про зупинення провадження у справі
22 січня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді Романько О.О., секретаря судового засідання Гутник Є.С., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-
У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває вказана цивільна справа.
До початку розгляду справи представником позивача адвоката Петрова Г.М. надано клопотання про надання подружжю часу на примирення строком на шість місяців, у зв`язку з тим, що вона хоче відновити шлюбні стосунки та примиритися з чоловіком.
Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду надав заяву, в якій прохає проводити судовий розгляд за його відсутності у зв`язку із зайнятістю на службі за наявними доказами в матеріалах справи, проти надання строку на примирення категорично заперечував.
В судовому засіданні представник позивача-адвокат Рогальський В.М. заперечував стосовно надання часу на примирення взагалі. Вказав, що надані з боку позивача медичні документи датовані більше року тому, наразі не доведено належними доказами її незадовільний стан здоров`я та неможливість отримувати медичну допомогу в Україні. Зазначив, що відповідач для відновлення подружніх стосунків могла б повернутися з Італії та підтримувати свого чоловіка. Далі зазначив, що подружні стосунки були припинені на початку 2023 року, зараз позивач фактично створив нову сім`ю та бажає офіційно оформити свої нові стосунки. Вказав на те, що ПВСУ № 11 від 27.12.2007 тлумачив частину статті 111 СК України, яка втратила свою чинність. Наразі ст. 111 СК України не передбачає обов`язку суду щодо надання строку на примирення подружжю. Вважав, що за всіх обставин, які наведені представником позивача у клопотання, надання строку на примирення не є обов`язковим. Просив відмовити в задоволенні клопотання та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином. Представник позивача адвокат Петров Г.М. надав заяву про розгляд справи за їх відсутності на задоволенні клопотання про надання строку на примирення наполягав, за тих обставин, які в ньому викладені.
Суд, заслухавши думку сторін в судовому засіданні, врахувавши фактичні обставини справи, з метою примирення подружжя, вважає за доцільне надати сторонам у справі строк на примирення з наступних підстав.
Згідно з ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Зазначаємо, що вжиття судом заходів щодо примирення подружжя у справах про розірвання шлюбу застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу.
Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно під час розгляду конкретної справи.
Під час розгляду справи по суті суд сприяє примиренню сторін (частина сьома статті 211 ЦПК України).
У справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців (частина сьома статті 240 ЦПК України).
Водночас у випадку надання подружжю строку для примирення суд зобов`язаний зупинити провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 251 ЦПК України).
З огляду на положення статті 251 ЦПК України в разі незупинення провадження у справі про розірвання шлюбу суд допустить порушення норм процесуального права, незалежно від обставин конкретної справи, оскільки зазначена норма передбачає безумовне обов`язкове зупинення провадження у справі про розірвання шлюбу.
Відповідно до положень статті 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.
Суд виходить з того, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Питання надання чи ненадання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення є елементом розгляду справи по суті, питанням факту, що належить виключно до повноважень судів першої та апеляційної інстанцій.
Тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.
Поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено.
Вважається обґрунтованою позиція, що законодавцем під цивільно-правовою категорією «моральні засади суспільства» розуміються ті норми соціальної моралі, які не закріплені у позитивному праві.
Таким чином можна констатувати, що однією з цілей законодавчого закріплення категорії «моральні засади суспільства» у законодавстві є створення оціночних норм для надання судовим органам можливості заповнювати прогалини у праві та здійснювати легальне реформування цивільного права.
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.
Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, а не свідченням беззаперечного настання такого наслідку.
Сімейне законодавство України створює певне підґрунтя для «моральності» сімейних відносин. Так, згідно частини 9 статті 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини врегульовано на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Право на охорону сім`ї закріплено в основному законі держави Конституції України.
Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї. Стаття 51 Конституції України наголошує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, які мають рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Відповідно до частини 1 статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімейним законодавством визначено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин.
Водночас у такій процедурі не передбачено залучення третьої особи ані медіатора, ані посередника. Основну участь у примиренні в даному випадку бере саме подружжя.
За тих обставин, які викладені як у клопотанні про надання строку на примирення, так і в заперечення на нього, суд не вбачає того, що надання достатнього строку для примирення буде суперечити моральним засадам суспільства. Натомість визначення такого строку, потім надасть суду можливість з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя.
Разом з тим, суд не може вважати доведеним факт погіршення стану здоров`я відповідача саме як наслідок пред`явлення позивачем позову про розірвання шлюбу.
Враховуючи, що відповідач наполягає на збереженні сім`ї, і те, що саме вона порушила питання про надання строку на примирення, приймаючи до уваги незгоду позивача на таке примирення, відсутність у сторін малолітніх чи неповнолітніх дітей, суд вважає, що в даному випадку буде достатньо строку в один місяць для остаточного з`ясування стосунків між подружжям, доведення відповідачем дійсних намірів щодо збереження сім`ї, а не застосування своїх прав задля маніпуляцій та затягування розгляду справи по суті. Також, суд приймає до уваги те, що з моменту звернення з позовом до суду сторони вже мали час для з`ясування спірних питань між ними.
Відповідно частина 7 статті 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.
Згідно з пункт 4 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення, до закінчення строку для примирення визначеного судом у відповідності з пунктом 3 частини 1 статті 253 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 240, 251, 253, 260-261, 353 ЦПК України, суд,-
Клопотання представника відповідача адвоката Петрова Георгія Михайловича в інтересах відповідача ОСОБА_3 - задовольнити частково.
Надати сторонам по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу строк для примирення тривалістю один місяць до 22 лютого 2024 року.
Провадження по справі зупинити до закінчення строку для примирення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повний текст ухвали суду складено 22.01.2024.
Суддя: О.О. Романько