Червоноармійський районний суд Житомирської області
Справа № 278/5131/23
Номер провадження 2/292/21/24
У Х В А Л А

26 січня 2024 року смт.Пулини

Суддя Червоноармійського районного суду Житомирської області Лотуга В.Ф., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати покласти на відповідачку.

Позовна заява за змістом і формою повинна відповідати ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

- ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам, встановленим ст.ст.175, 177 ЦПК України до позовної заяви.

У позовній заяві прізвище позивача " ОСОБА_4 " та неповнолітньої дитини вказано " ОСОБА_4 ", тоді як згідно доданої до матеріалів справи копії паспорта позивача його прізвище значиться - " ОСОБА_5 ", згідно копії свідоцтва про народження дитини його прізвище " ОСОБА_5 ".

Також, зазначене у заяві прізвище відповідачки " ОСОБА_6 " не відповідає тому, яке значиться у долученій копії паспорта громадянки російської федерації - " ОСОБА_7 ".

Відповідно до ч.1 ст.9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною 1 статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Згідно з частиною 6 статті 13 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Як вбачається з доданих до позовної заяви копій документів, а саме: паспорта відповідачки та свідоцтва про народження дитини, вони складені на російській мові, але для зазначення в рішенні правильності написання їх прізвища, ім"я, по батькові та інших даних, зазначені документи маються бути перекладені на українську мову. Переклад цих документів на державну мову в Україні - українську, із засвідченням вірності перекладу тексту документів з однієї мови на іншу нотаріусом або засвідченням справжності підпису перекладача на перекладі тексту документів, позивачем не надано.

Також, у позовній заяві не зазначено виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини.

На підтвердження позовних вимог, із заяви та доданих документів не вбачається чи відповідачка ОСОБА_2 брала участь у вихованні та утриманні сина ОСОБА_3 та доказів не надано.

Також, позов не містить підтвердженого фактичними даними опису того, чи звертався позивач до відповідних уповноважених установ з приводу неналежного виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків та чи вживалися до відповідачки відповідні заходи впливу (оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу) та реагування, щоб могло вказати на винну поведінку відповідачки.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Разом з тим, позивач не надав підтвердження про те, чи звертався він до відповідного органу опіки та піклування з питанням позбавлення батьківських прав та чи розглядалось таке питання органом опіки та піклування із винесенням письмового висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки висновок органу опіки та піклування є обов"язковим по даній категорії справ.

Згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.9 ст.28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

У частині 10 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Згідно відповідей на запит суду з Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області №1157 від 16.11.2023 та Пулинської селищної ради Житомирського району Житомирської області № 1641/02-24 від 16.11.2023, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території Курненської сільської ради та Пулинської селищної ради, не зареєстрована та не проживає.

Відповідно до відповіді на запит суду з ВОМІРМП в Житомирській області від 28.12.2023, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою не значиться.

Як вбачається з листа Державної міграційної служби України №6.2-432/6-24 від 15.01.2024, за даними ДМС відомостей щодо місця проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено.

У позовній заяві позивачем взагалі не зазначено та не надано жодних документів про те, що місцезнаходження майна, останнім відомим зареєстрованим місцем проживання або перебування ОСОБА_2 була або є територія, яка перебуває під юрисдикцією Червоноармійського районного суду Житомирської області або іншого суду в Україні.

Відсутність зазначених даних щодо відповідача унеможливлює визначення суду, якому підсудний розгляд даної справи.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху надається позовна заява в новій редакції з її копією та копіями всіх документів, що додаються до неї, відповідно для відповідача.

При таких обставинах позовну заяву слід залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 188, 353 ЦПК України ,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, залишити без руху, про що повідомити позивача.

Надати позивачу строк в межах десяти днів з дня вручення копії ухвали суду для усунення зазначених в ній недоліків.

Роз`яснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ф. Лотуга