Справа № 361/897/24
Провадження № 2-о/361/119/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 р. м.Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Писанець Н.В., перевіривши заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та догляду за малолітньою дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту самостійного виховання та догляду за малолітньою дитиною, посилаючись на таке.

Він являється батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та виховує її сам без матері дитини - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник просить суд встановити факт, що він самостійно виховує та доглядає малолітню доньку. Встановлення вказаного факту йому необхідно для набуття додаткових юридичних гарантій використання статусу у сфері трудових відносин, реалізувати право батька, який виховує дитину самостійно.

Проаналізувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити у зв`язку з таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, таких фактів: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснив, що, відповідно до статей 255, 271 ЦПК України (ст. ст. 294, 315 ЦПК України в редакції після 15 грудня 2017 року) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, однією із умов встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження є відсутність спору про право, тобто, якщо встановлення такого факту підтвердить наявність чи відсутність саме неоспорюваних прав.

Метою, з якої необхідно встановити даний юридичний факт, є: використовувати гарантії у сфері трудових відносин, реалізувати право батька, який виховує дитину самостійно. Разом з тим вказана цілі свідчать про те, що ОСОБА_1 має на меті отримання оспорюваних прав, що свідчить про наявність спору про право.

Крім того, заявником не подано до суду документів, які б підтверджували існування складнощів у заявника через відсутність установлення факту самостійного виховання дитини, та взагалі, такі факти можуть бути встановлені судом, зокрема, під час розгляду справ про оскарження дій чи рішень щодо відмови компетентних органів у наданні соціальної пільги або незабезпечення соціальними гарантіями, а не в окремому провадженні за правилами цивільного судочинства.

Згідно ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За таких обставин, суд відмовляє у відкритті провадження та повідомляє заявника, що він не позбавлений можливості звернутись до суду з аналогічними вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст.315, 318 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та догляду за малолітньою дитиною.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя: Н.В.Писанець