Провадження № 2/201/1254/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 січня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 08 вересня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою, в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 11 200, 00 грн. основного боргу, 1743, 48 грн. інфляційних витрат, 395,84 грн. 3% річних, а також судовий збір.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач в позовній заяві посилався на те, що, 06 червня 2022 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 в борг готівкою 11 200, 00 грн, що підтверджується долученою до матеріалів позовної заяви копією боргової розписки від 06 червня 2022 року.

У розписці міститься зобов`язання повернути позичальником отримані грошові кошти в повному обсязі до 07 червня 2022 року. Розписка підписана зі сторони позичальника ОСОБА_2 та зі сторони позикодавця ОСОБА_1 .

У тексті розписки позичальником допущено описку та зазначено: « ОСОБА_2 ... одержав в борг готівкою від ОСОБА_3 », натомість вірно «...від ОСОБА_1 ». Особисті дані позичальника, що містяться у розписці, відповідають паспортним даним ОСОБА_1 , боргова розписка підписана ОСОБА_1 , а тому позивач просив суд вважати вірним зазначення: « ОСОБА_2 ... одержав в борг готівкою від ОСОБА_1 ».

Крім того, як відображено у тексті розписки, така написани у присутності свідка: ОСОБА_4 , який підтверджував факт передачі грошових коштів. У визначений борговою розпискою строк позичальник кошти не повернув, досудові вимоги (в телефонному режимі) щодо повернення боргу залишились без реагування та задоволення.

На момент звернення позивача до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості, заборгованість за борговою розпискою непогашена у повному обсязі у сумі 11 200, 00 грн.

Інфляційні втрати нараховано за період 08 червня 2022 року по 31 липня 2023 року на суму 11 200, 00 грн у розмірі 1 743, 48 грн.

3% річних нараховано за період 08 червня 2022 року по 11 серпня 2023 року на суму 11 200,00 грн у розмірі 395,84 грн. (а.с. 1-6).

Відповідач не скористувалась своїм правом на подачу відзиву.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 08 вересня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с. 18-19).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.20-21).

До суду 11 вересня 2023 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.20-21).

Ухвалою судді від 11 вересня 2023 року відкрито спрощене провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою. (а.с.22-23).

Позивач 10 січня 2024 року направив до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Фактичні обставини встановленні судом

Судом встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що 06 червня 2022 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 в борг готівкою 11 200, 00 грн, що підтверджується копією боргової розписки від 06 червня 2022 року. (а.с.11)

У розписці міститься зобов`язання повернути позичальником отримані грошові кошти в повному обсязі до 07 червня 2022 року. Розписка підписана зі сторони позичальника ОСОБА_2 та зі сторони позикодавця ОСОБА_1 .

У тексті розписки позичальником зазначено: « ОСОБА_2 ... одержав в борг готівкою від ОСОБА_3 ».

У тексті розписки відображено, що така розписка написана у присутності свідка: ОСОБА_4 , який підтверджував факт передачі грошових коштів.

Інфляційні втрати нараховано за період 08 червня 2022 року по 31 липня 2023 року на суму 11 200, 00 грн у розмірі 1 743, 48 грн.

3% річних нараховано за період 08 червня 2022 року по 11 серпня 2023 року на суму 11 200,00 грн у розмірі 395,84 грн.

З моменту виплати грошових коштів, Відповідач більше не виконував взяті на себе зобов`язання. До теперішнього часу Відповідач борг не повернув, чим взяті на себе зобов`язання не виконав. Судом встановлено, що у даній цивільній справі спір виник у зв`язку із неповерненням та невиконання зобов`язання щодо повернення коштів в обумовленому сторонами розмірі та строки.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У ч. 2 ст. 1047 ЦК України вказано, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підтвердження вказаних вимог позивачем надано копію розписки від 06 червня 2022 року, яка містить підписи позивача та відповідача про те, що відповідач 06 червня 2022 року одержав в борг готівкою від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 11 200, 00 грн, які зобов`язується повернути до 07 червня 2022 року у повному обсязі.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 13 грудня 2017 року у справі № 309/3458/14-ц, наявність між сторонами позикових відносин підтверджується наявним у позивача оригіналом розписки, яка підтверджує як факт отримання боржником коштів за договором позики,так і зобов`язання повернути ці кошти).

Однак, позивачем не надано суду оригіналу вказаної боргової розписки від 06 червня 2022 року, що унеможливлює встановлення факту наявності між сторонами позикових відносин, відповідно і зобов`язання відповідача з повернення коштів.

Крім того допущення помилок у тексті розписки, які стосуються правильності написання по-батькові позикодавця « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_6 », правильності написання суми «5600 грн.» преклесне та зазначене «11200 грн.», також викликають у суду сумніви в наявності між сторонами позикових відносин.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи докази у сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь 11 200, 00 грн. основного боргу, 1 743, 60 грн. інфляційних втрат, 395,84 грн. 3 % річних, слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збірпокладається насторони пропорційнорозміру задоволенихпозовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 25 січня 2024 року.

Суддя С.О. Демидова