Провадження № 2/357/996/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю., при секретарі - Іванова О. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до: 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_2 ; 3) ОСОБА_3 ; 4) ОСОБА_4 ; 5) ОСОБА_5 ; 6) ОСОБА_6 ; 7) ОСОБА_7 , про стягнення заборгованості,
У вересні 2023 року від представника Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму боргу в розмірі 45 778,43 грн. в період з 01.06.2018 по 01.07.2023, стягнути солідарно з відповідачів в період з 01.06.2018 по 01.02.2022 суму збільшення заборгованості внаслідок інфляційних процесів в розмірі 3 858,57 грн. та 3 % річних в сумі 1 364,28 грн., а також судовий збір в розмірі 2 684 грн.
В обґрунтування позову вказано, що згідно особового рахунку № НОМЕР_1 наявна заборгованість за теплову енергію. Відповідачам надіслано попередження про наявність заборгованості, яка не була сплачена.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
24.10.2023 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи 23.11.2023.
23.11.2023 представник позивача ОСОБА_8 звернулась через канцелярію суду із заявою про розгляд справи без участі представника позивача, в якій позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з`явились повторно, про розгляд справи повідомлялись належним чином за місцем зареєстрованого проживання (надання послуг), а також шляхом розміщення відповідного оголошення про виклик особи, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертались, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 є співвласниками по 1/7 частці квартири АДРЕСА_1 , що вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 339778785 від 20.07.2023.
Відповідно до наявних у справі відомостей про зареєстроване місце проживання відповідачів вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зареєстровані за вищевказаною адресою. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстрованими не значаться.
Згідно розрахункового листа абонента та розрахункової відомості за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 , за даною адресою рахується заборгованість:
45 778,43 грн. - борг за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.06.2018 по 01.07.2023;
3 858,57 грн. - сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів за період з 01.06.2018 по 01.02.2022;
1 364,28 грн. - три відсотки річних за період з 01.06.2018 по 01.02.2022.
При вирішенні справи, суд виходить з наступного.
Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 вказаного Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.
Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація (п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону).
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Частиною 2 статті 162 ЖК України також передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до правил частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України.
За змістом наведених норм вбачається, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що в період з 01.06.2018 по 01.07.2023 наявна заборгованість за надані послуги в розмірі 45 778,43 грн.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі вищевказаної норми позивачем на суму боргу в період з 01.06.2018 по 01.02.2022 нараховано інфляційні втрати в розмірі 3 858,57 грн. та 3 % річних в розмірі 1 364,28 грн.
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно статті 356 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (стаття 360 ЦК України).
У статті 540 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Системний аналіз статей 540 та 541 ЦК дозволяє зробити висновок, що при існуванні множинності осіб у зобов`язанні виникають часткові зобов`язання. Тому кредитор у частковому зобов`язанні має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати свій обов`язок у рівній частці. Натомість солідарне зобов`язання виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.
Враховуючи визначений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства та визначення позивачем у справі конкретних відповідачів (споживачів), які є власниками квартири за вищевказаною адресою, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення даного позову в частині стягнення з відповідачів в рівних частках суми заборгованості з кожного по 1/7 частини, оскільки останні є дольовими власниками квартири.
Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даного позову в частині солідарного стягнення заборгованості.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, з відповідачів підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 684 грн., тобто по 383,43 грн. з кожного.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 282, 354 ЦПК України, суд
Позов Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за постачання теплової енергії в розмірі 6 539,78 грн., інфляційні втрати в розмірі 551,22 грн., три відсотки річних в розмірі 194,90 грн. та 373,43 грн. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за постачання теплової енергії в розмірі 6 539,78 грн., інфляційні втрати в розмірі 551,22 грн., три відсотки річних в розмірі 194,90 грн. та 373,43 грн. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за постачання теплової енергії в розмірі 6 539,78 грн., інфляційні втрати в розмірі 551,22 грн., три відсотки річних в розмірі 194,90 грн. та 373,43 грн. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за постачання теплової енергії в розмірі 6 539,78 грн., інфляційні втрати в розмірі 551,22 грн., три відсотки річних в розмірі 194,90 грн. та 373,43 грн. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за постачання теплової енергії в розмірі 6 539,78 грн., інфляційні втрати в розмірі 551,22 грн., три відсотки річних в розмірі 194,90 грн. та 373,43 грн. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за постачання теплової енергії в розмірі 6 539,78 грн., інфляційні втрати в розмірі 551,22 грн., три відсотки річних в розмірі 194,90 грн. та 373,43 грн. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за постачання теплової енергії в розмірі 6 539,78 грн., інфляційні втрати в розмірі 551,22 грн., три відсотки річних в розмірі 194,90 грн. та 373,43 грн. судового збору.
В частині солідарного стягнення заборгованості відмовити.
Відповідач-1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: невідомий.
Відповідач-2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач-3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: невідомий.
Відповідач-4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Відповідач-5 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .
Відповідач-6 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: невідомий.
Відповідач-7 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: невідомий.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А. Ю. Цуранов