Дата документу 25.01.2024
Справа № 501/5069/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (а.с.2-5), в якому просить:

- припинити право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на 1/4 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , вартості цієї частки квартири у розмірі 207705,00 гривень;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/4 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 всі витрати, пов`язані зі зверненням до суду та підтверджені квитанціями.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона та відповідач є співвласниками квартири АДРЕСА_2 в частках: позивач ОСОБА_1 3/4 частини, відповідач ОСОБА_2 -1/4 частина вказаної квартири.

Позивач та відповідач сторонні люди, які стали співвласниками спірного майна, як спадкоємці після смерті ОСОБА_3 (дідуся ОСОБА_2 ) та ОСОБА_4 (матері ОСОБА_1 ).

Позивач зареєстрована та постійно мешкає в спірній квартирі з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач також зареєстрував місце свого проживання в спірній квартирі, але фактично постійно проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач вважає, що припинення частки відповідача у спільному майні не завдасть шкоди його інтересам, оскільки він забезпечений іншим житлом і його частка в спірній квартирі є незначною.

Згідно висновку №993/2021 від 25 жовтня 2021 року комплексного будівельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження ринкова вартість 1/4 частини спірної квартири, на дату складання висновку, складає 207705,00 гривень.

Оскільки виділити 1/4 частину квартири для самостійного користування відповідачем не можливо, а сторони перебувають в конфліктних відносинах, що не може бути підставою для спільного користування спірною квартирою, позивач була вимушена звернутись до суду з вказаним позовом.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити (а.с.114).

Відповідач надав відзив на позов в якому просив відмовити у повному обсязі у задоволенні позову (а.с.50-54).

В подальшому відповідач надав заяву в якій позов визнав в повному обсязі, справу просив розглядати без його участі (а.с.113).

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 в частках: позивач ОСОБА_1 3/4 частини, відповідач ОСОБА_2 - 1/4 частина вказаної квартири, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.9).

Сторони по справі стали співвласниками квартири АДРЕСА_2 , як спадкоємці після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (матері ОСОБА_1 ), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть та копією рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 23 березня 2021 року по справі №501/1950/21 (а.с.11,12,13-14).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання (а.с.15,16) ОСОБА_1 зареєстрована в спірній квартирі з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з червня 2021 року.

Відповідач також зареєстрував місце свого проживання в спірній квартирі (а.с.17).

Сторони перебувають в конфліктних відносинах, що унеможливлює спільне користування спірною квартирою.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить засадам загального цивільного законодавства.

У відповідальності до частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Визначення спільної часткової власності наведене в частині першої статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Відповідно до частини 1 статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне користування і володіння майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди співвласникам та членам його сім`ї.

Аналіз зазначеної норми дає підстави, дійти висновку про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбаченої частиною першою статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласникам та членам його сім`ї.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року в справі 6-81цс11 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року в справі № 908/ 1754/17.

Згідно висновку №993/2021 від 25 жовтня 2021 року комплексного будівельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження судового експерта Дзинька А.І. (а.с.18-32) встановлено, що ринкова вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на дату складання висновку, складає 830820,00 гривень, вартість 1/4 частки складає 207705,00 гривень, вартість 3/4 частки - 623115,00 гривень.

В результаті проведеного дослідження, встановлено, що виділити 1/4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 не вбачається можливим.

Таким чином, суд вважає, що припинення частки відповідача у спільному майні не завдасть шкоди його інтересам, оскільки його частка в спірній квартирі є незначною, виділити її для самостійного користування відповідачем є неможливим, як і неможливим є спільне володіння та користування квартирою, з урахуванням неприязних відносин, які склались між сторонами.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність заявленим позивачем вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ст.133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому й числі витрати пов`язані з проведенням експертизи (п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Так, згідно наданих квитанцій (а.с.1,38), позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2077,05 грн. та 6500,00 грн. - за проведення експертизи.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в загальному розмірі 8577,05 грн.

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на нерухоме майно, - задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість цієї частки квартири в розмірі 207705,00 грн.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальному розмірі 8577,05 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 25 січня 2024 року.

Суддя