Справа №591/690/24
Провадження № 2-з/591/7/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Шелєхова Г.В. розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

22 січня 2024 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, отриманих від реалізації автомобіля MAZDA, моделі 6, тип: загальний легковий хетчбек, 2002 року випуску, чорного кольору в розмірі 120 000,00 грн.

Разом з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову. Шляхом накладення арешту на кошти ОСОБА_2 в розмірі суми стягнення 120 000,00 грн.. які знаходяться на його рахунках в банківських та фінансово-кредитних установах.

Суд, вивчивши матеріали заяви, вважає, що вона підлягає поверненню заявнику, з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 6 ст. 151 ЦПК України, за подання заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу фізичною особою заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір у розмірі 605,60 грн.

ОСОБА_1 посилається на п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Позивачем додано до позовної заяви копію посвідчення учасника бойових дій, як підставу звільнення від сплати судового збору.

Проте, відповідно до ст.5 ч.1 п.13 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Як вбачається з позовної заяви предметом спору у цій справі є стягнення боргу. Тобто зазначений спір не пов`язаний із захистом порушених прав заявника саме як учасника бойових дій або з виконанням ним військового обов`язку, або виконання службових обов`язків.

Тож, зазначені норми п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на які посилається позивач не можуть бути застосовані.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справі «Креуз проти Польщі» право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки заявником не надано оригіналу квитанції про сплату судового збору, заява про забезпечення позову підлягає поверненню.

Керуючись ст. 151,153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Повернути заявнику заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, отриманих від реалізації автомобіля.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Шелєхова