Справа № 484/7052/23
Провадження № 2/484/262/24
Рішення

іменем України

18.01.2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Максютенко О.А.

при секретарі Завірюха В.Ю.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Первомайську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком та встановлення факту самостійного виховання дітей батьком без участі матері

без участі сторін

встановив

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком та встановлення факту самостійного виховання дітей батьком без участі матері.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач ОСОБА_1 тривалий час проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 . Від даних стосунків у них народились спільні діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У 2021 році їх спільні стосунки їх відповідачкою ОСОБА_2 погіршились та вони перестали проживати разом. Відповідачка переїхала до іншої квартири а діти залишились проживати з ним, за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира належить позивачу та його матері ОСОБА_5 , де вони разом з дітьми проживають і даний час. Квартира має чотири кімнати та загальну площу 81.2 кв.м.

Відповідач по справі не працює та будь-якої допомоги на утримання дітей не надає. Позивач зареєстрований ФОП, займається підприємницькою діяльністю у сфері комп`ютерних технологій, отримує достатній дохід, який дозволяє йому утримувати дітей та матір пенсіонерку.

Малолітні діти фактично перебувають лише на його утриманні. Характер роботи позивача дозволяє йому працювати вдома, а тому він має можливість самостійно виховувати дітей та робить це без участі матері.

На даний час відповідачка змінила місце проживання та переїхала в іншу область. Посилаючись на викладене просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 22.12.2023 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини які зазначені в позові та просив задовольнити позов.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення в підготовчому судовому засіданні.

Представник орану опіки та піклування у підготовче судове засідання не з`явився, до суду надано лист, де зазначено, що їх повідомлено про розгляд справи. Заперечення щодо позову суду не надано.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Положенням ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами у зв`язку з неявкою всіх учасників справи не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьком та матір`ю малолітніх: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 від 16.02.2018 року, актовий запис №852 та свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 від 23.01.2020 року, актовий запис №490 відповідно.

З довідки про реєстрацію місця проживання департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 08.12.2023 року К4-245554-ф/л вбачається, що малолітні діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з 26.07.2021 року зареєстровані за місцем проживання батька ОСОБА_1 квартира АДРЕСА_2 . Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в Миколаївській області.

Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частиною 1 ст.161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Суд враховує, той факт, що малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з позивачем за місцем реєстрації, позивач має постійний дохід, самостійно займається вихованням та утриманням дітей, забезпечує їх матеріально та піклується про них, має житло. Відповідач на теперішній час залишила дітей на позивача та переїхала на постійне місце проживання в іншу область та не заперечує щодо визначення місця проживання спільних дітей разом з батьком, про що свідчить відповідна заява про визнання позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дітей разом з батьком не суперечитиме інтересам дітей, відповідач визнає позов та не заперечує щодо того, щоб спільні діти проживали разом з батьком, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст.4, 12-13, 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України

ухвалив

позовні вимоги - задовольнити.

Встановити факт самостійного виховання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 їх батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без участі матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 26.01.2024 року.

Суддя