Справа № 183/5521/23
№ 2/183/443/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участю: секретаря судового засідання Моісєєва К. А., представника позивача Пташинського О. А., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про:

- зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини заробітку (доходу) до 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття,

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2023 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з 04 липня 2009 року по 27 жовтня 2015 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . На підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2015 року у справі № 183/5446/15 шлюб між сторонами розірвано, прізвище дружини при здійсненні державної реєстрації розірвання шлюбу змінено на дошлюбне « ОСОБА_5 ».

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з часу припинення шлюбно-сімейних відносин та по теперішній час проживає з відповідачем. За рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2015 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12 листопада 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначає, що на час ухвалення судового рішення інших утриманців окрім доньки ОСОБА_6 в позивача не було, позивач мав задовільний стан здоров`я та стабільний заробіток. Однак на сьогодні в позивача змінився як сімейний стан, так і стан здоров`я, що вплинуло на його матеріальне положення.

На підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2015 року судом видано виконавчий лист, який направлено на виконання за місцем роботи боржника. Згідно з довідкою про доходи, наданої військовою частиною НОМЕР_1 від 15 грудня 2022 року за вих. № 13, розмір аліментів який відраховується з доходу позивача за вищевказаним виконавчим листом є мінливим і складає від 8 379,30 грн до 15 211,50 грн на місяць, що в даний час є для позивача неприйнятною до сплати сумою через зміну сімейного стану та погіршення здоров`я.

Так, з початку 2019 року позивач проживав однією сім`єю з ОСОБА_7 , з якою 25 листопада 2020 року уклав шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 25 листопада 2020 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_8 ».Від спільного проживання з ОСОБА_9 у позивача народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .У зв`язку зі створенням нової сім`ї та народженням дітей матеріальне становище позивача змінилося. В даний час на його утриманні, окрім доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває двоє малолітніх дітей та дружина ОСОБА_11 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Окрім того у позивача погіршився стан здоров`я. Так, 15 жовтня 2022 року позивач, перебуваючи на військовій службі, під час виконання військових обов`язків, отримав травму: діагноз «Закрита травма правого колінного суглобу, розрив передньої хрестоподібної зв`язки, заднього рогу та тіла медіального меніска правого колінного суглобу. Гемартроз правого колінного суглобу. ДОА II ст. Операція (10 квітня 2023 року) - Артроскопічна аутопластика передньої хрестоподібної зв`язки групою сухожилків semi - з неморальною фіксацією «Arthrex ACL TightRope RT» nта мобільною фіксацією «Smith&Nephew BIOSURE 8*30 mm» резекція заднього рогу та тіла медіального меніска, шейверно-вапоризаційний дебридмент правого колінного суглобу», через що позивач був прооперований 10 квітня 2023 року та перебуває на післяопераційній реабілітації. Лікування ОСОБА_2 , післяопераційна реабілітація та безпосередньо саме операційне втручання вимагає значних фінансових затрат, забезпеченням яких у родині займається лише позивач.

Позивач зазначає, що враховуючи зміну сімейного та матеріального стану, погіршення його стану здоров`я, він не має можливості сплачувати аліменти на утримання однієї дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця і до досягнення донькою повноліття, що відповідно до довідки про доходи позивача становить від 8 300 до 15 200 гривень на місяць. З урахуванням норм чинного сімейного законодавства України позивач вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів за судовим рішенням може бути змінено, а саме зменшено з 1/3 частини його доходу до 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Зменшення розміру аліментів, на думку позивача, в даному випадку не суперечить вимогам ч. 2 ст. 182 СК України.

Постановленою суддею ухвалою від 17 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

У судовому засіданні 23 листопада 2023 року задоволено клопотання відповідача, витребувано докази у справі.

У судовому засіданні 22 січня 2024 року долучено до матеріалів справи докази.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову. Вказала на те, що позивач не заперечував проти такого розміру аліментів допоки працював на старій роботі і позиція його змінилася внаслідок влаштування на службу з більшою заробітною платою. Крім того, позивач не приділяє жодної уваги своїй дитині, витрати на утримання якої збільшилися через вік та дитина потребує додаткових витрат через закінчення середньої школи та підготовку до вступу до іншого навчального закладу вищого рівня. Саме такий розмір аліментів, на думку відповідача, компенсує брак уваги дитині зі сторони позивача.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, висновує таке.

Відповідно до частин 4, 5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Так, за відомостями АСДС, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2015 року у справі № 183/5446/15 розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 липня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 190. При здійсненні державної реєстрації розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_4 змінено на дошлюбне « ОСОБА_5 ».

Крім того, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2015 року у справі № 183/7225/15 позов ОСОБА_4 задоволено. Присуджено до стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказаним рішенням установлено, зокрема, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2009 року до 27 жовтня 2015 року. При здійсненні державної реєстрації розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_4 за рішенням суду має бути змінено на дошлюбне " ОСОБА_5 " (а.с. 3, 4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року виправлено допущену в абзаці 2 резолютивної частини рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2015 року у цивільній справі № 183/7225/15 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини описку в даті народження малолітньої дитини ОСОБА_3 та вказано правильну дату її народження " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", замість " ІНФОРМАЦІЯ_8 ".

Обставини щодо народження у сторін дитини ОСОБА_3 також підтверджені наданою позивачем належним чином засвідченою копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 /а.с.9/.

Відповідно до належним чином засвідченої копії свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_4 вбачається, що 25 листопада 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_13 зареєстровано шлюб /а.с.14/.

Також, з належним чином засвідчених копій свідоцтв про народження, серії НОМЕР_5 та серії НОМЕР_6 встановлено, що у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_9 народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.15, 16/.

Згідно з належним чином засвідченою копією довідки № 105 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 31 січня 2023 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та має склад сім`ї: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.17/.

Також судом досліджено надану представником позивача довідку про доходи, видану ОСОБА_2 з якої встановлено, що позивач працевлаштований у військовій частині НОМЕР_1 на посаді електрозварник-вулканізаторник. Загальна сума доходу позивача за період з січня 2023 року по жовтня 2023 року, без урахування аліментів, становить 329 216,23 грн /а.с.55/. Також з вказаної довідки вбачається, що позивачеві в січні 2023 року нараховано інші нарахування в розмірі 24 825,34 грн, позивачеві нараховано в лютому 2023 року заробітну плату 13 543,50 грн, інші нарахування 30 000,00 грн, в березні жовтні 2023 року заробітна плата позивача становила щомісячно по 20 811,00 грн, інші нарахування проведені в червні 2023 року 20 811,00 грн, в серпні 2023 року 13 548,39 грн, в жовтні 2023 року 60 000,00 грн.

З огляду на викладене, вбачається наявність спору між позивачем та відповідачем з приводу розміру аліментів на утримання дитини.

Вирішуючи позов, суд виходить з такого.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач послався на те, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу та народженням двох дітей у нього змінився сімейний та матеріальний стан. Окрім того, позивач указав, що у нього також погіршився стан здоров`я, на підтвердження чого позивачем долучено до позовної заяви копію виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого № 05581 /а.с.18/. Таким чином, позивач вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів на користь відповідача на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 може бути змінено, а саме зменшено з 1/3 частини його доходу до 1/8 частини.

Аналіз 192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частинами 1 та 2 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Як наведено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 факт народження у платника аліментів дитини у іншому шлюбі, без належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Проте, як роз`яснено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 положення ст. 192 СК України не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Народження другої дитини спричинює зміну матеріального стану, оскільки зазначена обставина очевидно потребує додаткових фінансових витрат.

Аналізуючи надані докази, суд доходить висновку про підтвердження позивачем зміни його сімейного стану внаслідок народження у нього двох дітей в іншому шлюбі. Вказана причина зумовлює також погіршення матеріального стану позивача.

Саме з за цих обставин суд відхиляє доводи відповідача щодо зміни матеріального стану позивача в бік збільшення через зростання його заробітної плати. Крім того, розмір аліментів судом установлено в частині від заробітку і внаслідок зміни матеріального стану позивача зростає і розмір аліментів, які він сплачує на утримання дитини.

Однак, суд не приймає до уваги посилання позивача на зміну його стану здоров`я, як на підставу зменшення розміру стягуваних аліментів, оскільки з наданої суду копії виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого № 05581 не вбачається, що лікування позивача, післяопераційна реабілітація та безпосередньо саме операційне втручання вимагає постійних фінансових витрат. На думку суду, такі обставини не є триваючими та не потребують постійного вжиття заходів щодо їх усунення. Позивач не є інвалідом, а тимчасова втрата працездатності не може бути підставою для висновку про неможливість сплати позивачем аліментів, у встановленому рішенням суду розмірі в подальшому.

Інших належних доказів на підтвердження істотного погіршення стану здоров`я позивачем не надано.

Також суд відхиляє доводи позивача щодо перебування на його утриманні дружини ОСОБА_11 , як такої, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки доказів на підтвердження вказаної обставини позивачем не надано та те, що ОСОБА_10 досягла трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Таким чином, ураховуючи всі вищевикладені обставини, а також рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, те, що відповідач є працездатним, враховуючи наявність у відповідача ще двох малолітніх дітей, народжених в іншому шлюбі, суд вважає, що розмір аліментів на утримання малолітньої дитини, які стягуються на користь відповідача, підлягає зменшенню. Однак, суд, ураховуючи інтереси всіх дітей позивача, які мають право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, рівності прав дітей на утримання, а також ураховуючи матеріальний стан сторін (дохід відповідача відповідно до наданої довідки про доходи), вважає, що вимоги позивача про зменшення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають задоволенню частково, а саме зменшенню з 1/3 частки всіх видів доходів позивача до 1/6 частки його доходів.

При цьому посилання відповідача на потреби в додатковому утриманні доньки щодо підготовки її до навчання в іншому навчальному закладі вищого рівня акредитації не можуть бути враховані в якості підстави для відмови в задоволенні позову з огляду на зміст ч. 1 ст. 185 СК України, відповідно до якої той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

При вирішенні питання щодо стягнення судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2015 року у справі № 183/7225/15.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, з часу набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 26 січня 2024 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 : РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_7 , виданий Широківським РВГУМВС України в Дніпропетровській області; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Д. О. Парфьонов