Справа № 562/3849/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"18" січня 2024 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судових засідань Парфенюк Т.А.,

учасники справи: представник позивача-адвокат Андрієнко І.В.,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У поданій в суд позовній заяві позивач ОСОБА_2 просить шлюб, укладений з відповідачем ОСОБА_1 та зареєстрований 09 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області /актовий запис №149/, розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей, які проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. Спільне життя між ними не склалося, у зв`язку з чим шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує формально, примирення між ними неможливе і збереження сім`ї суперечить їх інтересам. Оскільки відповідач працевлаштований та отримує достатній доход, тому має можливість сплачувати аліменти на дітей у визначеному нею розмірі.

У відзиві на позов відповідач не погодився з визначеним позивачем розміром аліментів у сумі 3000 грн. на дитину, мотивуючи тим, що він проживає з батьками, які отримують мізерну пенсію та перебувають на його утриманні, тому погоджується на сплату аліментів в розмірі 2000 грн., що є більшим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та буде достатнім для забезпечення належного рівня життя дітей.

Відповідь на відзив відповідача позивач не подавала.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач позовні вимоги визнав частково.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 25 жовтня 2014 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області /актовий запис №149/, від якого мають дітей - доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно положень ст.51 Конституції України, ст.ст.21, 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ст.5 Протоколу №7 «Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Сторони втратили один до одного почуття любові, відсутність взаєморозуміння призвели до відчуження між сторонами, миритись вони не бажають, шлюб існує формально і подальше його збереження є недоцільним.

На підставі всебічного дослідження матеріалів, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Також, згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідач на думку позивача не надає достатніх коштів на утримання своїх дітей, які проживають окремо з матір`ю, що свідчить про наявність між ними спору та є підставою для вирішення питання стягнення аліментів у судовому порядку.

Частиною 3 ст.181 цього ж Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

При цьому, відповідно до положень ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено, що розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років з 1 січня 2023 року становить 2272 грн., а віком від 6 до 18 років - 2833 грн.

З довідки про доходи від 12 грудня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 працює електромонтером ПрАТ «Рівнеобленерго» за протягом червня-листопада 2023 року отримав дохід в загальній сумі 100694,48 грн., з яких вирахувано 18125,01 грн. податку на доходи фізичних осіб та 1510,42 грн. військового збору, тобто середньомісячний дохід відповідача без податків становить 13509,84 грн.

Визначений позивачем розмір аліментів в сумі 3000 грн. на кожну дитину перевищує визначений законом розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та його загальний розмір становить майже половину середньомісячного доходу відповідача.

З огляду на викладене та при взаємному обов`язку батьків утримувати дитину, тобто як батька так і матері, яка своїх доходів при вирішенні спору не зазначила, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в розмірі 2000 грн., що є більшим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та буде відповідати частці 1/3 доходу відповідача.

Позов до суду пред`явлений 24 жовтня 2023 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину повинні стягуватися з указаної дати.

При постановлені рішення згідно положень ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 7073 грн. 60 коп., що складаються з судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу в сумі 1073 грн. 60 коп. і 6000 грн. фіксованого розміру гонорару за надання адвокатом правничої допомоги) та у доход держави судовий збір з позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі 1073 грн. 60 коп., оскільки позивач звільнена від їх сплати.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.141, 258-273, 351 - 355, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 09 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області /актовий запис №149/, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_2 ».

Стягувати з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована по АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 2000 (дві тисячі) грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 та користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати в сумі 7073 грн. 60 коп. та в доход держави судовий збір у розмірі 1073 /одна тисяча сімдесят три/ грн. 60 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст повного рішення виготовлено 19 січня 2024 року.

Суддя: