Справа №295/8627/23
15.01.2024 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючого судді Зосименко О.М.,
при секретарі с/з Стелюті М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та уклали шлюб у встановленому законом порядку. У зв`язку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає тому позивач просить розірвати шлюб, та стягнути аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 8 000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з моменту звернення до суду з цим позовам до досягнення дітьми повноліття.
Сторони в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилвся, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 23.09.2006 року відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого виконавчим комітетом Колодяженської сільської ради Романівського району Житомирської області, актовий запис № 6. Позивач та відповідач є батьками неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.
Примирення між позивачем та відповідачем на даний час неможливе.. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи, що з моменту подання позову жодних змін у стосунках подружжя не відбулося, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Частиною другою статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу).
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України pа рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Частиною 3 ст. 182 СК України встановлено, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
На момент розгляду справи прожитковий мінімум на дитину з 6 до 18 років становить 3 196 грн. Відомості про майновий стан, щодо працевлаштування відповідача та інші відомості у матеріалах справи відсутні.
Отже, визначаючи розмір стягнення аліментів на дітей віком 16 років, суд враховує прожитковий мінімум на дитину, який на січень 2024 р. становить 3 196 грн., та беручі до уваги, що обов`язок з утримання дитини є спільним обов`язком обох батьків, діти проживають разом з матір`ю, відсутність відомостей про працевлаштування відповідача та його доходи, суд дійшов висновку про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 4 000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.07.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Також із відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, та на користь позивача, що відповідає правилам розподілу судових втрат, визначеним ст. 141 ЦПК України.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 265,280284 ЦПК України, ст.ст.110 - 112,180,183,191СК України, суд
Позовну заяву задовольнити частково.
Розірвати шлюб, зареєстрований 23.09.2006 року виконавчим комітетом Колодяженської сільської ради Романівського району Житомирської області, актовий запис № 6, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 4 000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.07.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочногорішення.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ).

Суддя О.М. Зосименко