441/2061/21 2/441/19/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15.01.2024 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Перетятько О.В.,

за участі секретаря Сорока М.В.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Городоцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання батьківства,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_3 , третя особа Городоцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якій просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в смт. Великий Любінь Городоцького району Львівської області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 20 лютого 2019 року Городоцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 53 від 20 лютого 2019 року); зобов`язати Городоцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в смт. Великий Любінь Городоцького району Львівської області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 20 лютого 2019 року Городоцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 53 від 20 лютого 2019 року), зазначивши батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши ОСОБА_4 на « ОСОБА_5 »; відстрочити (розстрочити) позивачці сплату судового збору на строк не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі; стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 15000 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що у період з 01.01.2016 по 12.08.2018 року, позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу. Від цих стосунків народилася дитина- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим Городоцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис №53 від 20.02.2019 року.

Вказує, що дитина проживає разом з позивачкою, яка виховує її сама. При реєстрації запис про батька був зроблений зі слів позивачки.

Зазначає, що відповідач ставиться до ОСОБА_4 , як до рідної дитини, спілкується з ним, купує необхідні речі, називає його сином, хлопчик, відповідно, називає відповідача батьком.Фактичні шлюбні відносини з відповідачем схвалювалися та були добре відомі рідним, як відповідача так і позивача. Однак, відповідач відмовляється в добровільному порядку подати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що остання змушена звернутись до суду.

Представник позивача - адвокат Правосудько О.М. у суді та письмовій заяві 13.12.2023 позов підтримав в повному обсязі, клопотав про розгляд справи у його та позивачки відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у тому числі, в порядку ст. 128 ЦПК України, через публікацію оголошення на веб-сайті судової влади України, причининеявки суд не повідомив (а.с.51,69, 87, 99, 130, 165 , 191 192198, 200, 206). Окрім того, як відповідачем так і його представником - адвокатом Гошовською О.В. до суду неодноразово подавались заяви про долучення до матеріалів справи документів, виклик свідків , тощо, з яких убачається, що відповідачу та його представнику було відомо про розгляд справи в суді ( а.с.39, 71, 110, 123,135).

Представником третьої особи начальником відділу Городоцького відділу ДРАЦС у Львівському районі Львівської області ЗМУ МЮ України 22.11.2023 подано заяву про розгляд справи у відсутності представника відділу, щодо розгляду справи покладається на думку суду (а.с.201).

На сайті «Судової влади»: Городоцький районний суд Львівської області у розділі «громадянам», в якому є список справ призначених до розгляду, було розміщено інформацію про час та дату усіх судових засідань у цій справі.

З огляду на характер спірних правовідносин, складність справи, події, правову оцінку яким слід було надати, а також враховуючи введення в Україні військового стану, суд неодноразово йшов на зустріч учасникам справи та відкладав судові засіданні з тією метою, щоб кожен мав можливість відстояти свою позицію перед судом.

З огляду на те, що ОСОБА_3 був обізнаним про наявність в Городоцькому районному суді Львівської області справи за позовом ОСОБА_2 про визнання батьківства, вважаю за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу без участі сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оглянувши надані докази в їх сукупності, пояснення позивача, відзив відповідачки, інші докази, суд приходить переконання про задоволення позову з наступних підстав.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного переконання.

Відповідно до долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , актовий запис №53 виданого Городоцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 20.02.2019, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.7).

Із позовної заяви, копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу вбачається, що батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначено ОСОБА_6 , матір`ю ОСОБА_2 , відомості про батька внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України, тобто запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведений за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою(а.с.8).

Відповідно до копії Акту про встановлення фактичного місця проживання від 09.11.2021 року виданого Великолюбінською селищною радою Львівської області, малолітнй ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 фактично проживає разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою АДРЕСА_1 (а.с.34).

Як вбачається з позовної заяви, позивачка у період з 01.01.2016 по 12.08.2018 року, проживала разом з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу. Від цих стосунків народився хлопчик - ОСОБА_4 , до якого відповідач ставиться, як до сина, спілкується з ним , купує необхідні речі, називає його сином, хлопчик, відповідно, називає відповідача батьком, такі відносини з відповідачем схвалювалися та були добре відомі рідним, як відповідача так і позивача, однак, в добровільному порядку відповідач відмовляється подати заяву про реєстрацію його як батька дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Суд може встановити батьківство у разі спільного проживання і ведення спільного господарства матір`ю і особою, яка припускається батьком дитини, якщо ця особа приймає участь у вихованні дитини та утримує дитину, а також у разі визнання тим, хто припускається батьком, свого батьківства.

Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України.

Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч. 2 ст. 125 СК України).

За змістом ст. 126 СК України заява жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, може бути подана до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Як вбачається зі ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У даному провадженні судом за клопотанням представника позивача, тричі виносились ухвали, а саме: 03.06.2022, 20.12.2022 та 16.06.2023 про призначення судово-медичних генотипоскопічних (генетичних) експертиз, проте такі не були проведені з тих підстав, що відповідач ОСОБА_3 у зазначені дату та час не з`явився в експертну установу для відбору порівняльних зразків та проведення експертиз, ухвали повернуто суду без виконання.

Як вбачається із долучених до матеріалів справи представником відповідача- адвокатом Гошовською О.В. скріншотів повідомлень з додатку «VIDER», на ім`я ОСОБА_3 скеровувались повідомлення про проведення експертизи та необхідність явки в експертну установу для проведення таких, останнім дані повідомлення було отримано (а.с.112-117), тобто відповідачу достовірно було відомо про проведення судово-медичних генотипоскопічних (генетичних) експертиз, однак для проведення їх не з`явився, жодних заперечень з приводу таких не подав.

Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Керуючись цим загальним правилом, у ч. 2 ст. 128 СК України допускаються будь-які докази, які засвідчують походження дитини.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Судом встановлено, що відповідач, який був достовірно обізнаний про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції, належним чином повідомлений експертною установою про дату, час та місце відбору порівняльних зразків та проведення судово-медичних генотипоскопічних (генетичних) експертиз, не з`явився, що свідчить про його ухилення від проведення зазначених експертиз з метою встановлення істини у справі.

Нез`явлення відповідача до експертної установи для відбору порівняльних зразків для проведення судово-медичних генотипоскопічних (генетичних) експертиз свідчить про його небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивачки про його батьківство щодо дитини. Судом вжито належних процесуальних заходів з метою проведення судово-медичних генотипоскопічних (генетичних) експертиз та забезпечення участі відповідача у їх проведенні.

Вказане узгоджується із Постановою Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18 (провадження № 61-18333св19).

Відповідач не довів наявність жодних поважних підстав, які перешкоджали йому з`явитися до експертної установи для забору відповідних зразків. Вказані дії та бездіяльність відповідача, що призвели до неможливості проведення експертиз, надали суду можливість визнати факт, який відповідачем заперечується, та встановити, з урахуванням інших доказів, походження дитини від відповідача.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06), пункт 49 рішення у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04).

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про якій деться в пункті 2, і, до того ж, є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04). Проте, держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06).

Перевіривши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач проживав з позивачкою з 01.01.2016 по 12.08.2018 року, тобто за шість місяців до народження дитини, ставиться до ОСОБА_4 , як до сина, спілкується з ним, купує необхідні речі, називає його сином, хлопчик, відповідно, називає відповідача батьком, окрім того, в долучених до матеріалів справи документах по-батькові дитини зазначено « ОСОБА_7 », а тому визнання ОСОБА_3 батьком ОСОБА_4 відповідає інтересам малолітньої дитини. Відповідач, будучи ознайомленим про розгляд справи, жодних заперечень на спростування доводів наведених позивачкою не подав, а отже, позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

З огляду на задоволення позовних вимог щодо визнання батьківства ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_4 , слід внести зміни в актовий запис про народження № 53 від 20.02.2019, складений Городоцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, вказавши у графі «відомості про батька» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_2 , громадянин України.

Відповідно до ст.4 ЗУ «Про Судовий збір», позивачка повинна була сплатити судовий збір у розмірі, який встановлений на час подачі позову до суду, тобто станом на 26.01.2022 року.

Таким чином відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягуєз відповідача в користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 89, 141, 211, 258-259, 265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Городоцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання батьківства- задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_2 , батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни до актового запису про народження № 53 від 20.02.2019, складеного Городоцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, вказавши у графі «відомості про батька» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_2 , громадянин України.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_2 , в дохід держави 992 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

У разі, якщо рішення не було вручено в день його проголошення, пропущений строк може бути поновлено, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Перетятько О.В.