Справа № 444/3913/23
Провадження № 2-о/444/23/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

23 січня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.

секретаря судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовква Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Рава-Руська міська рада Львівського району Львівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, у якій просить встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, щов Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №019048, виданому громадянину ОСОБА_1 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, котра розташована на території Річківської сільської ради із внесеними відомостями про те, що площа земельної ділянки становить 0,146 га., є відомостями про те, що громадянину ОСОБА_1 передана земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, котра розташована на території Річківської сільської ради, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №019048 площею 0,18 га.

Заявник свої вимоги мотивує тим, що в даному державному акті допущено помилку щодо площі земельної ділянки, яка передана йому для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Річківської сільської ради, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №019048.

На підставі вищевикладеного заявник звернувся в Рава-Руську міську раду з проханням виправити запис в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №019048 площа "0.146 га" на "0.18 га". Рава-Руська міська рада повідомила, що немає права виправляти помилки в Державного акті, виправити технічну помилку можливо було б раніше. На даний час чинне законодавство України не допускає виправлень у державних актах та внесення змін в раніше прийняті рішення, що стверджується листом.

Також заявник зазначає, що з січня 2013 року набув чинності ЗУ "Про Державний земельний кадастр". Відповідно до п.9.10 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону, до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передавалися у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалось з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки.

Разом з тим, положенням п.2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про Державний земельний кадастр" затверджено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

П.14 Порядку ведення ДЗК, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2014 р. №1051, передбачено, що відомості про об`єкти ДЗК вносяться до нього відповідно до пунктів 66-137 цього Порядку.

П.24 Порядку затверджено перелік відомостей про земельні ділянки, які відносяться до ДЗК. Серед яких площа земельної ділянки.

Таким чином, керуючись загальним принципом права, закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, що закріплено у ч. 1 ст. 58 Конституції України.

Заявник зазначає, що відповідно до Постанови Верховної Ради України від 13.03.92 року N 2201-XII "Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею" не передбачається можливість внесення змін чи виправлень до державного акта на право постійного користування земельною ділянкою чи державного акта на право власності на земельну ділянку.

Згідно із п. п. 4.1, 4.4 Інструкції "Про заповнення бланків на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою" виправити помилку в державному акті про право власності неможливо. Виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається.

Відповідно до Закону України "Про державний земельний кадастр" та Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру" від 17.10.2012 року № 1051 видача державних актів та їх дублікатів на право власності на земельну ділянку не передбачено.

Пунктом 8 частини 1 статті 27 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року.

Статтею 125 Земельного Кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

У зв`язку з викладеним вище, заявник не має можливості у встановленому законом порядку оформити своє право власності на земельну ділянку. Саме через цю обставину заявник змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Просить суду заяву задоволити.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 07.11.2023 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи в порядку окремого провадження призначено на 13.12.2023 року о 10 год. 00 хв.

13.12.2023 року розгляд справи відкладено на 23.01.2024 року.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак суд враховує, що він в заяві зазначив про те щоб розгляд справи проводити у його відсутності. Зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого міська рада була повідомлена належним чином, однак із Рава-Руської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, за наявними матеріалами справи (арк.спр.21-23).

Суд вважає за можливе розглянути та вирішити справу без участі заявника та представника заінтересованої особи, зважаючи на те, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, від них на адресу суду надійшли клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Суд враховує, що прийняття рішення суду про встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідне заявнику для усунення помилки та приведення документів у відповідність.

Спору про право з матеріалів справи судом не встановлено.

А тому, суд дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Так, якщо громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Потелич, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 18.04.1996 року (арк.спр.5-6).

З копії Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №019048, встановлено, що такий видано громадянину ОСОБА_1 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, котра розташована на території Річківської сільської ради із внесеними відомостями про те, що площа земельної ділянки становить 0,146 га. (арк.спр.9-10).

Відповідно до рішення виконавчого комітету від 12.05.1994 року №29 с.Річки про приватизацію земельних ділянок, передано в приватну власність земельні ділянки в межах населених пунктів згідно протоколів засідання комісії по приватизації земельних ділянок №7 від 21.03.1994 року №8 від 01.04.1994 року (арк.спр.7) та списку жителів Річківської сільської Ради народних депутатів, ОСОБА_1 передано земельну ділянку площею 0.18 га. (арк.спр.8).

В даному державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №019048 помилково зазначена площа земельної ділянки "0.146 га" замість "0.18 га".

Так, з копії листа Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області встановлено, що на адвокатський запит в порядку ст.20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (зареєстрований у Рава-Руській міській раді вхідний №3076/03.01.-22вх від 25.10.2023) щодо виправлення запису в Державному акті на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №019048, щодо площі земельної ділянки з "0,146 га" на "0.18 га.", у зв`язку з наданням правової допомоги гр. ОСОБА_1 , міською радою повідомлено про те, що відповідно до ст.37 Закону України "Про державний земельний кадастр" Рава-Руська міська рада не наділена повноваженнями виправляти помилки в Державному акті. Вказане питання може бути вирішено у судовому порядку (арк.спр.13).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, про те, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності документа, а тому належить встановити факт, про те, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №019048 помилково зазначена площа "0.146 га" замість "0.18 га".

Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 315, 316, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №019048, виданому громадянину ОСОБА_1 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, котра розташована на території Річківської сільської ради із внесеними відомостями про те, що площа земельної ділянки становить 0,146 га., є відомостями про те, що громадянину ОСОБА_1 передана земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, котра розташована на території Річківської сільської ради, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №019048 площею 0,18 га.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 29 січня 2024 року.

Суддя: Олещук М. М.