10.01.2024 Справа № 363/3669/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Бобрової Н.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17.09.2021 року з ОСОБА_4 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1 250,00 грн. на кожну дитину. Оскільки з часу призначення аліментів змінився прожитковий мінімум, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів визначивши його у частині від заробітку (доходу) платника аліментів та стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 40% від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів до досягнення дітьми повноліття.

02.08.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

03.10.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву згідно якого, сторона відповідача заперечує проти задоволення позову про зміну способу стягнення аліментів з наступних підстав. Відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17.09.2021 року відповідач щомісячно сплачує аліменти у розмірі по 1 250,00 грн. на кожну дитину. Крім того, 20.05.2022 року відповідач одружилась та від вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідача народився син. На даний час відповідач перебуває у декретній відпустці та єдині кошти, які вона отримує це виплати на дитину.

13.10.2024 року в судовому засіданні позивач подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву згідно якого, вважає, що відповідач за рішенням суду повинна сплачувати аліменти у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але натомість відповідач сплачує фіксовану суму, що не відповідає встановленій законом сумі, через, що утворилась заборгованість у розмірі 3 648,64 грн.

20.10.2023 року представник відповідача подав до суду заперечення на відповідь на відзив відповідно до яких вказав, що заборгованість зі сплати аліментів виникла в результаті відсутності комунікації між відповідачем та ДВС в певний період часу, однак 13.10.2023 року відповідач погасила існуючи заборгованість.

14.11.2023 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 виданого 20.05.2022 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 17.09.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1 250,00 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.08.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого 22.03.2007 року, батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_5 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 виданого 21.11.2008 року, батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_5 .

Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому необхідно зауважити, що зміна розміру аліментів відповідно до ч.1 ст.192 СК України, можлива за умови зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків. Тобто, ці обставини повинні виникнути у платника або одержувача аліментів після того, як обов`язок по сплаті аліментів був раніше встановлений судом.

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зміни розміру аліментів, позивач посилається на те, що відповідач приховує частину доходів та не виконує свої обов`язки передбачені статтею 141 СК України, а тому вважає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів визначивши їх у частині від доходу платника аліментів, а саме 40% від доходу.

Разом з тим, відповідно форми ОК-5, реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхуванні, індивідуальних відомостей про застраховану особу, загальний дохід ОСОБА_3 за 2022 рік становить 94 965,42 грн., загальний дохід ОСОБА_3 за 2023 рік становить 40 200,00 грн.

Крім того, як вбачається з копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 виданого 12.08.2022 року у відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_10 .

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують наявність покращення матеріального становища відповідача на, що посилається позивач.

Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів у розуміння статей 77, 78 ЦПК України, на підтвердження зміни матеріального стану відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що підстави для зміни способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей відсутні, таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 4, 180-182 СК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ).

Суддя О.Д. Рудюк