У Х В А Л А

"16" січня 2024 р.

м. Київ

справа № 755/16415/23

провадження № 2/755/1557/24

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 188 Цивільного процесуального кодексу України, в одній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Суд може з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ.

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. (ч. 6 ст. 188 Цивільного процесуального кодексу України)

Роз`єднання позовів полягає у виділенні судом в самостійні провадження раніше об`єднаних в одному проваджені позовних вимог. Роз`єднання позовів здійснюється у тому випадку, коли суд одночасно не може ухвалити рішення в спорі за кількома вимогами. Більше того, якщо одна із таких вимог стосується інтересів третіх осіб, це також є підставою для роз`єднання позовів. На вказаний факт звернуто увагу Верховним Судом України.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи про стягнення аліментів.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя

Звертаючись з позовом до суду, позивач ОСОБА_1 просить стягнути аліменти на утримання дитини та позбавити батьківських прав потенційного відповідача.

Разом з тим, вивчивши матеріали позовної заяви, судом встановлено відсутність між заявленими позивачем позовними вимогами ознаки їх однорідності з огляду на підстави позову та суб`єктний склад сторін спірних правовідносин, тобто встановлено відсутність взаємопов`язаності між собою позовних вимог та залежності вирішення однієї вимоги від вирішення інших позовних вимог. При цьому судом ураховано різний характер правовідносин щодо їх складності та різний процесуальний порядок розгляду справ, оскільки спір про стягнення аліментів - є малозначною справою, яка підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, спір про позбавити батьківських прав - є спором, який відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України підлягає розгляду лише у порядку загального позовного провадження, а також ураховуючи, що юрисдикція однієї із заявлених вимог про позбавлення батьківських прав у даному провадженні підлягає до вирішення у порядку ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», тому вказані підстави свідчать про відсутність доцільності розгляду в одному провадженні спірних правовідносин.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність роз`єднання позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в самостійні провадження за відсутності ознаки спільності предмету та підстав спору.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 2 ст. 188 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - роз`єднати в самостійні провадження.

Виділити в самостійне провадження позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, залишивши номер справи 755/16415/23 (Провадження № 2/755/1557/24).

Виділити в самостійне провадження позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, що підлягає до реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду у порядку статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган