Справа № 453/1167/23
№ провадження 2/453/78/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Курницької В.Я.;

за участі секретаря судового засідання Трембач М.М.;

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 12липня 2023 року звернувся до Сколівського районного суду Львівської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення коштів, в якому просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики від 21 травня 2021 року в сумі 47 000 гривень 00 копійок та неустойку та штрафні санкції в сумі 12 120 гривень 93 копійки, з яких: пеня 1 034 гривні 79 копійок, відсотки річних 620 гривень 14 копійок, інфляційні втрати 1 066 гривень 00 копійок, штраф 9 400 гривень 00 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у 21 травня 2021 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики, у відповідності до п. 1.1 якого позикодавець передав позичальнику у власність грошові кошти в сумі 47 000 гривень 00 копійок. Факт отримання відповідачем коштів за договором підтверджується власноруч написаною відповідачем розпискою про одержання коштів на договорі від 21 травня 2021 року. Згідно з п. 4 договору позики позичальник зобов`язався повернути ОСОБА_1 позику в строк до 31 жовтня 2021 року за графіком, погодженим сторонами у вказаному пункті договору. У зв`язку з тим, що станом на час звернення з позовом відповідач своїх зобов`язань щодо повернення отриманих за договором коштів не виконав, на неодноразові вимоги позивача не реагує, ОСОБА_1 змушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 17 липня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Курницької В.Я. від 24 серпня 2023 року прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи. призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області Курницької В.Я. від 14 листопада 2023 рокузакрито підготовче провадження у цивільній справі № 453/1167/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, призначено цивільну справу № 453/1167/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 9 січня 2024 року.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм ЦПК України, до суду не подавав, а також, не подавав заяви про визнання ним позовних вимог ОСОБА_1 , незважаючи на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 24 серпня 2023 року.

В судове засідання 9 січня 2024 року сторони та їх представники не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 скерував до суду заяву від 02 листопада 2023 року про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 09 січня 2024 року не з`явився, причин неявки до відома суду не довів, хоча про час та місце засідання суду був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 240 про вручення поштового відправлення № 846, яке міститься в матеріалах справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних в ній доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Частиною 4 ст.268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст рішення складено 19 січня 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 9 січня 2023 року, датою ухвалення рішення є саме 19 січня 2024 року.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ч.ч. 2, 3 цієї ж статті зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, що виражає узгоджену волю сторін, яка спрямована на досягнення конкретної мети, тобто договір - це юридичний факт, на підставі якого виникають цивільні права та обов`язки.

Свобода договору закріплена у ст. 627 ЦК України та означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості. наданій сторонам, визначати умови такого договору.

Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 2 статтею 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. При цьому, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошти в такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що між сторонами у справі 21 травня 2021 укладено договір позики, у відповідності до п. 1.1 якого позикодавець (позивач у справі) передав позичальнику (відповідачу) у власність грошові кошти в сумі 47 000 гривень 00 копійок, а позичальник зобов`язався повернути позику у визначений цим договором строк. Вказаний договір укладеноу простій письмовій формі, що відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України (а.с.8-9).

Згідно з позикодавцю п. 4 цього ж договору позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику в строк до 31 жовтня 2021 року, а саме за наступним графіком:

- до 30 червня 2021 року 10 000, 00 грн.

- до 31 липня 2021 року 10 000, 00 грн.

- до 31 серпня 2021 року 10 000, 00 грн.

- до 30 вересня 2021 року 10 000, 00 грн.

- до 31 жовтня 2021 року 7 000, 00 грн.

Згідно з розпискою від 21 травня 2021 року, зробленої власноручно на другому аркуші укладеного між сторонами договору, позичальник ( ОСОБА_2 ) підтвердив, що ним були отримані грошові кошти від ОСОБА_1 у сумі 47 000 гривень. Вказану суму зобов`язався повернути в строки, порядку та на умовах, передбачених договором позики від 21 травня 2021 року (а.с. 9).

Відповідно до п. 6 договору позики від 21 травня 2021 року сторони погодили, що в разі прострочення повернення позики позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцеві пеню в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від несплаченої суми боргу, індекс інфляції та 5% річних.

У п. 7 договору позики від 21 травня 2021 року сторони узгодили, що у випадку прострочення повернення позики на строк понад 30 календарних днів від зазначеного п. 4 або п. 7 строку, позичальник повинен додатково сплатити позикодавцю штраф у розмірі 20% суми простроченого платежу.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, долученого до позовної заяви, внаслідок невиконання відповідачем договірних зобов`язань, у нього утворилась заборгованість перед позивачем, яка складається з:

- суми позики у розмірі 47 000 гривень 00копійок;

- пені у розмірі 1 034 гривні 79 копійок;

- штраф у розмірі 9 400 гривень 00 копійок;

- річні у розмірі 620 гривень 14 копійок;

- інфляційні нарахування у розмірі 1 066 гривень 00 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги вищевикладені норми чинного матеріального права, а також договірні положення, погоджені сторонами, зважаючи на те, що відповідачем не надано суду будь-яких доказів повного чи часткового виконання зобов`язань за договором позики від 21 травня 2021 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягають задоволенню, як законні та обгрунтовані та такі, що належним чином підтверджені позивачем належними та допустимими доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 073, 60 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 59 120 (п`ятдесят дев`ять тисяч сто двадцять) гривень 93 копійки заборгованості за договором позики, з яких 47 000 (сорок сім тисяч) гривень 00копійок - сума позики, 1 034 (одна тисяча тридцять чотири) гривні 79 копійок пеня, 9 400 (дев`ять тисяч чотириста) гривень 00 копійок - штраф; 620 (шістсот двадцять) гривень 14 копійок річні, 1 066 (одна тисяча шістдесят шість) гривень 00 копійок - інфляційні нарахування.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Головуючий суддя В.Я. Курницька