Провадження №: 2-о/336/27/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Запоріжжя 19 січня 2024 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.

при секретарі Бублій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Територіальна громада в особі Запорізької міської ради, Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Тізенберг Дар`я Дмитріївна, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом.

У позові зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки - ОСОБА_2 , смерть якої зареєстрована Шевченківським районним у м.Запоріжжі ВДРАЦС Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 20.05.2020 року, актовий запис № 807.

Як зазначає позивач, з 2018 року по момент смерті ОСОБА_2 , вона здійснювала догляд за своєю матрір`ю та разом проживали за адресою реєстрації померлої: АДРЕСА_1 .

Позивач є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору дарування квартири від 07.12.2016 року.

Після смерті ОСОБА_2 , позивач зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, інших спадкоємців, а ні за законом, а ні за заповітом не має.

Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Тізенберг Д.Д. було відкрито спадкову справу № 27 за 2023 рік після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Тізенберг Дар`їєю Дмитріївною від 27.06.2023 року №02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_2 , у зв`язку з пропуском строку згідно ст.1270 ЦК України, оскільки вона не була зареєстрована на день смерті спадкодавця за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного позивач просить суд встановити факт постійного проживання разом із своєю матір`ю - ОСОБА_2 на час її смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказана справа була призначена до розгляду в порядку окремого провадження .

Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видане Шевченківським районним у м.Запоріжжі ВДРАЦС Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 20.05.2020 року, актовий запис № 807.

ОСОБА_3 є рідною донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 464.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, від 04.07.1981 р., актовий запис 1434, ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

Окрім того, ОСОБА_1 євласником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору дарування квартири від 07.12.2016 року.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, надіслала копію спадкової справи на запит суду.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

За позицією Верховного Суду України, викладеною в абз.2 п.2 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» за №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджують поясненнями відповідачів та доказами показаннямми свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Таким чином суд вважає доведеним той факт, ОСОБА_1 яка є спадкоємцем за законом першої черги, постійно мешкала зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 та в неї виникло право на зазначену спадщину. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 315, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Територіальна громада в особі Запорізької міської ради , Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Тізенберг Дар`я Дмитріївна про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день її смерті, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін