печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Матійчук Г.О.

при секретарі Чепляка А.С.

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна через державну Казначейську службу України про відшкодування шкоди, спричиненої органами державної влади України, їх посадовими або службовими особами,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває зазначена вище справа.

19.12.2023 року до суду надійшла уточнена позовна заява в редакції від 27.11.2023 року.

Вивчивши матеріали справи, уточнену позовну заяву, вважаю за необхідне заявити самовідвід від розгляду вказаної справи.

Так, ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватись з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до пункту 1 статті 6 в якій зазначено, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», від 28 жовтня 1998 року «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

У відповідності до пункту 46 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гаусшильдта (Hauschildt Case)», номер 11/1987/134/188, зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (серед інших прецедентів, рішення у справі «Де Каббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium) від 26 жовтня 1984 року).

В судовому засіданні, при вирішенні питання про самовідвід головуючого судді, позивач ОСОБА_1 не вбачав підстав для самовідводу судді.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, а також в подальшому, виклавши позовну заяву в новій редакції, позивач в обгрунтування позовних вимог, серед іншого, посилається на ухвалу головуючого, прийняту в порядку КПК, як слідчим суддею, 03.07.2018 року, у справі №757/26898/18-к.

З огляду на зазначене, з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженому розгляді цивільної справи ОСОБА_1 , забезпечення довіри учасників справи до суду, а також, з метою подальшого уникнення питань, пов`язаних з сумнівами в об`єктивності та упередженості розгляду справи і дотримання норм закону, вважаю необхідним заявити самовідвід.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 36, 40, 41, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заявити самовідвід від розгляду цивільної справи №457/46851/23-ц за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна через державну Казначейську службу України про відшкодування шкоди, спричиненої органами державної влади України, їх посадовими або службовими особами.

Цивільну справу №457/46851/23-ц (провадження № 2-10357/23) передати для визначення складу суду в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Г.О.Матійчук