Справа № 473/6182/23
"26" січня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого - судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
У листопаді 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, у якому вказувало, що 27 січня 2022 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з ОСОБА_1 договір про надання споживчого кредиту №5446076.
Відповідно до договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 25 000 грн зі строком користування коштами протягом 30 днів до 26 лютого 2022 року, яка зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,665 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом протягом строку кредитування, а в разі пролонгації договору (за ініціативою позичальниці або автопролонгації за визначених у договорі умов) або порушення позичальницею його умов проценти підлягали до нарахування за весь період за ставкою 1,90 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом.
У разі порушення строку повернення кредиту та, у зв`язку з цим, пролонгації договору проценти продовжують нараховуватися протягом усього періоду пролонгації за кожен день користування коштами, але не більше 90 календарних днів поспіль.
19 червня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу №19062023, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №5446076 від 27 січня 2022 року.
Позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 72 975 грн, у тому числі:
-заборгованість за кредитом 25 000 грн;
-заборгованість за процентами 47 975 грн.
Відповідно до договору ТОВ «ФК «Інвеструм» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 15 000 грн зі строком користування коштами протягом 30 днів до 05 березня 2022 року, яка зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним за пільговою ставкою у розмірі 0,50 % на добу від суми залишку заборгованості за кредитом протягом строку кредитування (загальна процентна ставка 2,5 % на добу), а в разі пролонгації договору (за ініціативою позичальниці) або порушення позичальницею його умов проценти за весь період підлягали до нарахування за ставкою 3,2 % на добу від суми залишку заборгованості за кредитом.
У разі порушення строку повернення кредиту проценти продовжують нараховуватися за кожен день користування коштами, але не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору.
Позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 45 915 грн, у тому числі:
-заборгованість за кредитом 15 000 грн;
-заборгованість за процентами 30 915 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки у повному обсязі.
В судове засідання представниця позивача не з`явилася, проте в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представниця позивача в окремій заяви не заперечувала проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема суд встановив, що 27 січня 2022 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з ОСОБА_1 договір про надання споживчого кредиту №5446076.
Відповідно до договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 25 000 грн зі строком користування коштами протягом 30 днів до 26 лютого 2022 року, яка зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,665 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом протягом строку кредитування, а в разі пролонгації договору (за ініціативою позичальниці або автопролонгації за визначених у договорі умов) або порушення позичальницею його умов проценти підлягали до нарахування за весь період за ставкою 1,90 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом.
У разі порушення строку повернення кредиту та, у зв`язку з цим, пролонгації договору проценти продовжують нараховуватися протягом усього періоду пролонгації за кожен день користування коштами, але не більше 90 календарних днів поспіль.
19 червня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу №19062023, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №5446076 від 27 січня 2022 року.
Відповідно до договору ТОВ «ФК «Інвеструм» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 15 000 грн зі строком користування коштами протягом 30 днів до 05 березня 2022 року, яка зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним за пільговою ставкою у розмірі 0,50 % на добу від суми залишку заборгованості за кредитом протягом строку кредитування (загальна процентна ставка 2,5 % на добу), а в разі пролонгації договору (за ініціативою позичальниці) або порушення позичальницею його умов проценти за весь період підлягали до нарахування за ставкою 3,2 % на добу від суми залишку заборгованості за кредитом.
У разі порушення строку повернення кредиту проценти продовжують нараховуватися за кожен день користування коштами, але не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договорів) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що учасники кредитних правовідносин з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» уклали між собою кредитні договори в електронній формі, узгодили у них усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальниця підписала договори за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Таким чином ОСОБА_1 набула статусу, прав та обов`язків позичальниці у кредитних правовідносинах з позивачем.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
Також відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається те, що позичальниця порушила умови договорів у частині вчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №5446076 від 27 січня 2022 року, станом на 18 червня 2023 року загальна заборгованість за договором становить 72 975 грн, у тому числі:
-заборгованість за кредитом 25 000 грн;
-заборгованість за процентами 47 975 грн (фактично нарахованими з 27 січня 2022 року до 24 вересня 2022 року).
Однак суд не в повній мірі погоджується з таким розрахунком (у частині нарахування процентів).
Зокрема, як раніше встановив суд, сторони кредитного договору погодили строк кредитування з 27 січня 2022 року до 26 лютого 2022 року.
В той же час у п. 4.3.1 кредитного договору останні узгодили можливість автопролонгації договору, що передбачало автоматичне щоденне продовження строку кредитування зі сплатою позичальницею договірних процентів, але не більше 90 календарних днів поспіль.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Водночас у постанові від 23 травня 2018 року у справі №910/1238/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що проценти за користування кредитом проценти, які нараховуються в межах строку кредиту, визначені у договорі. Такі проценти розуміються, як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України.
В той же час, проценти за неправомірне користування чужими коштами проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Таким чином, проценти нараховані ТОВ «Авентус Україна» в межах узгодженого строку кредитування з урахуванням пролонгованого 90-денного строку кредитування (з 27 січня 2022 року до 27 травня 2022 року) вважаються договірними, а нараховані поза межами цього строку вважаються такими, що нараховані згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Однак відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
За встановленого, позадоговірні проценти за період прострочення грошового зобов`язання не підлягали нарахуванню, починаючи з 24 лютого 2022 року.
Згідно наданого позивачем розрахунку боргу (а.с. 59-71) за період з 27 січня 2022 року до 27 травня 2022 року ТОВ «Авентус Україна» нарахувало ОСОБА_1 42 646,25 грн у якості договірних процентів.
Проте 15 червня 2022 року кредитодавець списав частину заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 17 646,25 грн, внаслідок чого вказана заборгованість зменшилася до 25 000 грн.
За встановленого, заборгованість за вказаним кредитним договором, яка підлягає стягненню, становить 50 000 грн, у тому числі:
-заборгованість за кредитом 25 000 грн;
-заборгованість за процентами 25 000 грн.
-заборгованість за кредитом 15 000 грн;
-заборгованість за процентами 30 915 грн (фактично нарахованими з 04 лютого 2022 року до 04 червня 2022 року).
Однак суд з аналогічних підстав не в повній мірі погоджується з таким розрахунком (у частині нарахування процентів).
Зокрема, як раніше встановив суд, сторони кредитного договору погодили строк кредитування з 04 лютого 2022 року до 05 березня 2022 року.
На відміну від попереднього кредитного договору сторони не узгодили можливість здійснення автопролонгації договору (строку кредитування), а погодили лише можливість продовження строку кредитування за ініціативою позичальниці (у разі сплати останньою заборгованості за процентами).
В той же час у п. 4.3 кредитного договору останні узгодили можливість нарахування кредитодавцем процентів після припинення строку кредитування (у разі порушення позичальницею строку повернення кредиту та сплати процентів), але не більше 90 днів, починаючи з першого дня прострочення.
Таким чином, проценти нараховані ТОВ ФК «Інвеструм» в межах узгодженого строку кредитування (з 04 лютого 2022 року до 05 березня 2022 року) вважаються договірними, а нараховані поза межами цього строку вважаються такими, що нараховані згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, а тому згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не підлягають стягненню.
Тому заборгованість за нарахованими процентами, яка підлягає стягненню (з 04 лютого 2022 року до 05 березня 2022 року) згідно наданого позивачем розрахунку боргу (а.с. 77-80) становить 7 875 грн.
За встановленого, заборгованість за вказаним кредитним договором, яка підлягає стягненню, становить 22 875 грн, у тому числі:
-заборгованість за кредитом 15 000 грн;
-заборгованість за процентами 7 875 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача (згідно розміру задоволених позовних вимог) також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 1 645,29 грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.
- заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 27 січня 2022 року №5446076, що утворилася станом на 18 червня 2023 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом (за період з 27 січня 2022 року до 27 травня 2022 року) у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, а всього в загальному розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень;
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв