Провадження № 2/185/718/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

з участю секретаря судового засідання Іжболдіної І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства 'Павлоградтеплоенерго' Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,

встановив:

У жовтні 2023 року представник КП "Павлоградтеплоенерго" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за спожиту теплову енергію, яка складається з 105636,94 грн - основного боргу, 10059,37 грн - інфляційні витрати, 2003,62 грн - 3% річних, 310,32 грн - пеня та судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач є постачальником послуг з централізованого опалення, а відповідачі є споживачами вказаних послуг, що надаються за адресою: АДРЕСА_1 . Однак відповідачі оплату за спожиту фактично теплову енергію не проводили, у зв`язку з чим за період з 01.01.2002 року по 01.10.2023 року утворилась заборгованість по сплаті вказаних послуг. У зв`язку із вказаними обставинами позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив, в якому віна просить відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати строки позовної давності. Наголосила на тому, що позивачем не враховано, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних. Також зазначила, що проживала за іншою адресою на підтвердження чого надала акт про фактичне проживання за іншою адресою.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, письмових заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали.

Ознайомившись з письмовими доказами, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з п.5 ч.2 ст.7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом, відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи.

Посилання відповідача ОСОБА_2 та наданий акт про фактичне проижвання за іншою адресою не свідчить про те, що відповідач ОСОБА_2 не користувалась послугами за адресою АДРЕСА_1 .

Частина 3 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачає, що Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Отже, оскільки ОСОБА_2 була зареєстрована у житлі, вона несе солідарну відповідальність з іншими особами, зареєстрованими за адресою.

За таких обставин, з відповідачів підлягає стягнунню заборгованість за надані послуги, але суд враховує й наступне.

Позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги за період з 01.01.2002 року по жовтень 2023 року.

В свою чергу відповідач ОСОБА_2 просила застосувати наслідки пропуску строку позовної давності.

Згідно з п.19 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 17.03.2022 року, період за який підлягає стягненню заборгованість з 17.03.2019 року по 01.10.2023 року. Тобто, згідно розрахункам позивача, заборгованість складає 60 180,98 грн. (105636,94 грн борг на 01.10.2023 - 46343,49 грнборг на 01.04.2019 + (1965,24 грн : 31 день х 14 днів) борг за 14 днів березня 2019 = 60180,98 грн). Отже, з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягнунню 60180,98 грн заборгованості за надані послуги.

Згідно ст. 26 Закону України У разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення.

Проте, згідно розрахунку пені, позивач вказав період з 03.10.2022 року по 01.09.2023 року, в який, згідно з постановою КМУ №206 від 05.03.2022 року, заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням до припинення чи скасування воєнного стану в Україні. Таким чином, у стягненні пені слід відмовити.

Відповідно до ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розраховуючи інфляційні збитки та три проценти річних, які підлягають стягнунню з відповідачів суд враховує положення постанови КМУ №206 від 05.03.2022, строк позовної давності та діє в межах позовних вимог.

Так, згідно застосуванню строку позовної давності та позовним вимогам позивача (наданим розрахункам), інфляційні збитки становлять 1215,16 грн, які складаються з:

01.12.2020 - 24.02.2022 - 261,90 грн,

01.02.2021 - 24.02.2022 - 308,97 грн,

01.03.2021 - 24.02.2022 - 330,31 грн,

01.05.2021 - 24.02.2022 - 214,06 грн,

01.12.2021 - 24.02.2022 - 88,85 грн,

01.01.2022 - 24.02.2022 - 11,07 грн, оскільки за інші періоди позивач не просив стягнути інфляційні збитки та надавав відповідні розрахунки;

3% річних становлять 336,59 грн, які складаються з:

04.01.2021 - 24.02.2022 - 63,00 грн,

01.02.2021 - 24.02.2022 - 92,62 грн,

01.03.2021 - 24.02.2022 - 91,89 грн,

04.05.2021 - 24.02.2022 - 64,82 грн,

01.12.2021 - 24.02.2022 - 17,75 грн,

04.01.2022 - 24.02.2022 - 1,62 грн,

01.02.2022 - 24.02.2022 - 4,89 грн, оскільки за інші періоди позивач не просив стягнути 3% та надавав відповідні розрахунки;

За таких обставин, враховуючи, що заборгованість відповідачами до теперішнього часу не погашена а також враховуючи відзив, сума яка підлягає стягненню з відповідачів становить 61 732,73 грн, яка складається з: 60180,98 грн - основний борг, 1215,16 грн - інфляційні збитки, 336,59 грн - 3% річних.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову - судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2684грн х 61732,73грн : 118010,25 = 1404,04 грн) (1404,04 грн : 2 = 702,02 грн).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити частково позов Комунального підприємства 'Павлоградтеплоенерго' Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 17.03.2019 року по 01.10.2023 року в сумі 61 732,73 (шiстдесят одна тисяча сiмсот тридцять двi гривнi 73 копiйки) грн, з яких 60180,98 грн - основний борг, 1215,16 грн - інфляційні збитки, 336,59 грн - 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» судові витрати в розмірі 702,02 (сімсот дві гривні 02 копійки) грн з кожної.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Позивач: комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго», , місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Промислова, 13а.

Відповідач-1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач-2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя М. М. Перекопський