КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/5289/2024 Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

м. Київ Справа № 753/15113/22

15 січня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ратнікової В.М.

суддів: Левенця Б.Б.

Борисової О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Галагана В.І., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 102 435,42 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 16 221,97 грн., 3% річних у розмірі 6 721,99 грн., а всього на загальну суму 125 379 (сто двадцять п`ять тисяч триста сімдесят дев`ять) гривень 38 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судовий збір у розмірі 827,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судовий збір у розмірі 827,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судовий збір у розмірі 827,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 05 вересня 2023 року відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Галагана В.І., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості було залишено без руху для подання до Київського апеляційного суду обґрунтованої заяви про поновлення, визначеного ст. 354 ЦПК України, тридцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2023 року.

На виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року відповідач ОСОБА_1 подала заяву про усунення недоліків апеляційної скарги .

На обгрунтування доводів заяви зазначала, що 05 квітня 2023 року вона подала апеляційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року . Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року вказану апеляційну скаргу було залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

Зазначає, що вона усунула недоліки вказаної апеляційної скарги та за 5 днів сплатила судовий збір у розмірі 1250, 50 грн., однак, через свою необізнаність, квитанцію про сплату судового збору за подання апеляційної скарги надала до апеляційного суду лише у серпні 2023 року. Окрім того, зазначає, що хворіла.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи клопотання відповідачки ОСОБА_1 про поновлення їй процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення було ухвалене Дніпровським районним судом м. Києва 06 березня 2023 року без участі сторін.

Відповідно до супровідного листа Дніпровського районного суду міста Києва 06 березня 2023 року копії оскаржуваного рішення суду засобами поштового зв`язку були направлені учасникам справи, проте, в матеріалах справи відсутні докази отримання копії оскаржуваного рішення суду апелянтом.

05 квітня 2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року, в якій просила суд скасувати оскаржуване рішення суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року було залишено без руху.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.69) вбачається, що ОСОБА_1 отримала копію ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху 24 червня 2023 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року апеляційна скарга була повернута ОСОБА_1 з підстав не усунення нею у встановлені судом строки недоліків апеляційної скарги.

05 вересня 2023 року відповідачка ОСОБА_1 подала до апеляційного суду нову апеляційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 березня 2023 року. Вказана скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду, відповідачка просила поновити їй вказаний процесуальний строк.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1 було залишено без руху, так як апелянт не обгрунтовує причини пропуску нею строку на подачу нової апеляційної скарги, а лише висловлює свою незгоду з процесуальними діями суду під час розгляду її апеляційної скарги від 05 квітня 2023 року.

В поданій до апеляційного суду 05 січня 2024 року заяві про усунення недоліків апеляційної скарги доводи відповідача ОСОБА_1 щодо поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року фактично зводяться лише до її незгоди із постановленою Київським апеляційним судом ухвалою від 01 серпня 2023 року про повернення апеляційної скарги, поданої нею 05 квітня 2023 року. Оскільки, як вважає апелянт, недоліки цієї апеляційної скарги щодо не сплати судового збору були нею усунуті, однак через її необізнаність квитанція про сплату судового збору не була подана до суду апеляційної інстанції. На виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 5 вересня 2023 року відповідачка у вказаній заяві причин пропуску нею строку на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 06 березня 2023 року, з огляду на те, що нова апеляційна скарга була подана 05 вересня 2023 року, відповідачка не зазначає.

Аналізуючи зазначені обставини справи та процесуальні дії відповідача ОСОБА_1 у даній справі, колегія суддів приходить до висновку про те, що зазначені нею причини пропуску строку апеляційного оскарження рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 06 березня 2023 року не є поважними, а тому відсутні підстави для поновлення вказаного процесуального строку.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Частиною 1 ст.44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі Преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Можливість продовження строків передбачена, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Поновлення строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Згідно з ч.4 ст.357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.1 ст.358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року подана 05 вересня 2023 року з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження та апелянтом не зазначено поважних причин пропуску вказаного строку, а тому пропущений строк не підлягає поновленню.

За таких обставин, суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року, ухвалене Галагана В.І. необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.44, 354, 357, 358 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Галагана В.І., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості- відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: