1Справа № 335/8531/23 2/335/239/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 в особі представника адвоката Цмокаленко О.С. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
Ухвалою судді від 05.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі із розглядом в порядку загального позовного провадження, розпочате підготовче провадження, призначене підготовче судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи.
22.11.2023 від представника третьої особи Міністерства оборони України Вологжаніної О.Д. надійшла заява про закриття провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
30.01.2024 від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Скрими В.А. надійшла заява про залишення без розгляду вимоги щодо стягнення судових витрат з позивача, яка зазначена у п. 3 відзиву на позовну заяву.
31.01.2024 від представника позивача адвоката Цмокаленко О.С. надійшла заява про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.
У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Скрими В.А. надійшла заява про проведення судового засідання за її відсутності. За таких обставин, суд вважав за можливе вирішити вищезазначені процесуальні питання за відсутності учасників справи.
Дослідивши матеріали справи в межах вирішуваних питань, суд дійшов таких висновків.
Розглядаючи клопотання представника третьої особи про закриття провадження у справі, суд виходить із того, що п. 1 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено обов`язок суду закрити провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У той же час, за приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, зверненню до адміністративного суду з позовом передує звернення особи до суб`єкта владних повноважень, за наслідками розгляду якого особа набуває права оскаржити до суду адміністративної юрисдикції рішення, дії або бездіяльність такого суб`єкта владних повноважень, що відповідає меті та завданням адміністративного судочинства, визначеним статтею 2 КАС України.
Частиною другою статті 245 КАС України визначено перелік судових рішень, які уповноважений прийняти адміністративний суд у разі задоволення позову. Встановлення факту, що має юридичне значення, серед цього переліку відсутнє.
Тобто у разі вирішення справи в порядку адміністративного судочинства, встановлення факту, що має юридичне значення, має бути визначено судом у резолютивній частині судового рішення, що не передбачено КАС України.
У той же час перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Зокрема, згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту, без розгляду якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.
У даному випадку позивачем заявлено саме позов про встановлення вказаного факту, що має юридичне значення.
При цьому між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України за змістом позову немає спору про право на отримання одноразової грошової допомоги або підтвердження позивачем певного соціально-правового статусу, як про це вказує представник третьої особи в своєму клопотанні, оскільки за змістом позовної заяви підставою позову є отримання права на спадщину за законом.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, у даному випадку спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому клопотання представника третьої особи про закриття провадження у справі слід залишити без задоволення.
Щодо заяви представника позивача про залишення позову без розгляду суд зазначає таке.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
У даному випадку розгляд справи по суті не розпочато. Заява про залишення позову без розгляду надійшла від представника позивача під час підготовчого провадження по справі. Представник позивача не обмежений у повноваженнях на вчинення даної процесуальної дії згідно з дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 25.01.2023 № 70.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду підлягає задоволенню.
Окрім того, представником відповідача ОСОБА_2 подано заяву про залишення без розгляду вимоги щодо стягнення судових витрат з позивача, яка зазначена у п. 3 відзиву на позовну заяву, а саме щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу розміром 7 000 грн.
Враховуючи, що позовна заява залишається без розгляду за заявою представника позивача, а також положення ч. 5 ст. 142 ЦПК України, якою передбачено право відповідача у разі залишення позову без розгляду заявити вимогу про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, та ч. 3 ст. 13 ЦПК України, за якими учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, суд дійшов висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Скрими В.А. підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 13, 142, 200, 255, 257, 260, 261, 293, 294 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання представника третьої особи Міністерства оборони України Вологжаніної Оксани Дмитрівни про закриття провадження у справі залишити без задоволення.
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Цмокаленко Оксани Сергіївни про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.
Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Цмокаленко Оксани Сергіївни до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.
Заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Скрими Валерії Анатоліївни про залишення без розгляду заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу розміром 7 000 грн. задовольнити.
Заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Скрими Валерії Анатоліївни про стягнення судових витрат на правничу допомогу розміром 7 000 грн. залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя А.В. Шалагінова