Справа № 373/1642/23
Номер провадження 2-др/373/3/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

15 січня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі: головуючогосудді Керекези Я.І., за участі секретаря судових засідань Ткалі І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача адвоката Романенка Г.П. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 373/1642/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів,

представник позивача адвокат Романенко Г.П.,

встановив:

Представник позивача адвокат Романенко Г.П. звернувся до суду із даним позовом.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області 27 листопада 2023 року вищезазначений позов було задоволено частково: зобов`язано Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 до стану 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. (кредитні кошти), у якому він перебував перед виконанням несанкціонованих операцій в період із 15 липня 2022 року по 18 липня 2022 року.

В судовому засіданні 27 листопада 2023 року до виходу суду в нарадчу кімнату представник позивача адвокат Романенко Г.П. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі в частині вирішення питання стягнення судових витрат в порядку ч. 8 ст. 142 та п. 5 ч.6 ст. 265 ЦПК України.

Для вирішення питання розподілу судових витрат судом призначено судове засідання на 10 год. 30 хв. 07 грудня 2023 року, встановлено строк подачі відповідних доказів до 01 грудня 2023 року.

У встановлений судом строк представником позивача подані докази на підтвердження понесених позивачем судових витрат. Представник ОСОБА_2 просить стягнути із Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі по 17500 гривень 00 коп.

Судове засідання 07 грудня 2023 року відкладено за клопотанням представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Яндульського Д.В.

Від представника відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Яндульського Д.В. надійшло клопотання про відмову у задоволенні заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на неспівмірність такого розміру зі складністю справи, об`ємом виконаної роботи та часом, затраченим на її виконання, відсутність доказів сплати позивачем таких витрат.

Учасники справи/їх представники про день та час судового засідання повідомлені належним чином.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Романенко Г.П. заяву підтримав, просила задовольнити. Також зазначив, що17500 гривень це не повний розмір витрат на правничу допомогу. Однак, зважаючи на фінансовий стан позивача, ним було прийнято рішення про достатність такої суми.

Представник відповідача Яндульський Д.В. не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не направляв.

Судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представником позивача вищезазначені норми ЦПК України дотримано.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-5 ст. 137 ЦПК України врегулювано підстави та умови визначення та стягнення витрат на правничу допомогу та визначення їх розміру.

За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до ч. 6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами

Відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 139 ЦПК України, у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження своїх вимог представником позивача подано копії Договору про надання правничої допомоги від 15 травня 2023 року, додаток № 1 до нього від 15 травня 2023 року, в яких вказано, з чого складається гонорар адвоката та інші витрати на виконання правничої допомоги (а.с. 180-184, 186); Акт приймання-передачі послуг від 30 листопада 2023 року, в яких вказано обсяг і вид наданих послуг (а.с. 187); квитанція до прибуткового касового ордеру від 23 листопада 2023 року на суму 17500 гривень (а.с. 185)

Як вже було зазначено, від представника відповідача надійшла заява про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу, посилаючись на неспівмірність заявленого розміру зі складністю справи, об`ємом виконаної роботи та часом, затраченим на її виконання, та відсутність доказів сплати позивачем таких витрат.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited проти України»).

Представник позивача зазначив як один із елементів (видів) правничої допомоги підготовка та складання позовної заяви, визначивши її розмір у 5000 гривень. Зважаючи на зміст та предмет позову, ту обставину, що підстав для повернення позовної заяви чи надання строку для усунення будь-яких її недоліків судом встановлено не було, суд дійшов висновку, що такий розмір є обгрунтований та співмірний.

В даній справі було проведено 5 судових засідань, чотири з яких було відкладено через незалежні від представника позивача причини, в тому числі 3 з них за клопотаннями представника відповідача. На всіх судових засіданнях представник позивача адвокат Романенко Г.П. був присутній.

Щодо належного підтвердження сплати позивачем адвокату Романенку Г.П. витрат в розмірі 17500 гривень, слід зазначити наступне.

Верховний Суд у постанові від 28 вересня 2023 року у справі №686/31892/19 вкзав, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо сторона документально доведе, що вона понесла витрати на правову допомогу, а саме: буде надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат.

Отже, на думку суду, квитанція до прибуткового касового ордеру, яка подана представником позивача, в сукупності із Актом приймання-передачі послуг, в контексті наявного Договору про надання правничої допомоги та Додатку до нього, є належним та достатнім доказом сплати особою (позивачем) коштів адвокату (представнику).

З урахуванням положень наведених норм та фактичних обставин справи, керуючись, у тому числі, такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета та підстав спору, враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, кількості судових засідань та підстави їх відкладення, суд дійшов висновку, що такий розмір є доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, тому заява представника позивача адвоката Романенка Г.П. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 133, 137, 139, 141, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача адвоката Романенка Г.П. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 373/1642/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів задовольнити.

Стягнути із Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17 500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», юридична адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, 0.

Виготовлення повного тексту рішення вчинено 17 січня 2024 року.

Суддя: Я. І. Керекеза