої інстанції, а повідомила про те, що нотаріальна дія № 3611, посвідчення договору купівлі-продажу від 21.09.2021 вчинена з порушенням вимог ч. 2 ст. 362, ч. 2 ст. 777 ЦК України, підпунктів 5.1 - 5.9 пункту 5 глави 1 розділу І та пунктів 1-4 глави 20 Розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Суд не надав правової оцінки позовним вимогам ТОВ «Манад», щодо визнання недостовірними відомостей у п. 1.5. договору купівлі-продажу від 23.09.2021 № 3611 та не надав жодної оцінки позовній вимозі щодо визнання дій нотаріуса протиправними і такими що вчиненні з порушення ч. 2 ст. 362, ч. 2 ст. 777 ЦК України, підпунктів 5.1 - 5.9 пункту 5 глави 1 розділу І та пунктів 1-4 глави 20 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, так як за приписами так як відповідно до вказаних норм права, нотаріус зобов`язана була упевнитись у тому, що продавець (ПАТ HACK Оранта») повідомило про продаж орендаря ТОВ «Манад» про продаж нерухомого майна за ціною 3698,45 грн.

Зазначило, що у п. 1.5. договору вказано недостовірні відомості і ТОВ «Манад» не отримував від ПАТ HACK «Оранта» жодних повідомлень про продаж 23/25 часток у праві власності на нерухоме майно за ціною 3698,45 грн. за 1 кв.м.

ТОВ «Манад» звернулось до приватного нотаріуса Бондар Т.М. з письмовим зверненням від 21.07.2022 № 24/7/2022 повідомивши нотаріуса, що п. 1.5. посвідченого нею договору містить неправдиві відомості та надав докази, що на час посвідчення договору купівлі- продажу від 23.09.2021 № 3611 між ТОВ «Манад» та ПАТ HACK «Оранта» було уклад договір оренди.

У зверненні ТОВ «Манад» просив нотаріуса Бондар Т.М. вчинити дії, а саме: направити повідомлення до ПАТ HACK «Оранта» та ОСОБА_1 про те, що нотаріальна дія зареєстрована за №3611 з посвідчення договору купівлі-продажу від 23.09.2021 є такою, що не відповідає законодавству.

Вважає, що відповідачка була зобов`язана вчинити такі дії в силу імперативних приписів згідно ч. 3 ст. 51 Закону України «Про нотаріат» та п. 1 глави 15 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, так як їй було надано докази, що на час вчинення нотаріальної дії №3611 існував договір оренди між ТОВ «Манад» і ПАТ HACK «Оранта», і відповідно ТОВ «Манад» як орендар і особа, що має переважні права і повинен був бути повідомлений про продаж.

Посилається на ст. 50 Закону України «Про нотаріат» у системному зв`язку із пунктами 1-2 глави 14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач не скористався своїм правом для подачі відзиву.

9 листопада 2023 року представником третьої особи ПАТ «НАСК «Оранта» Негрич С.Ю. подано письмові пояснення на апеляційну скаргу.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Представники позивача - Макарчук Р.С. та Колосінський І.А. в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу просили її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвали нове про задоволення позову.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином причини неявки суду не повідомили.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Зважаючи на вимоги ч.ч. 9, 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» належала на праві власності нежитлова будівля /адмінбудинок/ загальною площею 344,0 кв.м. з часткою 1/1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно видане 10.03.2006 Виконкомом Яготинської міської ради та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.03.2006.

ТОВ «Манад» орендував приміщення у вказаній будівлі, які позначені на План-схемі під номерами 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 1 загальною площею 139,5 кв.м. строком з 01.11.2019 до 31.10.2021 включно, що підтверджується договором оренди нежитлового приміщення № 29/19 від 01.11.2019 (п. 1.1., 1.5., 8.1. з план-схемою до нього, актом приймання приміщення та додатковим договором № 1 від 29.10.2020 року.

Листом від 25.08.2021 за № 25/08-2021 ТОВ «Манад» повідомило ПАТ НАСК «Оранта» про готовність придбати весь майновий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 з прилеглою земельною ділянкою за ціною 3 500 грн./м2 з ПДВ.

Листом від 31.08.2021 за № 08-04-16/ ПАТ НАСК «Оранта» повідомило ТОВ «Манад» про прийняття пропозиції до уваги, але вважає за доцільне поки залишити попередні умови продажу без змін.

23.09.2021 ПАТ НАСК «Оранта» продало ОСОБА_1 23/25 часток у праві власності на нежитлову будівлю (адмінбудинок), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до якої входить: - приміщення 1 поверху - 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-10, 1-11, 1-12, 1-І, 1-ІІ; - приміщення 2 поверху з 1-13 по 1-23 та сходовий марш 1-ІІІ; площею 317,7 кв.м. за вартістю 1 175 000,00 грн. в т.ч. ПДВ, що підтверджується договором купівлі-продажу укладеним між сторонами посвідченого 23.09.2021 Бондар Т.М. зареєстрованого в реєстрі за № 3611 (п. 1.1.-1.3., 2.4.).

Відповідно до п. 1.5. вказаного вище договору купівлі-продажу зазначено, що відносно нерухомого майна не укладено будь-яких договорів щодо користування з іншими особами, прав третіх осіб у тому числі за договором найму/оренди, як у межах, так і за межами України не має.

Відповідно до п. 1.7. вказаного вище договору купівлі-продажу зазначено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.09.2021, актуальна інформація про обтяження, іпотеки, інші речові права стосовно нерухомого майна відсутні.

Листом від 08.11.2021 за № 47/11-2021 ТОВ «Манад» вимагає від ПАТ НАСК «Оранта» та ОСОБА_1 відновити його переважне право наймача на придбання 23/25 часток права власності на нежитлову будівлю (адмінбудинок), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та за взаємною згодою перевести на ТОВ «Манад» права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу № 3611 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М., оскільки товариству не було запропоновано скористатися переважним правом на придбання нерухомого майна при цьому зазначивши в п. 1.5. договору інформацію щодо відсутності прав третіх осіб на нерухомість, в тому числі щодо найму/оренди.

Листом від 30.11.2021 за № 1-04/10308 ПАТ НАСК «Оранта» вважає вимоги ТОВ «Манад» безпідставні, необґрунтовані, оскільки ТОВ «Манад» ніколи не мало у користуванні, в т.ч. за договором найму (оренди) 23/25 часток у праві власності на нежитлову будівлю (адмінбудинок), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ТОВ «Манад» пропонувалося викупити 23/25 часток, але воно не погодилося з умовами власника.

Крім того, ТОВ «Манад» було недобросовісним орендарем (наймачем) і систематично не виконувало свої обов`язки щодо оплати всіх платежів передбачених договором оренди.

Листом від 21.07.2022 № 24/7-2022 до приватного нотаріуса Бондар Т.М. 01.08.2022, ТОВ «Манад» просило направити до ПАТ НАСК «Оранта», ОСОБА_1 , ТОВ «Манад» повідомлення, що внаслідок неповідомлення ПАТ НАСК «Оранта» як продавцем та ОСОБА_1 як покупцем, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. про наявність договору оренди відносно нерухомого майна що продавалось та наявність переважних прав у ТОВ «Манад» на придбання нерухомого майна, нотаріальна дія зареєстрована за № 3611 щодо посвідчення договору купівлі-продажу між ПАТ НАСК «Оранта» та ОСОБА_1 від 23.09.2021 є такою, що не відповідає законодавству.

Листом від 08.08.2022 № 37/01-16 приватний нотаріус Бондар Т.М. повідомила ТОВ «Манад», що нею при посвідченні правочину про які йдеться у листі жодної помилки не було виявлено, нотаріальна дія відповідала законодавству. Нотаріальна дія вчинялася нею з дотриманням вимог ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Рекомендувала за захистом прав звернутися до суду та зазначила, що не вправі надавати правовий аналіз документам, які надані товариством їй у додатках, при тому, що у неї є інформація про отримання ТОВ «Манад» пропозиції стосовно продажу та є відповідь на цю пропозицію.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Правовою основою діяльності нотаріату відповідно до ст. 2 Закону України «Про нотаріат» є Конституція України, Закон України «Про нотаріат», інші законодавчі акти України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про нотаріат», нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Передумовою законності нотаріальних актів є те, що нотаріус перед вчиненням нотаріальних дій має перевіряти відповідність їх закону.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про нотаріат» нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органів місцевого самоврядування, за винятком випадків, передбачених статтями 9, 55, 60, 65, 66, 71-73, 85 і 103 цього Закону, та інших випадків, передбачених законодавством України. Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, у приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, у приміщенні органу місцевого самоврядування, у приміщенні дипломатичного представництва або консульської установи. В окремих випадках, якщо особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також якщо того вимагають особливості вчинюваної нотаріальної дії, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза зазначеними приміщеннями.

Аналогічні положення містяться в Главі 1, 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі - Порядок)

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що встановивши обставини справи та застосувавши норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що приватний нотаріус є неналежним відповідачем у справіу зв`язку з чим обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

Такий висновок суду першої інстанції узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, яка викладена в постанові від 04 вересня 2018 року у справі №823/2042/16 та є незмінною, що підтверджується постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі №914/2350/18 (914/608/20) (провадження №12-83гс21).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, про визнання недостовірними відомостей у п. 1.5. договору купівлі-продажу від 23.09.2021 № 3611 та не надав жодної оцінки позовній вимозі щодо визнання дій нотаріуса протиправними і такими що вчиненні з порушення ч. 2 ст. 362, ч. 2 ст. 777 ЦК України, підпунктів 5.1 - 5.9 пункту 5 глави 1 розділу І та пунктів 1-4 глави 20 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, так як за приписами так як відповідно до вказаних норм права, нотаріус зобов`язана була упевнитись у тому, що продавець (ПАТ HACK Оранта») повідомило про продаж орендаря ТОВ «Манад» про продаж нерухомого майна за ціною 3698,45 грн.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, тоді як установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №757/39920/15-ц (пункт 31), від 27.03.2019 у справі №520/17304/15-ц (пункт 63), від 01.04.2020 у справі №520/13067/17 (пункт 71)).

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2021 року у справі № 761/40184/16-ц (провадження № 61-5802св19), зроблено висновки, що: «законодавець передбачає можливість оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні, нотаріальних актів до суду (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). У такому разі позовні вимоги можуть бути пред`явлені безпосередньо до нотаріуса. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19) зазначено, що закріплене у статті 50 Закону України «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії може бути реалізоване у тому випадку, якщо звернення з такою вимогою може привести до відновлення порушеного права або інтересу безвідносно до дослідження правомірності дій інших осіб. У порядку цивільного судочинства розглядаються вимоги про оскарження дій нотаріуса лише у разі відсутності спору про право між учасниками цивільних правовідносин.

Верховний Суд зазначає, що якщо право позивача оспорюється іншими учасниками конкретних цивільних правовідносин, які вважають, що вчинення чи невчинення певної нотаріальної дії вплине на їх права та обов`язки, такий спір підлягає вирішенню саме між особою, яка безпосередньо брала участь у нотаріальному процесі, та особою, яка оспорює права, що виникають на підставі вчиненої нотаріальної дії. Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи. У разі пред`явлення позову не до всіх відповідачів суд не вправі за своєю ініціативою і без згоди позивача залучати інших осіб до участі у справі як відповідачів чи співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому. За клопотанням позивача у разі неможливості розгляду справи без участі відповідача чи співвідповідачів у зв`язку з характером спірних правовідносин суд залучає його чи їх до участі у справі, що визначено статтею 51 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач не звертався до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяни Миколаївниз вимогами щодо визнання її дій неправомірними.

Позивач, звертаючись з позовом до суду, визначає коло відповідачів та визначає предмет та підстави позову, колегія суддів вважає, що зазначення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяни Миколаївни як відповідача не впливає на правильність вирішення даного спору.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 4, 5 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Чинним законодавством нотаріусу можуть бути надані й інші права. Нотаріус зобов`язаний: - здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги; - сприяти фізичним та юридичним особам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; - відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; - виконувати інші обов`язки, передбачені законом.

Відповідно до ст. 54 ЗУ «Про нотаріат» нотаріуси посвідчують правочини, які згідно із законом підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. На вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений. Нотаріус при вчиненні нотаріальної дії перевіряє, чи відповідає зміст посвідчуваного ним правочину вимогам закону і дійсним намірам сторін.

Відповідно до ст. 52 ЗУ «Про нотаріат» про всі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами або посадовими особами органів місцевого самоврядування, робиться запис у реєстрах для реєстрації нотаріальних дій після того, як нотаріус зробить посвідчувальний напис на документі або підпише документ, що ним видається.

Кожна нотаріальна дія реєструється під окремим порядковим номером. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована, зазначається на документі, що видається нотаріусом, чи в посвідчувальному написі. Запис у реєстрі є доказом вчинення нотаріальної дії. Порядок ведення реєстрів для реєстрації нотаріальних дій та їх форма встановлюються Міністерством юстиції України.

Відповідно до ст. 51 ЗУ «Про нотаріат» у разі виявлення нотаріусом або посадовою особою, які вчиняють нотаріальні дії, що ними допущено помилку при вчиненні нотаріальної дії або вчинена нотаріальна дія не відповідає законодавству, нотаріус або посадова особа, які вчиняють нотаріальні дії, зобов`язані повідомити про це сторони (осіб), стосовно яких вчинено нотаріальну дію, для вжиття заходів щодо скасування зазначеної нотаріальної дії відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2020 року у справі № 438/610/14-ц зазначила, що згідно зі ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржують ся до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права має бути ефективним, тобто призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Велика Палата Верховного Суду вважає, що закріплене у ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії може бути реалізоване у тому випадку, якщо звернення з такою вимогою може призвести до відновлення порушеного права або інтересу безвідносно до дослідження правомірності дій інших осіб.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те що ТОВ «Манад» обрано спосіб захисту своїх прав, який не відповідає законодавству та є неефективним, оскільки для того, щоб суд захистив права товариства слід звернутися до суду саме з позовом про переведення прав та обов`язків покупця нерухомого майна з ОСОБА_1 на ТОВ «Манад».

Законодавство не передбачає можливості нотаріусом самостійно вжити заходів щодо скасування такої нотаріальної дії, як посвідчення договору купівлі-продажу, оскільки для цього необхідне наявність правочину (договору про зміну чи розірвання договору) або рішення суду. Нотаріус може самостійно усунути/виправити лише технічні помилки, які не змінюють змісту документа та не впливають на права особи (іб) щодо якої (их) було вчинено нотаріальну дію (описка, друкарська або граматична помилка).

Направлення нотаріусом повідомлення ПАТ НАСК «Оранта» та ОСОБА_1 про те, що ТОВ «Манад» має переважне право на купівлю нерухомого майна не зобов`язує цих осіб укласти договір про зміну чи розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, тобто не зобов`язує їх перевести права та обов`язки покупця на ТОВ «Манад».

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами, з приводу якого виник спір.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - сторін нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Спір виник між ТОВ «Манад» та ПАТ НАСК «Оранта», ОСОБА_1 , оскільки відповідно до ч. 2 ст. 777, ч. 1, 4 ст. 362 ЦК України саме орендодавець має повідомляти орендаря/наймача про свій намір здійснити продаж нерухомого майна і якщо він цього не здійснив, а наймач добросовісно виконував обов`язки за договором, то наймач/орендар має права вимагати саме від учасників договору купівлі-продажу (учасників цивільних правовідносин) переведення на нього прав покупця.

Право позивача не могло бути порушене нотаріусом, і не може бути відновлене нотаріусом, тобто вчинення нотаріусом певної нотаріальної дії не вплине на права та обов`язки ТОВ «Манад», ПАТ НАСК «Оранта» та ОСОБА_1 , оскільки при вирішенні цього спору слід досліджувати правомірність дій не нотаріуса, а інших осіб.

Неналежна сторона у цивільному процесі - це особа, стосовно якої суд встановив, що вона не є ймовірним суб`єктом тих прав, свобод, законних інтересів чи юридичних обов`язків, щодо яких суд повинен ухвалити рішення. Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача суд відмовляє в позові до нього.

Саме на таке застосування законодавства вказує Верховний Суд у постановах від 17.04.2018 р. у справі № 523/9076//16-ц, від 07.07.2020 р. у справі № 438/610/14-ц, від 28.04.2021 р. у справі № 325/1141/18.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до незгоди позивача з висновками суду. При цьому, докази та обставини, на які посилається позивач у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам, як кожному окремо, так і у їх сукупності та взаємозв`язку.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються висновками колегії суддів та на рішення суду першої інстанції не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з`ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 375, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» залишити без задоволення.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 27 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 1 лютого 2024 року

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко