г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/143/24
Номер провадження 2/213/545/24
У Х В А Л А

18 січня 2024 року місто Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Мазуренка В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було повернуто заявнику. 17 січня 2024 року ОСОБА_1 , сплативши судовий збір у повному обсязі, знову звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначає, що у провадженні Інгулецького районного суду міста кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, набутого в період шлюбу. Станом на день складання даного позову шлюб між сторонами не розірвано. В період подружнього життя, а саме 11 лютого 2022 року сторонами по справі був відкритий депозитний рахунок, на якому зберігалися грошові кошти у сумі 300000,00 грн. особисті кошти позивача, 200000грн спільні кошти позивача та відповідача. Після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач відмовляється повертати позивачу гроші. Позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити в майбутньому виконання рішення суду.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1-3 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;2) забороною вчиняти певні дії;3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.5 ч.1 ст 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити ціну позову, про забезпечення якого просить заявник. У заяві не вказана ціна позову, про забезпечення якого просить заявник.

У заяві про забезпечення позову, ОСОБА_1 просить суд не забезпечувати зустрічне забезпечення, оскільки відсутні підстави для його застосування. Суд вважає недостатнім обгрунтування незастосування зустрічного забезпечення, оскільки забезпечення позову може завдати збитків відповідачу. Також, у заяві вказано строк дії договору з банком, але не зазначено, що буде з договором після закінчення його дії в разі накладення арешту.

Не аргументовано ризики, необхідність накладення арешту на кошти, саме на всю суму, оскільки при розгляді справи буде встановлено чи вся сума є особистими коштами позивача/відповідача, або спільні сумісні. Заявник вказує що не накладення арешту ускладнить виконання рішення суду, але лише вказівка на це, без аргументації, не свідчить про ускладення виконання рішення. Заявник в заяві не вказує чи мають сторони нерухомість, інші вклади, за рахунок яких, в подальшому також може бути виконане рішення суду без накладення арешту.

Враховуючи, що заява не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, - заява підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Мазуренко