Провадження № 2-о/752/31/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Машкевич К.В., за участю секретаря - Гненик К.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту перебування на утриманні дітей,-

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт перебування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на його утриманні.

Заява обґрунтована тим, що 14 серпня 2015 року між ним та ОСОБА_8 був зареєстрований шлюб.

Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась донька ОСОБА_7 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року шлюб між ним та ОСОБА_8 розірвано. Після розірвання шлюбу донька ОСОБА_7 за згодою сторін залишилась проживати з батьком.

10 січня 2023 року він одружився вдруге з ОСОБА_9 , яка після одруження змінила прізвище на ОСОБА_2 .

На утриманні ОСОБА_2 перебувають три сини від попереднього шлюбу, який було розірвано 28 квітня 2016 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва.

На даний час він виховує та утримує чотири дитини, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Факт спільного проживання, виховання та утримання підтверджується свідоцтвомбатьків багатодітної сім`ї та Висновком служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної у м. Києві державної адміністрації.

Всі діти навчаються у ліцей № 88 Печерського району м. Києва.

Згідно військового квитка серія НОМЕР_1 від 04.05.2022 р. на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року, № 69/2022 він мобілізований до Збройних Сил України, де перебуває вже понад рік та на момент подання даної заяви перебуває у м. Запоріжжя.

Дружина заявника не має можливості доглядати сама за чотирма дітьми потребує допомоги.

Він виконує всі обов`язки щодо виховання, утримання дітей добровільно, за власною згодою. Крім того, забезпечує своїй родині належні умови проживання та виховання.

Він та його родина не отримують аліментів від батьків дітей. Рішення судів про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відсутні.

Родина спільно проживає за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується висновком служби у справах дітей.

Таким чином, для отримання правової підстави для звільнення його від військової служби необхідно довести факт перебування його на утриманні.

На підставі викладеного просив задовольнити заяву.

Ухвалою судді від 03 липня 2023 року відкрито провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду від 04 жовтня 2023 року залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб ОСОБА_10 , ОСОБА_2

17 січня 2024 року до суду надійшов відзив від ОСОБА_3 , згідно з якого він заперечує проти вказаного факту та просить відмовити у задоволенні заяви.

Зазначає, що твердження заявника не відповідає дійсності. Так дійсно він перебував у шлюбі з ОСОБА_9 та у шлюбі у них народилось троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

28 квітня 2016 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу за обопільною згодою між ними було досягнуто домовленості про добровільну сплату аліментів ( в грошовій та натуральній формі) на утримання дітей та додаткових витрат пов`язаних з їх утриманням. Батьківських прав його не позбавлено. Його діти зареєстровані з ним за місцем його реєстрації - АДРЕСА_2 . Він регулярно за потреби купує своїм неповнолітнім дітям одяг, взуття та інше. Частково сплачує кошти за навчання сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, син ОСОБА_12 має хронічні хвороби, які потребують лікування та щомісячних витрат на ліки. На підтвердження чого надає розписки про отримання аліментів ОСОБА_2 за останні сім місяців.

Сторони в судове засідання не з`явились про розгляд справи повідомлені належним чином.

Від заявника та заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід залишити без розгляду з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом частини 7 статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорених прав.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Отже, суд може виявити наявність спору про право як на стадії відкриття провадження так і в процесі розгляду справи. У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №755/2276/17.

Судом встановлено, що метою звернення заявника з заявою про встановлення факту перебування дітей на його утриманні є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для отримання правової підстави для звільнення його від військової служби. При цьому, заінтересована особа у справі - ОСОБА_3 оспорює таке право, що свідчить про наявність спору про право.

З урахуванням викладеного, зважаючи на наявність у цій справі спору про право, заява ОСОБА_1 про встановлення перебування дітей на його утриманні підлягає залишенню без розгляду на підставі положень частини четвертої статті 315 ЦПК України.

Водночас суд роз`яснює заявнику, що він не позбавлений права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства в порядку позовного провадження.

Керуючись статтями 257, 293, 294, 315 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту перебування на утриманні дітей - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.В. Машкевич