Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/972/23

Провадження №2/377/43/24

01 лютого 2024 року Славутицький міський суд Київської області в складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Пскової А.І., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

У С Т А Н О В И В:

29 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , відповідно до якого, посилаючись на статті 141, 180-183, 191 СК України, просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти в розмірі 30 % з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця ( з визначенням їх розміру у частці від заробітку (доходу) відповідача), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач обґрунтувала позовні вимоги тим, що з 25 лютого 2009 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис №16. Під час цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народилася дочка ОСОБА_3 , батьком якої є відповідач. У період з 2016 року по березень 2022 року відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дочки, але з березня 2022 року така допомога стала нерегулярною. Після неодноразових звернень позивача відповідач протягом 2022-2023 років надавав матеріальну допомогу на утримання спільної дитини один раз на два місяці. На даний час між сторонами відсутня згода щодо порядку стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки, яка проживає разом з позивачем. З метою стабільного матеріального забезпечення спільної дитини позивач звернулась до суду з даним позовом, оскільки несе витрати по сплаті житлово-комунальних послуг, Інтернету, на придбання канцелярських товарів у зв`язку з навчанням дитини в школі, придбання одягу, взуття, предметів особистої гігієни та продуктів харчування. Також дочка має певні проблеми зі здоров`ям, у зв`язку з чим потребує придбання ліків, огляду лікарів офтальмолога та ендокринолога, проведення діагностичних досліджень. Позивач працює на посаді старшого касира у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (ТОВ «Нова Пошта»), її заробітна плата становить 6 800 грн щомісяця. Відповідач є працездатним, має місце роботи ДСП «Чорнобильська АЕС», посада- електрослюсар. З 24 лютого 2022 року відповідач мобілізований до лав Збройних Сил України, де проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 до теперішнього часу, отримує грошове забезпечення в розмірі не менше 30 000 грн щомісяця, інших осіб на утриманні не має, інші стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться. Тому відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання спільної дитини у вказаному розмірі.

Ухвалою судді від 18 грудня 2023 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, відкрито провадження в справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 15 січня 2024 року.

Ухвалою суду від 15 січня 2024 року поновлено позивачу строк для подання клопотання про витребування доказів, задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано в Славутицької Державної податкової інспекції ГУ ДПС у Київській області довідку про доходи за 2023 рік ОСОБА_2 . Судове засідання відкладено на 01 лютого 2024 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 у призначене судове засідання не прибула, про дату, час і місце якого повідомлена належним чином. У поданій до суду заяві просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не прибув, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Будь-яких заяв і клопотань, а також відзиву на позовну заяву до суду не подав, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 01 лютого 2024 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом з матеріалів справи встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 лютого 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис за №16, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 25 лютого 2009 року ( а.с.23).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 10 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено витягами з реєстру територіальної громади №2023/009137308, №2023/009137199 від 08 листопада 2023 року (а.с.15, 24, 26).

З інформації №15-08/2063, наданої Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області на запит суду в порядку частини шостої статті 187 ЦПК України, видно, що місце проживання відповідача також зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.47).

Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має неврологічні захворювання ( дисфункція гіпаталамуса, некласифікована в інших рубриках; розлади соціальної поведінки, неуточнені) та захворювання, пов`язане з порушенням зору ( міопія середнього ступеня правого ока, анізометропія), що підтверджено копією консультативного висновку дитячого невролога від 20 листопада 2023 року та копією первинного огляду офтальмолога від 26 листопада 2023 року ( а.с. 29, 32).

Як убачається з позовної заяви, між сторонами виник спір стосовно утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції про права дитини батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України).

Відповідно до статті 141 СК України мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Як убачається із змісту статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною першою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як зазначено у частині першій статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За правилом частини другої цієї статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За змістом частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до довідки №34 від 09 жовтня 2023 року, виданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , ОСОБА_1 працює на посаді старшого касира у ФОП ОСОБА_5 , її середньомісячна заробітна плата становить 6 800 грн, розмір отриманої заробітної плати за відпрацьований час за період з квітня по вересень 2023 року складає 40 800 грн ( а.с.28).

Згідно з довідкою №2038 від 12 вересня 2023 року, виданою командиром Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №69/2022 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 24.02.2022 по теперішній час ( а.с.27).

Як убачається з відповіді на запит щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року, яка надійшла на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від 15 січня 2024 року, загальний оподаткований дохід ОСОБА_2 за вказаний період становить: 385 000,44 грн ( в середньому 42 777,83 грн в місяць) у виді виплат військовослужбовцям, отриманий від військової частини НОМЕР_1 ; 2 191, 00 грн ( в середньому 243,44 грн в місяць) у виді суми відшкодування (внаслідок Чорнобильської катастрофи), отриманий від Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області; 14,38 грн у виді інших виплат, отриманий від АТ КБ «ПриватБанк», всього 387 205,82 грн, що в середньому становить 43 022,87 грн в місяць ( а.с.66-68).

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 30 % (1/3 частини) його заробітку (доходу) щомісяця на утримання неповнолітньої дочки, обґрунтовуючи вказаний розмір переважно тим, що дитина має потреби через свій стан здоров`я, а також необхідністю придбання одягу, взуття, предметів особистої гігієни, продуктів харчування, канцелярських товарів для навчання, здійснення витрат на оплату житлово-комунальних послуг, Інтернету.

На підтвердження вказаних витрат позивач надала копію товарного чека № та фіскального чека від 15 листопада 2023 року на суму 828,36 грн, на придбання лікарських засобів, копії квитанцій на оплату житлово-комунальних, телекомунікаційних послуг за лютий, листопад, березень 2023 року ( а.с.30,31, 33- 43).

Аналізуючи вказані доводи позивача, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 185 СК України той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Тобто витрати, що несе позивач через стан здоров`я дитини, викликані особливими обставинами, і по суті є додатковими витратами на утримання дитини.

Отже позивач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на спільну дитину.

У той же час суд враховує той факт, що позивач має обов`язок щодо сплати житлово-комунальних, телекомунікаційних послуг за адресою її місця проживання з дочкою.

З огляду на викладене, визначаючи розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у частині першій статті 182 СК України, суд бере до уваги рівність обов`язку обох батьків щодо утримання своєї дитини, стан здоров`я дитини, нормальний стан здоров`я відповідача, оскільки доказів іншого суду не надано, матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, відсутність даних про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, суд вважає правильним визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить необхідну участь батька в її утриманні.

Вказаний розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач є чоловіком працездатного віку, а відтак повинен вживати заходів для можливості утримувати свою дитину на достатньому для дитини рівні.

В іншій частині позов є необґрунтованим, не доведеним та таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Виходячи з того, що датою пред`явлення позову є 29 листопада 2023 року, то аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з 29 листопада 2023 року.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, від сплати якого звільнена позивач на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 805,20 грн, виходячи з такого розрахунку: 1073,60 грн х 75% (відсоток розміру задоволених позовних вимог):100= 805,20 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Ураховуючи наведене, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись статтями 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах сум платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 805 гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1

Повне заочне рішення суду складено 01 лютого 2024 року.

Суддя Н. С. Бабич