Справа № 720/2880/23
Провадження № 2-н/720/14/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Новоселиця

Суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Вівчар Г.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ», про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за природний газ з ОСОБА_2 ,

встановив:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за природний газ з ОСОБА_2 .

Перевіривши заяву та додані матеріали до неї приходжу до висновку, що у видачі судового наказу за даною заявою слід відмовити з наступних підстав.

З довідки виданої Топорівською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області № 951 вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, можуть бути пред`явлені лише до особи, яка володіє цивільною правоздатністю та дієздатністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України у момент смерті фізичної особи припиняється її правоздатність, а відповідно припиняється і цивільна процесуальна дієздатність.

Отже, із настанням смерті ОСОБА_2 її цивільна правоздатність та дієздатність припинилась.

Аналізуючи ст. 37 ЦК України передумовою процесуального правонаступництва є перехід суб`єктивного права від однієї особи до іншої в матеріальному праві, а одним із суб`єктів такої заміни у матеріальному праві має бути особа, яка за життя була стороною або третьою особою в цивільному процесі, оскільки до правонаступника переходять всі процесуальні права та обов`язки право попередника.

Виходячи з того, що заяву про видачу судового наказу пред`явлено до боржника після її смерті, то за життя боржник не набула процесуальних прав і обов`язків, у зв`язку з чим такі не набуті за життя процесуальні права і обов`язки не могли перейти до інших осіб, що випливає також і з положень статтей 1218, 1219 ЦК України, оскільки нормами цивільного права передбачено в таких випадках право кредитора на пред`явлення вимоги саме в порядку цивільного судочинства про стягнення боргу безпосередньо до спадкоємців боржника, які несуть відповідальність за зобов`язанням спадкодавця лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Крім того, цивільне судочинство здійснюється виключно в порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України, проте процесуальним законом не передбачено право особи пред`являти заяву про видачу судового наказу до померлої людини.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Одночасно, згідно п.6 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо після смерті фізичної особи, яка є однією із сторін у справі, спірні правовідносини не допускають правонаступництва, якою регулюються подібні за змістом відносини щодо правових процесуальних наслідків у справі у випадку смерті фізичної особи та відсутності правонаступництва, під яким розуміється правонаступництво не лише в матеріальному, а і в процесуальному праві.

Виходячи з характеру спірних правовідносин та враховуючи, що заяву про видачу судового наказу пред`явлено після смерті боржника, яка за життя не набула процесуальних прав і обов`язків, в зв`язку з чим такі не набуті права не можуть переходити до правонаступників, із урахуванням встановленого законом порядку пред`явлення кредитором вимог безпосередньо до спадкоємців боржника, суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу за вказаною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165, 186 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за природний газ з ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Вівчар Г.А.