САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/3091/23
Провадження №2/726/65/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Асташева С. А.,

з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

27.12.2023 до Садгірського районного суду м. Чернівці надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості у якому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 07545-12/2022 від 07.12.2022 у розмірі 42 900,00 грн.

Вказує, що 07.12.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» (первісним кредитором) та ОСОБА_1 (позичальником) укладено Договір про надання фінансового кредиту № 07545-12/2022, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором та надав позичальнику грошові кошти, натомість відповідач, як позичальник, не виконав належним чином взятих на себе зобов`язань.

Також позивач зазначає, що 28.07.2023 між первісним кредитором та позивачем, як новим кредитором, укладено Договір факторингу № 28072023, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує первісному кредитору відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу у порядку та строки встановлені Договором факторингу. За цим Договором, відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 42 900,00 грн.

Позичальник на користь Нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, а тому заборгованість становить 42 900,00 грн, з яких: 11 000, 00 грн - заборгованість по тілу кредиту та 31 900 грн - заборгованість по відсотках.

Таким чином, з посиланням на відповідні правові норми, просить задовольнити позов. Також просить стягнути із відповідача понесені судові витрати у справі.

Від відповідача відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Згідно з відомостями протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана позовна заява 27.12.2023 передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А.(а.с.31).

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 28.12.2023, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у справі за даними Єдиного державного демографічного реєстру, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 17.01.2024 (а.с.32-33).

У судове засідання, представник позивача не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У поданому позові, представник позивача просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, а у випадку неявки відповідача, ухвалити заочне рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань від нього не надходило. Відзиву на позов останній не подав.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч. 3 ст. 223 ЦПК України).

Суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, які належним чином повідомленні про судовий розгляд у справі.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося.

Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 07.12.2022 між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 07545-12/2022, за яким товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 11 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором.

Згідно з п. 1.2 Договору, кредит надається строком на 25 днів, тобто до 31.12.2022, а датою надання кредиту є 07.12.2022.

Також у п. 1.3 Договору вказано, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 273,75 % річних від суми кредиту в розрахунку 0,75 % на добу.

Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (п.1.7 Договору).

Також Договором визначено порядок його укладення та те, що усі документи підписуються клієнтом із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Також договором визначено порядок нарахування процентів та сплати заборгованості за Договором, права і обов`язки та відповідальність сторін (а.с.5-7).

У Додатку № 1 до договору міститься графік платежів та визначено, що на 25 день кредиту (31.12.2022) клієнт повинен був сплатити 13 062,50 грн з яких: 11 000 грн наданого кредиту та 2 062,50 грн процентів за користування кредитом (а.с.8).

Також суду надано копію Паспорта споживчого кредиту, що в електронному вигляді підписаний ОСОБА_1 , у якому міститься інформація, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, у якому міститься зокрема інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація про проценту ставку та загальну вартість кредиту (а.с.5).

Крім того долучені фото паспорта ОСОБА_1 та його власне фото із цим документом (а.с.9-11).

Відповідно до Листа про детальний опис дій, вчинених сторонами для укладення Договору про надання фінансового кредиту № 07545-12/2022 від 07.12.2022 за вих. № 07545-12/2022-01 від 28.07.2023, наданого ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» на запит ТОВ «Росвен Інвест Україна», вказано, що позичальник у вільному доступі до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора на сайті Товариства обрав суму кредиту та термін кредитування, ознайомився із відсотковою ставкою і вартістю кредиту, із усіма істотними умовами кредитування та натиснув кнопку «отримати кредит». Після надання персональних даних, входу у особистий кабінет та верифікації платіжної карти ОСОБА_1 направив «заявку на отримання кредиту», у відповідь на яку останньому було надіслано «електронний підпис одноразовим ідентифікатором».

ТОВ «ФК «Інвеструм» 07.12.2022 направило ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір про надання фінансового кредиту № 07545-12/2022 після заповнення Відповідачем відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що знаходиться за адресою https://www.zecredit.com.ua/.

07.12.2022 ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «ФК «Інвеструм» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор НОМЕР_2, котрий Боржником було введено/відправлено.

Після цього товариство здійснило перерахування коштів на вказану банківську карту (а.с.13).

Відповідно до даних Розрахунку заборгованості за кредитним договором № 07545-12/2022 від 07.12.2022 у ОСОБА_1 наявна заборгованість за період з 07.12.2022 по 01.12.2023 у розмірі 42 900,00 грн, з яких: 11 000, 00 грн - заборгованість по тілу кредиту та 31 900 грн - заборгованість по відсотках.

Також зазначено, що права вимоги за кредитним договором були відступлені новому кредитору ТОВ «Росвен Інвест Україна» за Договором факторингу, при цьому новий кредитор жодних додаткових нарахувань не здійснював, а всі нарахування були здійснені первісним кредитором до відступлення права вимоги новому кредитору, згідно з умовами укладеного з позичальником (боржником) договору.

Крім того, з даних розрахунку вбачається, що за період з 07.12.2022 по 28.07.2023 (день відступлення права вимоги новому кредитору) жодних сум у рахунок оплати тула кредиту чи % за кредитом не надходило (а.с. 14-15).

Також судом встановлено, що 28.07.2023 між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» (первісним кредитором) та ТОВ «Росвен Інвест Україна», як новим кредитором, укладено Договір факторингу № 28072023, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує первісному кредитору відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу у порядку та строки встановлені Договором факторингу.

Долучено копію платіжної інструкції про оплату ціни договору факторингу (а.с.16-19) та Додатку 1 (Реєстр боржників) (а.с.20-21).

Також долучено Витяг з реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 28072023 від 28.07.2023, згідно з даними якого вбачається, що ОСОБА_1 уклав кредитний договір № 07545-12/2022 від 07.12.2022, отримав 07.12.2022 суму кредиту 11000 грн, кількість днів прострочення виконання зобов`язань становить 189, а сукупно заборгованість - 42 900,00 грн, з яких: 11 000, 00 грн - заборгованість по тілу кредиту та 31 900 грн - заборгованість по відсотках (а.с.22).

Суду надані копії документів на підтвердження повноважень позивача та його представника.

Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить із таких норм права, які слід застосувати до цих правовідносин.

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні в тому числі через передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України).

Суду надані відповідні документи на підтвердження переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором № 07545-12/2022 від 07.12.2022.

Таким чином позивач, як новий кредитор отримав право вимоги до боржника ОСОБА_1 , а доказів визнання вказаного вище договору факторингу № 28072023 недійсним суду не надано. Також у судовому провадженні не заперечено факту правомірності укладення такого договору.

Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, який повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору.

Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з положеннями ч.2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Тобто, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму, а договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з положеннями ст. 3 цього Закону, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі, а електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.

Також передбачено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Такими чином у цій справі Верховний Суд дійшов висновку, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем не був би укладений, побідна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у справі № 127/33824/19 від 07 жовтня 2020 року.

Таким чином «ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 уклали Договір про надання фінансового кредиту №07545-12/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, тобто він підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», а тому суд вважає, що кредитний договір був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст. 6 , 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Також статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

При укладенні кредитного договору між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» (первісним кредитором) та ОСОБА_1 було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання.

Відповідач не надав суду допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він не укладав кредитний договір № 07545-12/2022 від 07.12.2022 та, що він не отримував суму кредиту на банківську карту чи належним чином виконав взяті на себе зобовязання.

Натомість відповідач в порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку з зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором № 07545-12/2022 від 07.12.2022 у відповідача виникла заборгованість в сумі 42 900,00 грн, з яких: 11 000, 00 грн - заборгованість по тілу кредиту та 31 900 грн - заборгованість по відсотках.

Доказів на спростування розміру заборгованості суду не надано, як і доказів на повну чи часткову оплату боргу.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що передбачено згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вище вказана заборгованість за кредитними договором у визначеній сумі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 684 гривні 00 копійок, який, зважаючи на задоволення позову в повному обсязі, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст. ст. 42, 61 Конституції України, Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст.2, 15, 207, 526, 530, 536, 546, 549, 610- 612, 633-634, 1050, 1054-1055 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 4, 12, 13, 76-81, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», , місцезнаходження юридичної особи: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 07545-12/2022 від 07.12.2022 в розмірі 42 900 (сорок дві тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», , місцезнаходження юридичної особи: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя С. А. Асташев