22.01.2024 Справа № 756/7503/22
Справа № 756/7503/22
Провадження 2/756/806/24
У Х В А Л А

22 січня 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді у справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції, Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції, Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

19.01.2024 представник позивача ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід головуючого судді Тихої О.О. від розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції, Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Як на підставу для відводу головуючого судді Кобко О.В. посилається на те, що суддею Тихою О.О. порушено вимоги ст. 272 ЦПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки йому не вручено негайно після її проголошення ухвалу суду від 20.11.2023, постановлену за результатами розгляду його заяви про відвід судді, що в свою чергу, надає останньому підстави для недовіри до суду, а також викликає у нього сумніви щодо неупередженності та непідкупності судді, свідчить про заінтересованість судді у результаті розгляду справи. Крім того, у вказаній ухвалі суддею не зазначено мотивів її прийняття та відхилення аргументів заявника ОСОБА_1 про небажання судді розглядати справу та щодо сумнівів у непідкупності судді. Також зазначив, що в діях судді є ознаки дисциплінарного правопорушення, у зв`язку з чим він має намір звернутися до Вищої ради правосуддя та Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо порушень суддею Тихої О.О. норм ЦПК України.

Дослідивши заяву, матеріали справи приходжу до висновку про її необґрунтованість з огляду на наступне.

Підстави та обставини для відводу судді визначені ст. 36 ЦПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

За загальним правилом, існує презумпція особистої безсторонності суддів доти, доки не доведено протилежне. Тобто, суддя має бути відведений від участі в процесі, якщо його неупередженість може бути обґрунтовано поставлена під сумнів.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Дослідивши обставини, зазначені представником позивача в обґрунтування заявленого ним відводу, суд приходить до висновку, що заява про відвід не містить підстав, зазначених у ст. 36 ЦПК України, які б слугували підставою для відводу судді.

Так, копія ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 20.11.2023, якою відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі, негайно після її проголошення у відповідності до вимог ст. 272 ЦПК України була вручена представнику відповідача - Департаменту патрульної поліції, Шуміленку С.М., який також був присутній у судовому засіданні, про що свідчить відповідна розписка, наявна у матеріалах справи. Натомість, представник позивача ОСОБА_1 у категоричній формі відмовився від отримання копії вказаної ухвали, про що помічником судді Ребеко О.К. було складено доповідну записку, у зв`язку з чим копія вказаної ухвали суду була направлена на поштову адресу представника позивача.

Твердження заявника про пряму заінтресованість головуючого судді у результаті розгляду справи, упередженість судді, небажання повно та всебічно розглянути справу, висловлені сумніви щодо непідкупності судді є голослівними, не підтверджені жодними доказами, грунтуються на особистих припущеннях представника позивача, а тому не можуть викликати сумнівів у неупередженості судді чи свідчити про певну особисту зацікавленість судді у результаті розгляду справи.

Посилання представника позивача на наміри звернутися до Вищої ради правосуддя та Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, на переконання суду, свідчить про намагання представника позивача здійснити тиск на суд задля отримання бажаного рішення по справі.

Частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до статтей 5, 6 Кодексу суддівської етики незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід`ємною складовою справедливого суду. Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання та публічну критику.

Незалежність судді означає, що при здійсненні своїх повноважень він керується тільки законом і ніхто не має права давати йому будь-які вказівки або прямими чи непрямими способами впливати на нього.

Таким чином, обставини, на які посилається представник позивача у заяві про відвід, не можуть викликати сумніви у неупередженості судді чи свідчити про його певну особисту заінтересованість, прихильність, уподобання стосовно однієї з сторін у справі, у зв`язку з чим заява про відвід головуючого у справі судді є необґрунтованою.

У відповідності до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з метою усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості головуючого у справі, питання про відвід передається для вирішення в порядку ч.3 ст. 40, ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Тихій О.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції, Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Тихій О.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції, Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, передати до відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ Оболонського районного суду м.Києва для визначення судді в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Тиха