Провадження № 2/185/770/24
У Х В А Л А

23 січня 2024 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Юдіна С.Г., розглянувши питання щодо прийняття позову третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання грошових коштів спільним майном подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

30.10.2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_5 відділ державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання солідарного зобов`язання подружжя про солідарне стягнення боргу. Звертаючись до суду з даним позовом позивач просив суд: визнати солідарне зобов`язання подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у сумі 674 122, 24 грн. яке виникло у зв`язку з набуттям та зберіганням ОСОБА_3 за рахунок ОСОБА_2 за відсутності правової підстави, грошових коштів; стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 674 122, 24 грн.; виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів визнати такими, що не підлягають виконанню; стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 судові витрати.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.11.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, по справі призначено підготовче провадження.

17.01.2024 року ОСОБА_1 , як третя особа, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якому просить суд: прийняти позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом; визнати грошові кошти у розмірі 540 211, 45 грн., отримані ОСОБА_2 , в якості винагороди в період його перебування у службовому відрядженні у військовій частині НОМЕР_1 в період з 04.06.2015 року по 12.06.2016 року об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; в порядку спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 270 105, 72 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 270 105, 72 грн.

Дослідивши матеріали первісного та позову третьої особи вважаю за необхідне відмовити у прийнятті зазначеної позовної заяви за таких обставин.

Відповідно до частини 1 статті 52 ЦПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Відповідно до статті 195 ЦПК України, положення статей 193 і 194 цього Кодексу застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження.

У відповідності до вимог ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, тобто такими, що виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно, і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень. Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу. Кожна із зазначених вище умов для прийняття зустрічного позову носить самостійний характер, і при наявності будь-якої з них зустрічний позов приймається судом для спільного розгляду з первісним позовом.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. При винесенні ухвали про об`єднання позовів в одне провадження, суд повинен вирішити питання про відповідність зустрічної позовної заяви вимогам про взаємопов`язаність і доцільність спільного розгляду зустрічного та первісного позовів.

Верховний суд констатує, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за наявністю одночасно двох умов: 1) обидва позови взаємопов`язані; 2) спільний їх розгляд є доцільним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі № 916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

У постанові від 20.03.2019 року у справі № 910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Таким чином, при вирішенні питання про прийняття зустрічного позову суд вирішує наступні питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову.

Разом з тим, позов ОСОБА_1 не є взаємопов`язаним з первісним позовом, спільний їх розгляд є недоцільним в одному проваджені, оскільки обидва позови подано з різних правовідносин і задоволення зустрічного позову не виключає повне чи часткове задоволення первісного позову. Суд зазначає, що вимоги за первісним позовом та зустрічним мають різні предмети доказування, різний суб`єктний склад та регулюється різними нормами права, тому їх сумісний розгляд є недоцільним та може призвести до невиправданого затягування та ускладнення розгляду справи.

Суд також наголошує на тому, що повернення позову третьої особи що заявляє самостійні вимоги на предмет спору не позбавляє її права пред`явити позов у загальному порядку, а тому не є обмеженням доступу до правосуддя.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає поверненню особі, яка її подала, а копія даної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 193, 194, 195 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання грошових коштів спільним майном подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає заявнику пред`явити ті самі вимоги шляхом подання окремого позову на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається Дніпровському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С. Г. Юдіна