Справа № 758/9485/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Будзан Л.Д.,

за участі секретаря судового засідання - Соколовської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Даниленко Тетяни Іванівни про відвід головуючого судді Гребенюка В.В. від розгляду цивільної справи № 758/9485/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості одержання права на спадкування за законом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Краснощок Людмила Михайлівна,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Подільського районного суду м. Києва (головуючий суддя Гребенюк В.В.) перебуває цивільна справа № 758/9485/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості одержання права на спадкування за законом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Краснощок Людмила Михайлівна.

10 квітня 2024 року представником позивачки ОСОБА_1 - адвокатом Даниленко Т.І. було подано заяву про відвід головуючого судді Гребенюка В.В. у вказаній справі.

В обґрунтування заяви про відвід головуючого, даним представником позивачки зазначено, що, в діях головуючого судді Гребенюка В.В. є особиста зацікавленість в результатах розгляду справи, оскільки зволікання та затягування розгляду заяви про забезпечення позову та не призначення до розгляду позовної заяви у строки, передбачені ЦПК України, викликають у сторони позивачки сумніви щодо його неупередженості та об`єктивності.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2024 року вирішення питання про відвід головуючого у справі судді Гребенюка В.В. передано для розгляду судді Будзан Л.Д.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши доводи заяви про відвід судді, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, за умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з рішенням судді в інших справах не може бути підставою для відводу.

При цьому, Європейський суд з прав людини у справі «Хаушильдт проти Данії» (справа № 11/1987/134/188, скарга № 10486/83) наголошував, що суду потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому, враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. При вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді або органу, що засідає у вигляді суду присяжних, позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Попри те, вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду.

Європейський суд з прав людини в п. 49 рішення у справі «Білуха проти України» вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Водночас, представник позивача у своїй заяві не наводить пояснень, в чому саме полягає зацікавленість судді в результаті розгляду даної справи, які саме інші обставини викликають сумнів у неупередженості та необ`єктивності судді. Як вбачається зі змісту заяви, підставами її подання є незгода сторони позивача з процесуальним рішенням по справі № 758/9485/23, а також порушення судом строків направлення ухвал суду до ЄРДСР.

Сам факт недотримання строку, встановленого для направлення судового рішення до Єдиного державного реєстру судових рішень, не може автоматично вказувати на наявність прямої чи побічної заінтересованості судді в результаті розгляду справи.

Таким чином, судом не встановлено будь-яких обставин чи фактів, що можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Гребенюка В.В. при розгляді вказаної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування підстав для відводу судді Гребенюка В.В., а тому у задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Даниленко Т.І. про відвід судді Гребенюка В.В. від розгляду цивільної справи № 758/9485/23, слід відмовити.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 259-261, 353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Даниленко Тетяни Іванівни про відвід головуючого судді Гребенюка В.В. від розгляду цивільної справи № 758/9485/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості одержання права на спадкування за законом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Краснощок Людмила Михайлівна, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Леся БУДЗАН