Справа № 740/6454/23
Провадження № 2/740/152/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Гагаріної Т.О.,

з участю секретаря Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, Ніжинської районної ради, треті особи без самостійних вимог: Ніжинське МБТІ, ОСОБА_2 , про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, -

встановив:

02.10.2023 позивач звернулася до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ніжинської районної Ради народних депутатів №117 від 26.05.1989, та скасувати рішення про Державну реєстрацію права власності за колгоспним двором на житловий будинок АДРЕСА_1 , проведену Ніжинським МБТІ, записаним в реєстрову книгу №1 за реєстровим номером №45 від 05.01.1990.

Позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . За життя ОСОБА_3 залишила на її ім`я заповіт, згідно якого своє майно заповідала їй.

07.06.2022 вона звернулася до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Варави Н.П. із заявою про прийняття спадщини, однак, постановою нотаріуса від 20.06.2023 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що житловий будинок АДРЕСА_2 , належить до колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого Ніжинською районною радою народних депутатів 05.01.1990.

Вважає вказане свідоцтво і реєстрацію права власності на вищезазначений будинок за колгоспним двором незаконними, оскільки згідно договору дарування від 26.10.1985, посвідченого секретарем виконавчого комітету Великодорізької сільської ради Ніжинського району Чернігівської області Коваль М.В., ОСОБА_4 подарувала її матері ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_3 з його господарськими будівлями і спорудами.

Спірний будинок на момент укладення договору дарування належав на праві власності дарувальнику ОСОБА_4 , а після його вчинення і реєстрації належить на праві власності її матері - ОСОБА_3 , а тому свідоцтво про право власності на спірний будинок, видане 05.01.1990 як на колгоспний двір є незаконним і таким, що порушує право власності її матері, а разом з тим і її права.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надіславши заяву про розгляд справу без її участі, позов просила задовольнити.

Від представника відповідача Талалаївської сільської ради Ніжинського району в особі сільського голови до суду надійшла заява, в якій остання просить справу розглянути без участі їх представника та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Від представника Ніжинської районної ради в особі голови до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Від представника третьої особи начальника КП «Ніжинське МБТІ» до суду надійшла заява про розгляд справи відповідно до норм чинного законодавства.

Від ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечив.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22.04.2022 (а.с.18).

Позивач є дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 , серія НОМЕР_2 від 14.06.1976 (а.с.17).

Копією свідоцтва про укладення шлюбу підтверджується зміна прізвища позивача з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 (а.с.16).

За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Великодорізької сільської ради Товстим І.К. 10.10.2002, яким своє майно, зокрема і житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2 , (раніше АДРЕСА_3 ) заповідала ОСОБА_1 (а.с.23).

З довідки Великодорізької сільської ради Ніжинського району Чернігівської області №03-25/518 від 27.12.2011 вбачається, що назва АДРЕСА_4 , номер будинку змінено з №34 на №166 (а.с.14).

Житловий будинок у АДРЕСА_2 , належав спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 26.10.1985, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , якій належав на підставі свідоцтва про право на спадщину №1537 (а.с.12).

Згідно довідки, виданої виконкомом Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області Великодорізького старостинського округу №2 від 27.07.2023 вбачається, що в архівах Великодорізького старостинського округу № 2 свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (на даний час Почекінська, 166), за № 1537 на ОСОБА_4 не знайдено. Документів, зокрема свідоцтв про право на спадщину, на збереженні у Великодорізькому старостинському окрузі №2 Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області немає (а.с.13).

На підставі рішення виконкому Ніжинської районної ради народних депутатів від 26.05.1989 №177 бюро технічної інвентаризації 05.01.1990 було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок у АДРЕСА_2 , на колгоспний двір головою якого була ОСОБА_3 та зареєстровано право власності у реєстровій книзі за №46 (а.с.11).

16.08.2011 Ніжинським МБТІ виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , який оформлено на ОСОБА_3 (а.с.20-22).

17.10.2023 КП «Ніжинське МБТІ» надано інформацію за №01/34-412 про те, що після проведення технічної інвентаризації 04.01.1990 житлового будинку в АДРЕСА_2 (раніше АДРЕСА_3 ) на підставі рішення виконкому Ніжинської районної ради народних депутатів від 26.05.1989 № 117 БТІ було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок 05.01.1990 на колгоспний двір, головою якого є ОСОБА_3 та зареєстровано право власності у реєстровій книзі за реєстр. № 46. Повторна технічна інвентаризація за заявою ОСОБА_3 проводилась 16.08.2011, на підставі якої було виготовлено технічний паспорт та видано заявникові. У технічному паспорті указано прізвище заявника. 16.08.2021 Ніжинське МБТІ технічний паспорт не виготовляло та не видавало. (а.с.28).

Постановою №382/02-31 від 20.06.2023 приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Варави Н.П. встановлено, що 07.06.2022 від спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 надійшла заява про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (сто шістдесят шість), належить до колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Ніжинською районною Радою народних депутатів 05 січня 1990 року. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області 07 червня 2022 року за №15-11/118. В в будинку станом на 15.04.1991 були зареєстровані: ОСОБА_3 - голова колгоспного двору, ОСОБА_2 та ОСОБА_8 . Вказаною постановою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, оскільки відповідно до поданих документів будинок належить колгоспному двору(а.с.19).

За змістом ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини 1 статті Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до приписів ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відтак, ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не може бути позбавлена права власності на спадкове майно через рішення ухвалене органом місцевого самоврядування та видачі на його підставі правовстановлюючого документу на нерухоме майно.

Щодо правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно, то суд виходить з наступного.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127 (далі Порядок).

Згідно п. 6 Порядку державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Пунктом 9 Порядку визначено, що разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору.

Видача свідоцтва про право власності передбачена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (в редакції чинній на момент видачі спірних свідоцтв), що визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, в пункті 24 якого встановлено, що у випадках, встановлених законом, державний реєстратор органу державної реєстрації прав після прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, відкриття відповідного розділу Державного реєстру прав та/або внесення записів до зазначеного Реєстру формує свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Суть державної реєстрації прав офіційне визнання й підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, які вже мали місце на підставі рішень відповідних органів, договорів чи інших правовстановлюючих документів, шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру прав, а не безпосереднє створення таких фактів зазначеними записами.

Пунктами 13, 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, погодженої заступником Голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966, яка булла чинною на час набуття померлою ОСОБА_3 у власність будинковолодіння за вищевказаною адресою, передбачено процедуру отримання свідоцтва на право власності. Зокрема, після винесення виконкомом рішення про оформлення права власності на будинок або домоволодіння, органи комунального господарства, а де їх немає виконком місцевої Ради депутатів трудящих видає власникові свідоцтво про право особистої власності на будинок за встановленою формою. У разі будівництва будинку на колгоспній землі, розташованій у смузі міста або селища міського типу, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору.

Отже, свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформлюється відповідне право, але такий документ не породжує виникнення у власника відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності.

Таким чином, для скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно має бути визнано недійсним та скасовано рішення органу на підставі якого було видано вказане свідоцтво.

Вказане кореспондується з практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постановах від 27 червня 2018 року у справі № 925/797/17, від 05 лютого 2020 року у справі № 904/750/19, від 06 травня 2020 у справі № 120/4617/18-а, від 27 травня 2020 року у справі № 442/2771/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 278/657/18.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково: визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Ніжинської районної ради народних депутатів №117 від 26.05.1989 в частині встановлення факту належності і визнання права власності на житловий будинок за колгоспним двором головою якого є ОСОБА_3 ; скасувати свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 05.01.1990, видане виконавчого комітету Ніжинської районної ради народних депутатів та зареєстроване в Ніжинському бюро технічної інвентаризації із записом у реєстрову книгу № 1 за реєстровим №46 05.01.1990, яким посвідчено, що цілий житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_3 (нині АДРЕСА_2 ), належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Ніжинської районної ради народних депутатів №117 від 26.05.1989 в частині встановлення факту належності і визнання права власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_3 (нині АДРЕСА_2 , за колгоспним двором головою якого є ОСОБА_3 .

Скасувати свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 05.01.1990, видане виконавчим комітетом Ніжинської районної ради народних депутатів та зареєстрованого в Ніжинському бюро технічної інвентаризації із записом у реєстрову книгу № 1 за реєстровим №46 05.01.1990, яким посвідчено, що цілий житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_3 (нині АДРЕСА_2 ), належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

Талалаївська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області, , с.Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області вул. Незалежності, буд.8.

Ніжинська районна рада Чернігівської області, , адреса: Чернігівська область, м.Ніжин, пл.І.Франка, 1.

Треті особи без самостійних вимог:

КП «Ніжинське МБТІ», , адреса: Чернігівська область, м.Ніжин, вул.Покровська, 18.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.О. Гагаріна