Провадження № 2/161/736/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

за участі:

представника відповідача Зубашенка Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми боргу

В С Т А Н О В И В:

26.06.2023 року ТзОВ «Цикл Фінанс» через свого представника звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначено, що 20.12.2006 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 57-Б, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 28895 дол. США зі сплатою 10 % річних та зі строком повернення до 20.12.2021 року (далі кредитний договір). Вказані зобов`язання були забезпечені іпотекою. У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань ПАТ «КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка станом на 20.01.2015 року складалася із заборгованості по тілу кредиту 21707,63 дол. США, заборгованості по відсотках 556,03 дол. США, заборгованості по сплаті комісії 134,21 дол. США, штрафу за порушення умов кредитного договору 2889,50 дол. США та пені за прострочення сплати кредиту 4931,10 дол. США. Однак, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2016 року в цивільній справі № 161/1281/15-ц, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Волинської області від 10.03.2017 року, у задоволенні позову ПАТ «КБ «Надра» було відмовлено. 17.07.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір відступлення права вимоги № GL48N718070_І_2, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором перейшло до останнього. 11.02.2022 року між ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТзОВ «Цикл Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги № GL48N718070_І_2-NC, за умовами якого ТзОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги у правовідносинах, які виникли між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 на підставі кредитного договору. Станом на 17.03.2023 року ОСОБА_1 продовжувала ухилятися від виконання покладених на неї кредитних зобов`язань, а тому у неї існує заборгованість за кредитним договором перед ТзОВ «Цикл Фінанс» в розмірі 7931,90 дол. США. Просить стягнути з відповідачки на його користь три проценти річних, нарахованих на суму боргу за кредитним договором за період з 01.02.2015 року по 15.06.2023 року в розмірі 1992,97 дол. США, а також судові витрати по справі.

26.10.2023 року представником відповідачки ОСОБА_1 було подано до суду письмове пояснення (по суті відзив) на вищевказану позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень щодо позову останній зазначає, що у зв`язку з відмовою ПАТ «КБ «Надра» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у його довірительки виникли натуральні зобов`язання перед стягувачем, які не можуть бути захищеними в судовому порядку. Також, матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували факт отримання відповідачкою кредитних коштів за кредитним договором, а також правомірність набуття ТзОВ «Цикл Фінанс» права вимоги за таким правочином. Поряд з цим, будь-які розрахунки як основної суми боргу, на які нараховуються штрафні санкції, так і 3 % річних, стягнення яких є предметом даного спору, стороною позивача не надано. На підставі наведеного, у задоволенні позову просить відмовити (а.с. 94-99).

14.11.2023 року від представника позивача на адресу суду надійшли письмові пояснення (по суті відповідь на відзив). В обгрунтування своїх доводів останній зазначає, що нормами чинного законодавства не встановлено жодних заборон щодо нарахування 3 % річних на суму заборгованості за невиконані зобов`язання в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, а доводи про зворотне є надуманими. Факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів за кредитним договором встановлений судовим рішенням у цивільній справі № 161/1281/15-ц. Інші ж доводи, викладені у відзиві на позовну заяву також є безпідставними, а тому не заслуговують на увагу. Просить позов задовольнити (а.с. 118-120).

До початку судового засідання представником позивача було подано до суду клопотання, у якому він просить розгляд справи проводити без його участі (а.с. 132).

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, надав пояснення аналогічні викладеним у його відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку.

Судом встановлено, що 20.12.2006 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 57-Б, за яким банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (кредит) у сумі 28895 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % річних строком на 180 місяців з кінцевим терміном повернення 20.12.2021 року (а.с. 14-15).

Додатковою угодою № 1 до кредитного договору № 57-Б від 20.12.2006 року сторони домовилися доповнити договір пунктом 4.3.12, за яким позичальник зобов`язаний сплатити одноразово не пізніше дати видачі кредиту комісію за оформлення кредитної справи в розмірі 1459,20 грн. та комісію за поставку кредиту в розмірі 729,60 грн. (а.с. 16).

20.12.2006 року сторони кредитного договору уклали іпотечний договір, за яким ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання зобов`язання, що випливає з кредитного договору, передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 17-19).

У січні 2015 року ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просило стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором № 57-Б від 20.12.2006 року, яка станом на 16.01.2015 року становила 30218,47 дол. США, що еквівалентно 477390,40 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 21707,63 дол. США, що еквівалентно 342936,42 грн., заборгованість по відсотках 556,03 дол. США, що еквівалентно 8784,14 грн., заборгованість по сплаті комісії 134,21 дол. США, що еквівалентно 2120,25 грн., штраф за порушення умов кредитного договору 2889,50 дол. США, що еквівалентно 45648,23 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 4931,10 дол. США, що еквівалентно 77901,36 грн.

Однак, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2016 року в цивільній справі № 161/1281/15-ц, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Волинської області від 10.03.2017 року, у задоволенні позову ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості за кредитним договором № 57-Б від 20.12.2006 року було відмовлено (а.с. 6-13).

17.07.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_I_2, відповідно до якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло права вимоги, в тому числі, за кредитним договором № 57-Б від 20.12.2006 року та договорами забезпечення до нього (а.с. 21-25).

17.07.2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_I_2-N, відповідно до якого ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» набуло права вимоги, в тому числі, за кредитним договором № 57-Б від 20.12.2006 року та договорами забезпечення до нього (а.с. 26-32).

20.01.2022 року між ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_I_2-N від 17.07.2020 року, відповідно до якого сторони домовились внести зміни до додатку № 1 до договору № GL48N718070_I_2-N, шляхом виключення відомостей про відступлення права вимоги за кредитним договором № 57-Б від 20.12.2006 року та договорами забезпечення до нього (а.с. 33-38).

11.02.2022 року між ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТзОВ «Цикл Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_l_2-NC, відповідно до якого ТзОВ «Цикл Фінанс» набуло права вимоги в тому числі, за кредитним договором № 57-Б від 20.12.2006 року та договорами забезпечення до нього (а.с. 39-44).

Таким чином, на дату розгляду справи ТзОВ «Цикл Фінанс» володіє правом вимоги за кредитним договором № 57-Б від 20.12.2006 року, який було укладено між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 .

У своєму позові ТзОВ «Цикл Фінанс» зазначає, що розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 57-Б від 20.12.2006 року станом на 17.03.2023 року становить 7931,90 дол. США, у зв`язку з чим ставить питання про стягнення з відповідачки на свою користь 3 % річних, нарахованих на суму боргу, які за період з 01.02.2015 року по 15.06.2023 року складають 1992,97 дол. США (а.с. 45-46).

У свою чергу, представник відповідача заперечуючи щодо наявності підстав для задоволення позову стверджує, що у його довірительки існують натуральні зобов`язання перед стягувачем, які не можуть бути захищеними в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які склалися між сторонами, суд приходить до наступного.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В порядку ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Тлумачення ч. 1 ст. 509, ч. 1 ст. 267, ст. 625 ЦК України свідчить, що:

натуральним є зобов`язання, вимога в якому не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набутим майном;

конструкція ст. 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку;

кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.

Відповідний правовий висновок викладено Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06.03.2019 року у справі № 757/44680/15-ц (провадження № 61-32171сво18).

Цією постановою започатковані нові підходи у застосуванні позовної давності при вирішенні судом вимог заявлених на підставі ст. 625 ЦК України. Наявність або відсутність у зобов`язання ознаки «натурального» прямо впливає на можливість чи неможливість стягнення сум за ст. 625 ЦК України у межах 3-річної позовної давності до моменту пред`явлення позову.

Натуральними зобов`язаннями є зобов`язальні вимоги, що ґрунтуються на зловживанні правом.

Зловживання цивільним правом породжує натуральне зобов`язання, оскільки вимоги, які ґрунтуються на зловживання цивільним правом не підлягають судовому захисту відповідно до положень ст. 13 ЦК України. Кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування трьох процентів річних, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.

Суд звертає увагу, що є суттєвим для оцінки виниклих правовідносин та застосування ст. 625 ЦК, це попереднє вирішення спору між сторонами, підстави відмови в позові.

Наявність такого, що набрало законної сили, судового рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення основного боргу в зв`язку з необґрунтованістю відповідного позову, ухваленого за наслідками розгляду судом іншої справи між тими ж самими сторонами, унеможливлює притягнення кредитором боржника до відповідальності у вигляді стягнення передбачених ст. 625 ЦК, так як приватне право не може допускати ситуацію, за якої кредитор, при існуванні задавненої вимоги, пред`являє тільки позов про стягнення 3 % річних, без позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, на яку нараховуються 3 % річних. Оскільки це позбавляє боржника можливості заявити про застосування до задавненої вимоги позовної давності, а кредитора обійти застосування до задавненої вимоги позовної давності. Кредитор, для охорони інтересів боржника, може пред`явити позов про стягнення 3 % річних, які нараховані на задавнену вимогу, тільки разом з пред`явленням позову про стягнення задавненої вимоги.

У разі коли вимога випливає з основного зобов`язання (сплати основного боргу), тоді як підтверджено рішенням суду остаточна втрата позивачем (кредитором) права на задоволення вимоги щодо основного зобов`язання (основного боргу) в процесуальному (судовому) порядку призводить до втрати ним права на стягнення на підставі 625 ЦК України.

Подібні правові висновки підтримані судовою практикою Верховного Суду і викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.07.2021 року у справі № 545/747/20 (провадження № 61-18293св20) та інших.

Так, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2016 року в цивільній справі № 161/1281/15-ц, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Волинської області від 10.03.2017 року, у задоволенні позову ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості за кредитним договором № 57-Б від 20.12.2006 року було відмовлено в повному обсязі з підстав недоведеності розміру та самої кредитної заборгованості, а тому ТзОВ «Цикл Фінанс», як правонаступника ПАТ «КБ «Надра», втрачено право на стягнення з відповідачки на підставі 625 ЦК України штрафних санкцій.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовуТзОВ «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми боргу.

З огляду на положення ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складений 23 січня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська