Провадження №2/756/5692/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва із позовною заявою до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів та моральної шкоди.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовула тим, що в провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебувала справа №756/8087/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів.

ОСОБА_1 зазначала про неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» грошового зобов`язання з повернення суми передоплати за ненадані на підставі договору про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) Пакет «Базовий» з 14-20 тижнів - до пологів (одно плідна вагітність) №16В/01/2022 від 15.01.2022 року послуги, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 22 194 грн. 06 коп., 3% річних у розмірі 310 грн. 11 коп. та інфляційних втрат у розмірі 2 203 грн. 93 коп.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16.11.2022 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 27.09.2023 року, у справі №756/8087/22 позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 13 158 грн. 00 коп. грошового зобов`язання, 1 306 грн. 62 коп. інфляційних витрат, 183 грн. 85 коп. - три проценти річних, 588 грн. 35 коп. судового збору, а всього 15 236 грн. 82 коп.

Нарахування 3% річних та інфляційних втрат було здійснене за період з 23.03.2022 року по 08.09.2022 року, а їх розмір перерахований виходячи із встановленої судом суми заборгованості.

09.10.2023 року ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» було сплачено ОСОБА_1 суму у розмірі 15 186 грн. 82 коп.

З огляду на зазначене, керуючись ст. 625 ЦК України позивач просив суд стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» 3% річних у розмірі 427 грн. 18 коп. та інфляційні втрати у розмірі 1 197 грн. 77 коп. нарахованих за прострочення виконання з повернення суми передоплати за період з 09.09.2022 року по 08.10.2023 року.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.11.2023 року судом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України.

Вищенаведену ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками направлено на адресу зареєстрованого місцезнаходження відповідача.

08.01.2024 року на адресу суду надійшов відзив, в якому ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» заперечують проти позовних вимог в повному обсязі та зазначають, що рішення Оболонського районного суду від 16.11.2022 року набрало законної сили 27.09.2023 року після винесення Постанови суду апеляційної інстанції та виконано відповідачем одразу, а отже підстав для стягнення зазначених коштів не вбачають.

Разом з тим, ТОВ «Лелека» заперечує стягнення моральної шкоди посилаючись на те, що позивачем не надано жодного доказу чи конкретного факту завдання їй фізичних чи моральних страждань щодо неотримання послуг згідно договору ведення, при цьому, зазначають, що відповідач вимушено призупинив роботу через агресію російської федерації (через обстріли снарядами), введення воєнного стану на території України, що є форс-мажорною обставиною.

Відповідач підтримував комунікацію з позивачем та вжив усіх необхідних дій для того, щоб забезпечити позивача всією необхідною інформацією щодо можливості та способів отримання медичної допомоги та щодо повернення коштів, а відтак, вважають, що підстави для задоволення вимоги щодо відшкодування моральної шкоди також відсутні.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі з наступних підстав.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16.11.2022 року, у справі №756/8087/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмежено відповідальністю «Пологовий будинок «ЛЕЛЕКА» про стягнення грошових коштів задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 13 158 грн. 00 коп. грошового зобов`язання, 1 306 грн. 62 коп. інфляційних витрат, 183 грн. 85 коп. - три проценти річних, 588 грн. 35 коп. судового збору, а всього 15 236 грн. 82 коп.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За положеннями з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, ч. 1 ст. 18 ЦПК України регламентує, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 27.09.2023 року у справі №756/8087/22 рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16.11.2022 року залишено без змін.

Згідно зі ст. 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

З матеріалів справи вбачається, що 03.10.2023 року на електронну адресу ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» надійшла постанова Київського апеляційного суду від 27.09.2023 року.

Відповідно до платіжної інструкції №7132 від 05.10.2023 року ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» добровільно виконало рішення суду та сплатили ОСОБА_1 кошти у розмірі 15 236 грн. 82 коп. зазначені в рішенні Оболонського районного суду міста Києва від 16.11.2022 року.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для стягнення з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» 3% річних та інфляційні втрат, які нараховані позивачем за прострочення виконання з повернення суми передоплати.

Щодо стягнення моральної шкоди, варто зазначити, що відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі (мова йдеться про реальну шкоду).

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди і відсутність будь-якого елементу складу цивільного правопорушення є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Як роз`яснено у п.п. 4 та 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Підставами виникнення майнових зобов`язань називаються обставини, визначені законом як юридичні факти, у складі яких вирізняють договір і правопорушення (делікт).

При цьому, на думку суду неможливе урівняння та поширення приписів розділу I книги 5 цього Кодексу, як на договірні зобов`язання (підрозділу 1 розділу III книги 5 цього ЦК України) так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 цього Кодексу) лише тому, що вони розміщені в одній книзі.

При цьому, зобов`язання, що виникають в особи, яка протиправно заподіяла іншій особі майнову чи моральну шкоду, називають деліктними. Така назва застосовується з огляду на те, що зобов`язання виникають за заподіяння майнової або немайнової (моральної) шкоди внаслідок цивільного правопорушення - делікту.

З огляду на зазначене, та враховуючи існування договірних відносин, що виникли між сторонами при укладанні договорів про надання медичної допомоги №16В/01/2022 від 15.01.2022 року суд вважає, що вимога щодо стягнення з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» 250 000 грн. 00 коп. моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Шевчук