справа № 631/1622/23
провадження № 2/631/226/24
У Х В А Л А

п р о п е р е д а ч у с п р а в и н а р о з г л я д і н ш о м у с у д у

25 січня 2024 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Мащенко С. В.

за участю:

секретаря судового засідання Дядик С. В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду цивільну справу з єдиним унікальним № 631/1622/23 (провадження № 2/631/226/24) за позовом ОСОБА_1 , від імені та інтересах якого діє адвокат Корнєв Олексій Вікторович, до Нововодолазької селищної ради, із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьменко Лідії Миколаївни,- «Про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини»,-

в с т а н о в и в:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа з єдиним унікальним № 631/1622/23 (провадження № 2/631/226/24) за позовом ОСОБА_1 , від імені та інтересах якого діє адвокат Корнєв О. В., до Нововодолазької селищної ради, із залученням до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьменко Л. М.,- «Про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини», що розглядається за правилами загального позовного провадження (а. с. 42 - 46).

Зазначена заява зареєстрована за вхідним № 6619/23-вх із наданням автоматизованою системою документообігу суду єдиного унікального № 631/1622/23 (провадження № 2/631/655/23) та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, передана на розгляд головуючого судді Мащенко С. В. (а. с. 1, 41).

14.12.2023 року за вхідним № 7020/23-вх від представника позивача адвоката Корнєва О. В., який діє за ордером (серії АХ № 1144499), виданим 22.11.2023 року на підставі договору б/н від 21.09.2023 року, укладеним між ним та ОСОБА_1 , а також свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (серії ХВ № 000093), виданим 04.03.2015 року Радою адвокатів Харківської області на підставі рішення № 65, надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власного технічного засобу (а. с. 50 - 52, 53, 54).

20.12.2023 року за вхідним № ЕП-2562/23-вх представником позивача адвокатом Корнєвим О. В., подано клопотання про витребування належним чином завіреної копії спадкової справи № 26/2023, заведеної після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьменко Л. М. (а. с. 60, 61).

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області, постановленою 26.12.2023 року, клопотання представника позивача адвоката Корнєва О. В. задоволено, витребувано належним чином завіреної копії спадкової справи № 26/2023, заведеної після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьменко Л. М. (а. с. 65 - 71).

23.01.2024 року за вхідним № 391/24-вх приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьменко Л. М. надано належним чином завірену копію спадкової справи (а. с. 76 - 92).

25.01.2024 року за вхідним № 477/24-вх представником позивача адвокатом Корнєвим О. В. надані додаткові пояснення по справі, в яких він посилається на необізнаність позивача, а саме: ОСОБА_1 , не знав про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 року, та вважав, що поки діє воєнний стан строк на прийняття спадщини зупинений (а. с. 94 - 99).

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, скористався правом, наданим йому частиною 1 статті 58 зазначеного кодексу, щодо участі у судовому процесі через представника за ордером адвоката Корнєва О. В. (а. с. 9, 10, 11, 72).

Представник позивача адвокат Корнєв О. В. - у підготовче судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, проте надав письмові пояснення, зареєстровані за вхідним № 477/24-вх від 25.01.2024 року, в яких просив справу розглянути за відсутності сторони позивача (а. с. 9, 10, 11, 72, 74, 94 - 99).

Представник відповідача НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ у підготовче судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак від селищного голови Єсіна О. надійшла заява, зареєстрована за вхідним № 7124/23-вх від 19.12.2023 року, з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності (а. с. 59).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьменко Л. М. - в підготовче судове засідання теж не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомила, натомість в другому абзаці супровідного листа до копії спадкової справи № 26/2023, зареєстрованого за вхідним № 391/24-вх від 23.01.2024 року, просила проводити розгляд справи за її відсутності (а. с. 72, 76).

Відповідно до змісту частини 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із частиною 1 статті 223 цього ж кодексу, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, а на підставі частини 3 статті 211 зазначеного вище цивільного процесуального кодифікованого закону України особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Про наявність такого клопотання у сторін свідчать відповідні клопотання, долучені до матеріалів справи.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі, яка відповідно до приписів статті 9 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року (із змінами та доповненнями) є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-ІV від 23.02.2006 року (із змінами та доповненнями) обумовлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, Європейський суд з прав людини у пунктах 39 - 41 свого Рішення від 08.11.2005 року у справі «Стрижак проти України» (заява № 72269/01) констатував наявність у заявника права надавати свої аргументи під час публічного слухання справи, недотримання якого було кваліфіковано як порушення частини 1 статті 6 Конвенції.

За таких обставин, беручи до уваги те, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації учасниками справи, що не з`явились, їх процесуальних прав, зокрема, на безпосередню участь у підготовчому судовому засіданні, ураховуючи той факт, що підстав для визнання необхідним давання ними особистих пояснень не має, суд вважає за можливе провести судове засідання за їх відсутності.

Приходячи до такого, суд зауважує, що імперативними приписами пункту 2 частини 2 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України обумовлено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим кодексом строку, зокрема, з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, що судом визнано поважними.

Отже, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та всі фактичні данні, які мають значення для вирішення питання про закриття підготовчого провадження, перевіривши їх доказами, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши матеріали справи, що містять наявні в ній письмові докази, - суд вважає, що справу слід надіслати за підсудністю з наступних підстав.

Так, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі, яка відповідно до приписів статті 9 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року (із змінами та доповненнями) є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Також статтею 55 Конституції України проголошено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Зміст цього права полягає у тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Аналогічне вбачається й у рішенні Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 року (у справі за конституційним зверненням громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інших щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води), в якому вказане, що частину 1 статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Отже, звернення особи до суду є її абсолютним правом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Одночасно із цим правилами прецедентної практики Європейського суду з прав людини передбачено, що кожна держава - учасниця Конвенції, реалізуючи пункт 1 її статті 6 щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, незважаючи на те, що звернення особи до суду є її абсолютним правом, однак воно повинно ґрунтуватись на приписах матеріального та процесуального законів.

Частиною 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Тому, право кожної особи на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів рівною мірою стосується й права такої особи на передачу справи з одного суду до іншого за правилами територіальної юрисдикції (підсудності).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом (бланк серії ВРЛ № 513211), виданого 04.07.2011 року державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Змієвською Т. М., спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з двох земельних ділянок, площею 3,4688 гектарів в межах згідно з планом кадастровий № :04:000:0428, та площею 0,1770 гектарів в межах згідно з планом кадастровий № :04:000:0429, що розташовані на території Нововодолазької селищної ради Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту (серії ЯБ № 203498), виданого Нововодолазькою райдержадміністрацією Харківської області 08.07.2005 року, на підставі розпорядження № 286 від 17.08.2004 року. Вартість земельної ділянки на день смерті становить 50838,37 гривень (а. с. 25).

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом (бланк серії ВРМ № 654773), виданого 06.10.2011 року державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Змієвською Т. М., спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з нежитлового приміщення цокольного поверху № II, III, IV, V в літері «А-16», що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 72,8 м2, що належало ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бєсєдою Т. Д. 17.01.2007 року за реєстрованим № 38, та зареєстрованого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 12.04.2007 року запис № 3761 в книзі № 1, реєстраційний № 1898264. Вартість нежитлового приміщення цокольного поверху на день смерті становить 64300,00 гривень (а. с. 28).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (бланк серії ВРМ № 654772), виданого 06.10.2011 року державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Змієвською Т. М., спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з нежитлового приміщення цокольного поверху № VІІ, VІІІ, Х, ХІ, ХІІІ, ХIV, ХV, ХVІІІ в літері «А-16», що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 127,9 м2, яке належало ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бєсєдою Т. Д. 17.01.2007 року за реєстрованим № 34, та зареєстрованого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 12.04.2007 року запис № 3761 в книзі № 1, реєстраційний № 6329052. Вартість нежитлового приміщення цокольного поверху на день смерті становить 113000,00 гривень (а. с. 30).

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд робить висновок про те, що вартість нежитлових приміщень, розташованих за адресом: АДРЕСА_1 ,- складає 177300,00 гривень, тоді як вартість земельної ділянки, розташованої на території Нововодолазької селищної ради Харківської області становить 50838,37 гривень.

Отже, з огляду на чинне законодавство України підсудність це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Тобто, підсудність визначає компетенцію конкретних судів всередині судової системи щодо розгляду й вирішення конкретних цивільних справ.

Зокрема, підсудність поділяється на види, серед яких виокремлено: функціональну, родову та територіальну підсудності.

Під територіальною підсудністю розуміється компетенція щодо розгляду підвідомчих судам справ між однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їхня діяльність.

Положеннями чинного цивільного процесуального законодавства України визначені правила територіальної юрисдикції (підсудності) цивільних справ, яка поділяється на:

-підсудність справ, у яких однією зі сторін є суд або суддя;

-підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача;

-підсудність справ за вибором позивача;

-підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами;

-виключну підсудність.

Відтак, правилом частини 2 статті 27 Цивільного процесуального кодексу України встановлені загальні правила територіальної підсудності, відповідно до яких позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходження згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Приписом статті 28 зазначеного кодифікованого акту обумовлені підстави, за наявності яких позивач має право вибору суду, до якого він має звернутись із своїм позовом, проте вибрати територіально позивач може лише той суд, який передбачений цієї нормою процесуального права й перелік зазначених підстав є вичерпним.

Втім, статтею 30 цивільного процесуального кодифікованого закону України визначені випадки виключної підсудності, яка превалює над іншими й вважається особливою, оскільки нею передбачений вичерпний перелік цивільних справ, які з урахуванням їх природи пред`являються до певного, передбаченого цивільним процесуальним законодавством, суду.

Зокрема, частиною 1 вказаної статті імперативно унормовано положення, відповідно до якого позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Натомість, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 42 своєї Постанови «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року роз`яснив, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відтак, на позови про визначення додаткового строку для прийняття спадщини розповсюджуються вимоги щодо виключної підсудності й, ураховуючи, що вартість спадщини у виді нежитлових приміщень, розташованих за адресом: АДРЕСА_1 ,- є вищою за вартість спадщини у виді земельної ділянки, розташованої на території Нововодолазької селищної ради Харківської області, позовна заява ОСОБА_1 , від імені та інтересах якого діє адвокат Корнєв О. В., до Нововодолазької селищної ради, із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьменко Л. М.,- «Про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини» не підсудна цьому суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 цивільного процесуального кодифікованого закону України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, ознайомившись із витребуваною за клопотанням сторони позивача копією спадкової справи № 26/2023 під час підготовчого провадження, Нововодолазький районний суд Харківської області остаточно переконаний, що ця справа не підсудна цьому судові, незважаючи на те, що була прийнята до провадження згідно із приписами частини 2 статті 27 Цивільного процесуального кодексу України.

Наведене свідчить про те, що суд зобов`язаний передати справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до виключної юрисдикції (підсудності) того, що підтверджене відповідними доказами, які повністю відповідають принципам належності, допустимості, достовірності та достатності.

З урахуванням викладеного справу з єдиним унікальним № 631/1622/23 (провадження № 2/631/226/24) за позовом ОСОБА_1 , від імені та інтересах якого діє адвокат Корнєв О. В., до Нововодолазької селищної ради, із залученням до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьменко Л. М.,- «Про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини» передати на розгляд Київському районному суду міста Харкова як таку, що належить до його виключної юрисдикції (підсудності).

Приходячи до такого, суд ураховує, що згідно із змістом частини 2 статті 258 Цивільного процесуального кодексу України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Аналогічна за своєю правовою природою й більш конкретизуюча процес передання справ з одного суду до іншого норма міститься у статті 31 наведеного вище нормативно-правового акту, зокрема частина 3 цієї правової норми, відповідно до якої передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 цієї статті (справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду) здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше 5 днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше 5 днів після залишення її без задоволення.

При цьому, як обумовлює правило, викладене у частинах 1 і 2 статті 32 Цивільного процесуального кодексу України, спори між судами про підсудність не допускаються, й справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Постановляючи ухвалу, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, воєнний стан на території України не припинений та не скасований, а тому справа перебувала на розгляді належного суду.

На підставі викладеного, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі; статтями 9, 55 і 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтями 8, 17 і пунктами 3 та 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року; Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; рішенням Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 року (у справі за конституційним зверненням громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інших щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води); пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року; пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ; пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року і статтями 1 5, 7, 13, 17, 18, 27, 30, 31, 32, 42, 43, 46, 48, 58, 60, 62, 64, 76 80, 89, 128 131, статтями 211, 214, 223, пунктом 1 частини 1 та частиною 2 статті 258, статтями 259 260, частиною 2 статті 261, частинами 5 та 11 статті 272, частиною 2 статті 352, пунктом 9 частини 1 статті 353, частиною 2 та 3 статті 354 та підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України № 1618-ІV від 18.03.2004 року (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року із змінами та доповненнями),-

у х в а л и в:

Справу з єдиним унікальним № 631/1622/23 (провадження № 2/631/226/24) за позовом ОСОБА_1 , від імені та інтересах якого діє адвокат Корнєв Олексій Вікторович, до Нововодолазької селищної ради, із залученням до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьменко Лідії Миколаївни,- «Про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини»передати на розгляд до Київського районного суду міста Харкова за встановленою Цивільним процесуальним кодексом України підсудністю з підстав належності її до виключної територіальної юрисдикції цього суду.

Здійснити передачу справи з єдиним унікальним № 631/1622/23 (провадження № 2/631/226/24) за позовом ОСОБА_1 , від імені та інтересах якого діє адвокат Корнєв Олексій Вікторович, до Нововодолазької селищної ради, із залученням до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьменко Лідії Миколаївни,- «Про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини»з Нововодолазького районного суду Харківської області до Київського районного суду міста Харкова на підставі цієї ухвали не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Копію ухвали надіслати позивачу ОСОБА_1 , його представнику за ордером ОСОБА_6 , відповідачу Нововодолазькій селищній раді, а також третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кузьменко Лідії Миколаївні протягом двох днів з дня її складення.

Сторони можуть отримати інформацію щодо справи та цієї ухвали на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://nv.hr.court.gov.ua/sud2028.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з цього дня.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, що набрала законної сили, обов`язкова для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання ухвали є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Вступну та резолютивну частини ухвали було постановлено шляхом прийняття, складено за допомогою комп`ютерного набору та підписано суддею у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Повний текст ухвали складено за допомогою комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику 30.01.2024 року.

Суддя С. В. Мащенко