Справа №949/2463/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

заявника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дубровицька міська рада Сарненського району Рівненської області про встановлення факту постійного проживання,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Ковташ В.Д., звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із її матір`ю - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Свою заяву обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_2 . Після смерті матері відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме земельні ділянки, які розташовані на території Велюнської сільської ради, які призначені для ведення особистого селянського господарства. За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, за яким вищевказані земельні ділянки, заповіла своїй дочці - ОСОБА_1 . На момент смерті матері, заявниця фактично проживала разом із нею за однією адресою без реєстраційного обліку, вела з нею спільне господарство та мала спільний побут. Для юридичного оформлення права на спадкове майно, заявниця звернулася до приватного нотаріуса, однак останній повідомив їй, що факт проживання зі спадкодавцем на день смерті не підтверджено належними документами, а відтак видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказане майно він не може. Встановлення факту спільного проживання разом з матір`ю, заявниці потрібно для оформлення спадкових прав на майно, яке залишилося після її смерті. З цих підстав заяву просить задоволити.

В судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила її задоволити, із зазначених в ній підстав.

Від представника заявниці - адвоката Ковташа В.Д. надійшла заява про розгляд справи без його участі, заяву підтримує та просить задоволити.

Від представника заінтересованої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що ОСОБА_2 до дня смерті проживала разом із своєю дочкою - ОСОБА_1 , у будинку останньої за адресою: АДРЕСА_1 , піклувалася про матір та вела з нею спільне господарство. Після смерті матері, заявниця і надалі продовжує проживати у вказаному будинку.

Заслухавши заявницю та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09 січня 2023 року (а.с.8).

Після смерті матері відкрилася спадщина на належні їй земельні ділянки, площею 1,04 га та 1,05 га, які розташовані на території Велюнської сільської ради Сарненського району Рівненської області та призначені для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копіями державних актів на право власності на землю серії ІІ-РВ №021594 від 14 липня 2004 року та серії ІІ-РВ №021595 від 14 липня 2004 року (а.с.12-13, 14-15).

За життя ОСОБА_2 було складено заповіт, який посвідчений 05 травня 2017 року секретарем виконавчого комітету Велюнської сільської ради Дубровицького району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за №05, за яким вона, на випадок своєї смерті земельну ділянку загальною площею 1,04 га, відповідно до плану зовнішніх меж земельних ділянок, що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-РВ №021594 від 14 липня 2004 року та земельну ділянку загальною площею 1,05 га, відповідно до плану зовнішніх меж земельних ділянок, що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-РВ №021594 від 14 липня 2004 року заповіла ОСОБА_1 , 1963 року народження (а.с.11).

Заявниця ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 09 червня 1978 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 16 червня 1984 року, після укладення якого, заявниця змінила дошлюбне прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.9).

Згідно довідки №4-340 від 19 липня 2023 року, виданої виконавчим комітетом Дубровицької міської ради Сарненського району Рівненської області, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею без реєстраційного обліку проживала її дочка ОСОБА_1 та вела з нею спільне господарство (а.с.10).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №2340 від 01 грудня 2023 року ОСОБА_1 до дня смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала разом із нею без реєстрації, по АДРЕСА_1 . 09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 зареєструвалася та продовжує проживати у вказаному будинку (а.с.27).

Факт реєстрації 09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 у будинку по АДРЕСА_1 , підтверджується витягом з реєстру територіальної громади (а.с.6).

Для юридичного оформлення права на спадкове майно, заявниця звернулася до приватного нотаріуса. Проте, як вказує заявниця, у видачі свідоцтва на право на спадщину їй було відмовлено, оскільки нею не підтверджено факт постійного проживання разом з покійною матір`ю на час відкриття спадщини, а тому є такою, що пропустила строк для прийняття спадщини.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частиною третьою статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Крім того, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

За змістом ст. 1268 ЦК України причини постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вказана норма закону не передбачає.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом, як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з підпунктами 4, 10 пункту 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Надані заявницею докази відповідно до вимог ст. 76, 78-80 ЦПК України є допустимими, достовірним та достатніми. Оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність заяви.

Встановлення цього факту для заявниці має юридичне значення, оскільки є передумовою реалізації нею права на отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті її матері.

Таким чином, суд вважає доведеним факт проживання заявниці ОСОБА_1 , разом із її матір`ю - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 від 12 червня 2020 року, заявниця є потерпілою від Чорнобильської катастрофи, категорії 1 (а.с.7).

Відповідно до ч.7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дубровицька міська рада Сарненського району Рівненської області про встановлення факту постійного проживання - задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із її матір`ю - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 17 січня 2024 року о 16-30 год.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 25 січня 2000 Сарненським РВ УМВС України в Рівненській області.

Заінтересована особа: Дубровицька міська рада Сарненського району Рівненської області, вул. Воробинська, буд.16, м.Дубровиця Сарненський район Рівненська область, .

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.