Справа № 361/5857/23
Провадження № 2/361/1165/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2023 року до суду звернулась позивач із позовом до ОСОБА_3 , у якому просила суд стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки, а саме: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі, а саме 6000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Свій позов обґрунтовує тим, що 02 жовтня 2020 року ОСОБА_5 одружилась із ОСОБА_3 .

Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначила, що спочатку їх сімейне життя складалося добре, проте з часом подружні стосунки в них не склалися через різні інтереси та погляди на життя. Також через те, що відповідач матеріально в їх сім`ї не брав участі, позивач повинна була випрашувати грошові кошти на утримання дитини, а саме купити одяг, їжу. Через черговий скандал щодо утримання дочки, відповідач просто зібрав речі та пішов до колишньої дружини. З якою проживає на даний час. Тож з того часу вони перестали проживати разом однією сім єю.

Донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні та забезпечені.

Вважає, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на потреби малолітніх дітей, які постійно потребують нормального харчування, придбання одягу, лікування, витрат на іграшки. Усе це потребує значних коштів, а враховуючи високі ціни та підвищення рівня необхідних витрат, вона сама не здатна в повній мірі цього забезпечити.

Зазначає, що донька ОСОБА_4 відвідує дитячий садочок на платній основі та кожного місяця це становить суму у розмірі 588,50 грн.

Також додатково дитина відвідує на платній основі Будинок дитячоі та юнацької творчості ?Дивоцвіт?, а саме гурток з танцями та гімнастику. Танці коштують 1000,00 грн на місяць. Гімнастика одне тренування 200 грн. три рази на тиждень. Це не враховуючи виїзди на концерт та виступи на фестивалі які коштують в середньому 4000 грн.

Зазначає, що з вересня 2023 року Любі потрібно підготовуватися з репетитором до школи, оскільки ані читати ані писати вона ще не вміє. Тож підготовка їй необхідна. Одне заняття з репититором коштує 250 грн. . Xодити треба 2 або 3 рази на тиждень.

Позивач вважає, що необхідно підтримувати бажання дитини у її розвитку та здібностях, але має на утримані ще двох дітей яким повинна теж забезпечити належнй рівень життя, такий рівень позивач одна не зможе забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 6000,00 грн.

04 вересня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено розгляд справи на 24 жовтня 2023 року.

24 жовтня 2023 року представник відповідача подав додаткове заперечення, в яких просив стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 3000,00 грн, у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі 6000,00 грн. просив відмовити.

Посилався на те, що відповідач бере безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення України захисту безпеки населення та інтересів держави в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в період з 22.02.2023 р по 02.04.2023 р. з 29.04.2023 р. по 01.05.2023 р.

Був двічі пораненим, зараз перебуває на реабілітації. Коли приймав участь у бойових діях мав грошове забезпечення в розмірі 100000 грн. На реабілітації 20000 грн. Це свідчить що відповідач коли мав можливість, то сплачував добровільно аліменти на утримання доньки, в тому числі сплачував навіть комунальні платежі.

Як учасник бойових дій відповідач має пільги відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту? від 22.10.1993 р. №3551 ХІІ з відповідними змінами і ЗУ ?Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 2012.1991 р.№ 2011 -ХП з відповідними змінами.

Законом ?Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей? передбачені пільги на оздоровлення та відпочинок дітей учасників бойових дій. Більше того за місцем проживання сімей учасників бойових дій, їх дітям передбачені першочергові місця у загальноосвітніх та дошкільних навчальних закладах, а також дитячих оздоровчих таборах.

Що стосується освітніх пільг, то діти таких категорій осіб мають право на переведення на бюджетну форму навчання при здобутті вищої, професійно-технічну та фахової предвищої освіти на денній формі. Діти учасників бойових дій, що навчаються на денній формі, мають право на безоплатне або пільгове проживання у гуртожитках. У випадку якщо у дітей відсутня заборгованість вони мають право на соціальну стипендію.

Законодавство України передбачило комунальні пільги для членів сім`ї. У такому випадку учасник бойових дій повинен подати довідку про склад своєї сім`ї, на підставі якої будуть зараховані пільги. У вищезазначеній довідці про склад сім`ї особа може подати непрацездатних батьків, які не працюють, тих, хто проживає разом із ним. Знижка на комунальні послуги для учасника бойових дій - 75%, особам з інвалідністю - 100%.

Наведене свідчить, що донька учасника бойових дій може утримуватися у дитячому садку і відвідувати гуртки безоплатно і додаткових коштів для цього не потрібно.

24 жовтня 2023 року представник відповідача подав заперечення відповідача, в яких просив стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 3000,00 грн, у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі 6000,00 грн. відмовити.

Посилався на те, що підготовка до школи дитини входить до обов`язків батьків (матері) і це не викликано особливими обставинами розвитку дитини, як передбачає законодавець (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо). У цих випадках не потребуються додаткові витрат, яка проводится з дитиною з початку відвідування дитячому садку і викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), якщо такі обставини настали то можна притягати лише батьків для врегулювання цих питань. У цих випадках зайняття з репетиром та інші витрати до вступу до школи не входять у обов`язкові витрати, передбачені ст. 185 СК України, тому задоволені бути не можуть, оскільки не передбачають надзвичайних здібностей розвитку дитини і докази цих здібностей, передбачені ст.ст.78-81 ЦПК України до цивільної справи не прилучені.

Позивач не зазначила, що відповідач регулярно сплачував кошти за дитячий садочок, комунальні платежі та аліменти. Наведені підстави вказують, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в твердій сумі в розмірі 3000 грн.

20 грудня 2023 року позивач подала до суду письмове пояснення, в якому посилалась на те, що відповідач немає ніякого бажання брати участі у моральному, духовному розвитку дитини. З нею займається лише позивач, слідкує за її інтересами, вподованнями, на відміну від батька, який не хоче навіть матеріально її забезпечити, на що вона має усі права.

Відповідач взагалі самоусунувся від своїх батьківських обов`язків, так як бути присутнім у її житті так і матеріально забезпечувати тож позивач просить лише мінімально на її утримання, також треба враховувати, що дана сума фіксована, та незалежно від росту середнього заробітку тверда грошова форма не буде змінюватися. В неї виникла необхідність стягувати аліменти саме у твердій грошовій формі, щоб вона мала розприділяти усе важливе для дитини кожного місяца та розраховувати на стабільну суму щомісячно.

Їх донька дуже світла та любляча дитина, позивач намагається надати їй якомога більше уваги, щоб вона не почувала себе непотрібною батьку. Вона дуже прагне виступати, вона захоплюється танцями, а це дуже великі витрати (костюми, фестивалі, змагання, оплата гурта і фондів), позивач не може одна забезпечити її усім необхідним оскільки відвідування репетиторів (загальний розвиток і анг.мова), логопеда, танців, малювання, гімназії це і є її розвиток у нашому суспільстві, в якому батько повинен брати участь.

Позивач зазначила, що твердження відповідача про те, що він сплачував комунальні послуги не відповідає дійсності, як і те, що він добровільно сплачував аліменти на дитину.

Позивач зазначила, що аліменти та правовий статус військового не мають нічого спільного. Щодо стипендії та форми навчання це взагалі безглуздя дитина лише у цьому році пішла до першого класу, тож про які гуртожитки, перевод на бютжетні місця йде мова. Щоб отримати хоча б якісь льготи потрібна присутність особиста відповідача для подачі заяви та надання копій документів що суперечить викладеному у запереченні. Оскільки ОСОБА_3 навіть не цікавиться життям своїх дітей. Він мабуть і не знав би де вчиться, або перебуває його дитина, тому що всі організаційні питання були і є на позивачці.

19 січня 2024 року відповідач подав до суду заперечення, в яких не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання його доньки в розмірі 3000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Посилався на те, що ніколи не ухилявся та не ухиляється від участі у вихованні та забезпеченні дитини.

Під час їх з позивачем сумісного проживання, за кошти її матері вони придбали недобудований будинок. Оскільки відповідач дійсно перебував в шлюбі з іншою жінкою, позивач категорично настояла щоб будинок вони оформили на її матір до тих пір поки він не розірве шлюб. Вклавши в будинок більше 400000 грн., зробивши монолітні роботи, огорожу, каркас покрівлі, влаштування перекриття, вікна, каналізаційний септик. У подальшому він підняв питання про переоформлення будинку на нього, на що отримав відмову. Зрозумівши наміри позивача він зупинив будівництво. Після їх з позивачем розлучення будинок вона продала, всі кошти звичайно залишила собі, тобто кошти на утримання дитини мають бути, як мінімум до виповнення їй років 10.

Зміст даного судового позову та письмового пояснення - майже повністю не відповідають дійсності та зводиться до маніпулювання суспільною думкою. Вся комунікація дитини з зовнішнім світом до 24.02.2022 відбувалася через відповідача, позивач приймала зовсім мінімальну участь у виховані та забезпечені дитини.

Наступна причина - схильність позивача до вживання алкоголю. По цій причині він не впевнений, що сплачені ним аліменти повністю підуть на розвиток дитини. Та саме по цій причині їх стосунки ніколи не складалися нормально, навіть в період зустрічей до взаємного проживання. Крики, лайки, постійні чвари, неодноразові спроби позивачем скоєння самогубства продовжувались все їх і сумісне, і шлюбне життя. Нецензурна лайка, вияснення стосунків, спроба позивачем підпалити сусідський будинок, наклепи всьому оточенню в його сторону і таке інше супроводжувались весь час їх спільного проживання. На початку проживання позивач приховувала зловживання алкоголю, потім вживала вигадуючи в якості пояснення різні історії, що ніби то приїздили якісь гості або що ?випила бо пиво пропаде?, тощо. В будинку не можна було залишати ніяких алкогольних виробів взагалі, вони просто ?не доживали? до ранку. Відповідач наголошував, що останній скандал з позивачем ніяким чином не був пов`язаний з його відмовою доглядати дитину, як вказано в зверненні до суду.

По проходженню деякого часу позивач запропонувала наладити їхні відносини. Від сумісного проживання відповідач відмовився, аргументуючи це повною недовірою до неї, небажанням на схилі років залишитись безхатьком, але запропонував позивачеві залишитись в нормальних, дружніх відносинах оскільки у них спільна дитина, на що отримав відмову. З тих пір їх нормальне спілкування скінчилося. Він був змушений спілкуватись з позивачем та з дитиною через сина позивача.

Незважаючи на блокування позивачем його спілкування з дитиною, він знаходив шляхи допомоги дитині та завжди знав, що відбувається з його донькою.

Після того, як він пішов від позивача, він спочатку проживав в недобудованому ним будинку в с. Лозівка, потім через деякий час арендував квартиру, спеціально в м.Борисполі, для того аби мати можливість бути з дитиною. Весь цей час він продовжував займатися дитиною кожного дня завозити та забирати дитину з дитячого садочку та забезпечувати її всім необхідним для нормального та комфортного проживання (одяг, продукти, сплата рахунків за дитячий садок та інш.), а не пішов до бувшої дружини як стверджується в позові.

На момент звернення позивача до суду, середня виплата відповідачем на їх спільну дитину складала 9079 грн/міс. Так, позивач до нього зверталась (через старшого сина) 2 рази про необхідність коштів. 1-й раз на оплату зайнять дитини танцями. Оскільки була озвучена сума 1200 грн. за одне зайняття, а в тиждень має бути три зайняття. Добре знаючи схильність позивача до брехні, він відмовив запропонувавши позивачеві надати йому номер банківської карти викладача або ж розрахунковий рахунок секції. Відповідачу було відмовлено, позивач повідомила що кошти потрібні тільки готівкою. Друге звернення було щодо сплати курсів репетитора. Він відмовив по причині того, що певну суму за місяць він вже перерахував позивачеві, окрім того відповідач розумів, що невдовзі потрібні будуть кошти для підготування дитини до школи. Того ж місяця він придбав все необхідне дитині до школи та додатково додав позивачеві кошти готівкою.

В березні 2022 року у відповідача не було фінансової можливості допомогти дитині, але він знав, що позивач на передодні продала недобудований будинок, тобто дитина матеріально була забезпечена. В квітні 2022 року він отримав першу платню як службовець, і поновив фінансову підтримку дитини що й продовжує робити по сьогоднішній день.

Весь 2022 (за вийнятком березня) та 2023 рік, відповідач постійно переводив кошти на рахунок сина позивача - ОСОБА_6 , сплачував через інтернет магазини за товари, які вважав за необхідне придбати, в тому числі й мобільний телефон у вигляді наручного годинника.

Окрім необхідності спілкування з дитиною, він змушений був просити ОСОБА_6 щоб саме він самостійно купував дитині все необхідне, надсилав ОСОБА_6 кошти з проханням передати певну суму матері і певну суму на продукти, тощо. Одного разу, спілкуючись з ОСОБА_6 відповідач зрозумів що у нього теж складаються напружені стосунки з матір`ю через те що він продовжує спілкування з відповідачем, він попросив номер мобільного телефону позивача і написав позивачеві в додатку прохання надіслати йому номер карти, на яку він може переводити кошти. Він отримав спочатку один номер карти потім вона надіслала другий номер, на які він перераховував кошти.

Відповідач просить суд прийняти до уваги той факт, що у нього є неповнолітня дитина від першого шлюбу з якою він в дуже гарних відносинах і постійно матеріально її забезпечує. Коли має нагоду і дозвіл позивача він зустрічається з донькою і на ці зустрічі теж витрачає кошти. Все, що було нажито безпосередньо ним за час їх з позивачем проживання він залишив дитині.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, пояснення надала аналогічно викладеним у позовній заяві та письмових поясненнях.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з відповідача аліментів у розмірі 3000 грн., пояснення надав аналогічні викладеним у запереченнях.

Суд, вислухавши позивача та представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 02 жовтня 2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , зареєстровано шлюб у Бориспільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №562, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Оболонським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 933.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року).

За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідног овіку.

Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно ст. 7 ЗУ Про державний бюджет установлено з 01 січня 2024 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць у розмірі для дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; працездатних осіб - 3028 гривень.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1. ст. 184 СК України).

Враховуючи викладені обставини, часткове визнання позову відповідачем, розмір встановленого прожиткового мінімуму, наявні докази у матеріалах справи, а також спільний обов`язок батьків щодо утримання неповнолітньої дитини до досягнення повноліття, враховуючи, що відповідач має неповнолітню дитину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також не надання доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти у заявленому розмірі, що у відповідача майновий стан дозволяє стягувати з нього суму в розмірі 6000 грн., суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Також відповідно ст. 141 ЦПК України із відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 76-83, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти в розмірі 3196 грн. 00 коп. щомісячно, на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь матері ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з 17 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.