БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/89/24
Справа № 356/37/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області звернувся позивач з вказаним вище позовом.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку про непідсудність даної цивільної справи Березанському міському суду Київської області, виходячи з наступного.

Так, підсудність - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду справ. Підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Правила підсудності справ у цивільному судочинстві можуть визначатися лише процесуальним законом.

Так, згідно з вимогами ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть також пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Тлумачення ст.ст. 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеною в постанові від 02.07.2018 р., справа №552/9770/14-ц, від 17.11.2021 у справі № 755/5684/18-ц, висновки якого суд враховує відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Так, ч. 6 ст. 187 ЦПК України встановлено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи (ч. 6 ст. 187 ЦПК України).

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу (ч. 9 ст. 187 ЦПК України).

За змістом ст. 2, 13 ЦПК України диспозитивність є основним принципом (засадою) цивільного судочинства, який передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу.

Диспозитивність як засада цивільного процесу полягає в наданій учасникам судового процесу можливості вільно здійснювати свої права (матеріальні і процесуальні), розпоряджатися ними, виконуючи процесуальні дії, спрямовані на порушення, розвиток і припинення справи в суді, а також використовувати інші процесуальні засоби з метою захисту суб`єктивних майнових і особистих немайнових прав і охоронюваних законом інтересів.

Суд не повинен виходити за межі вимог сторін та тих підстав, які ними вільно зазначені.

Обґрунтовуючи підстави звернення з даним позовом до суду, позивач про вибір нею правил альтернативної підсудності не зазначає, обставини, які б визначали підсудність справи Березанському міському суду Київської області, не обґрунтовує та будь-яких доказів на підтвердження їх наявності не надає.

Згідно інформації відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС України в м. Києві та Київській області за вх. № Еп-117 від 25.01.2024, а також Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Березанської міської ради Броварського району Київської області за вх. № 331 від 30.01.2024, відповідач ОСОБА_2 з 14.06.2013 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відомості щодо реєстрації місця проживання відповідача на території м. Березань не виявлені.

Вказана інформація також підтверджується копією паспорта відповідача, що додана позивачем до позовної заяви.

Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17.07.2020 № 807-IX в п.п. 10 п. 1, п.п. 10 п. 3 у Київській області ліквідовано Баришівський, Білоцерківський, Богуславський, Бориспільський, Бородянський, Броварський, Васильківський, Вишгородський, Володарський, Згурівський, Іванківський, Кагарлицький, Києво-Святошинський, Макарівський, Миронівський, Обухівський, Переяслав-Хмельницький, Поліський, Рокитнянський, Сквирський, Ставищенський, Таращанський, Тетіївський, Фастівський, Яготинський райони та утворено Броварський район (з адміністративним центром у місті Бровари) у складі територій Баришівської селищної, Березанської міської, Броварської міської, Великодимерської селищної, Зазимської сільської, Згурівської селищної, Калинівської селищної, Калитянської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 715-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області" відповідно до абзацу першого пункту 7-1 розділу V Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про місцеве самоврядування в Україні затверджено Березанську об`єднану територіальну громаду з адміністративним центром у м. Березань, до якої увійшли Березанська, Лехнівська (Баришівський район), Недрянська

(Баришівський район), Пилипчанська (Баришівський район), Садівська (Баришівський район), Ярешківська (Баришівський район), Яблунівська (Баришівський район) територіальні громади.

Згідно рішення Березанської міської ради Київської області від 28.12.2016 № 245-28-VІІ «Про добровільне об`єднання територіальних громад», с. Недра, що розташоване на території колишнього Баришівського району та входить до складу Недрянської сільської ради, увійшло до складу Березанської об`єднаної територіальної громади.

Відповідно до положень п. 3-1 розділу 12 "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Таким чином, станом на день подання до Березанського міського суду Київської області вищевказаної позовної заяви, с. Недра, яке до прийняття постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17.07.2020 № 807-IX входило до складу Баришівського району Київської області, не належить до територіальної підсудності Березанського міського суду Київської області.

Будь-яких відомостей або документів на підтвердження наявності передбачених законом обставин, які б вказували на підсудність справи Березанському міському суду Київської області, матеріали позовної заяви не містять.

Європейський суд з прав людини у справі «Хапсі V. Аизігіа» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не має на території м. Березань зареєстрованого місця проживання, визначених законом обставин, які б вказували на підсудність справи Березанському міському суду Київської області, матеріали позовної заяви не містять, вважає за необхідне цивільну справу № 356/37/24 передати на розгляд за підсудністю до Баришівського районного суду Київської області за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 27, 31-32, 187, 259-261, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 356/37/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - передати на розгляд до Баришівського районного суду Київської області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І. О. Капшученко