КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-9658/11 Головуючий у 1 інстанції: Мальцев Д.А.

Провадження № 22-ц/824/1223/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

9 січня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.

при секретарі Дуб С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 26 січня 2023 року про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2022 року ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернулось до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа по справі № 2-9658/11.

Заяву мотивувало тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.09.2013 було задоволено позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заявник вказував, що станом на дату написання заяви виконавчий лист на адресу АБ «УКРГАЗБАНК» не надходив.

За вказаних обставин, представник заявника просить поновити строк для пред`явлення до виконання зазначеного виконавчого документа, та видати дублікат виконавчого листа.

В обґрунтування вимог заяви, заявник вказує що у зв`язку з відсутністю інформації про виконавче провадження ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернулось з запитом про стан виконавчого провадження до Обухівського ВДВС.

Про втрату/знищення виконавчого документа АБ «УКРГАЗБАНК» дізнався лише з довідки Обухівського ВДВС від 25.01.2022 про повернення виконавчого листа без виконання, а оригінал виконавчого листа який перебував на виконанні був втрачений органами виконавчої служби при пересилці/знищений разом з матеріалами виконавчого провадження.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 січня 2023 року заяву ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» залишено без задоволення .

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції прийшов до висновку, що якщо законом визначений порядок та, зокрема, строки для вчинення певних дій, такі строки в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинні дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та підлягають доведенню в силу принципів змагальності та диспозитивності, визначених положеннями ст.ст. 12, 13, 82 ЦПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, 26 червня 2023 року ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 26 січня 2023 року та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначило, що як вбачається з Довідки виконавчий документ був втрачений під час пересилки поштою. При цьому підтвердження відправлення документів неможливо надати, оскільки реєстри вихідної кореспонденції та матеріали виконавчого провадження вже знищено за закінченням терміну зберігання,

АБ «УКРГАЗБАНК» про постанову Деснянського РВ ДВС м. Києва від 25.04.2016 про повернення виконавчого листа та про втрату оригіналу виконавчого документа у справі №2-144/11 дізнався лише з довідки Деснянського РВ ДВС від 15.12.2021, внаслідок чого Банк вважає, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання пропущений з поважних причин та є всі підстави для поновлення такого строку, з метою виконання рішення суду відповідно до законодавства та реалізації свого права як стягувана в рамках виконавчого провадження.

При цьому, законодавство не містить обмежень щодо строку звернення із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Проте, всупереч вимог ст. ст. 2, 10, 13, 79, 80, 89, 263, 264 ЦПК України, суд першої не врахував висновків Верховного Суду викладених у постановах від 17.09.2020 у справі №344/18277/18, від 15.09.2020 у справі № 753/18590/17, від 09.10.2019 у справі № 2-6471/06, у справі № 61-10609св19 від 13.05.2021 у подібних правовідносинах.

АБ «УКРГАЗБАНК» вважає непропорційним втручання суду у право Банку на утримання коштів в контексті гарантованого ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на мирне володіння майном.

Зазначає, що АБ «УКРГАЗБАНК» є державним банком. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 83 від 04 березня 2015 року АБ «УКРГАЗБАНК» віднесено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, а тому, невиконання судового рішення щодо стягнення на користь Банку грошових коштів, завдають збитки Державі, як основному акціонеру банку.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Представник заявника ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» - Мікайилов Р.Р., в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Інші учасники справи в судове засідання також не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.09.2013 позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» () заборгованість за кредитним договором № 357-ф/06 від 27.12.2006 року з наступними змінами та доповненнями в сумі 669 161, 31 доларів США та 155 633,06 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» () судовий збір в розмірі 2 240 гривень.

Заявник вказує, що станом на дату написання заяви виконавчий лист на адресу АБ «УКРГАЗБАНК» не надходив.

Про втрату/знищення виконавчого документа АБ «УКРГАЗБАНК» дізнався лише з довідки Обухівського ВДВС від 25.01.2022р. про повернення виконавчого листа без виконання, що оригінал виконавчого листа який перебував на виконанні був втрачений органами виконавчої служби при пересилці/знищений разом з матеріалами виконавчого провадження.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент видачі судом виконавчого листа № 2/419/1138/2012 були врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (Закон № 606-XIV).

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (частина третя статті 23 Закону № 606-XIV).

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`являти виконавчий документ до виконання.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія судів встановила, що звертаючись з вимогою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, заявник вказував на те, що відповідно до довідки виданої начальником відділу Обухівського відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 5392 від 25.01.2022, зазначено що 07.08.14 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа без виконання.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що вказані виконавчі документи не повертались на стягувача, а з довідки Обухівського відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 5392, слідує, що всі матеріали виконавчого провадження а докази надсилання відсутні, а тому суд приходить до висновку про втрату вказаних виконавчий листів.

Зазначені обставини перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на примусове виконання рішення суду, а тому колегія суддів приходить до висновку, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання був пропущений з поважних причин.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те що непропорційним є втручання суду у права банку на утримання коштів в контексті гарантованого ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на мирне володіння майном.

У постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2020 року у справі №344/18277/18, Верховний Суд зауважує, що видача дубліката втраченого виконавчого листа є необхідною для завершення судового провадження. Примусове виконання судового рішення гарантує і завершує здійснення прав сторін у справі. Суд на стадії виконання судового рішення виконує забезпечувальну функцію, реалізація якої відбувається через попереднє санкціонування судом найбільш важливих процесуальних виконавчих дій, вчинення яких потребує встановлення додаткових гарантій законності та дотримання відповідних прав їх учасників, які забезпечуються судом, зокрема видача дубліката виконавчого листа. Водночас Верховний Суд зазначає, що надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так як оригінал виконавчого листа який перебував на виконанні був втрачений органами виконавчої служби при пересилці/знищений разом з матеріалами виконавчого провадження. Надати докази відправлення не можливо у зв`язку зі знищенням архівних справ та реєстру кореспонденції. В матеріалах справи відсутні й докази того, що стягувачу було відомо про постанову від 07.08.14 якою державним виконавцем повернуто виконавчий листа без виконання. Оригінал виконавчого листа № 2-9658/11, виданого Шевченківського районним судом м. Києва - втрачено при поштовому пересиланні.

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відомостей про повторне пред`явлення ПАТ «Укргазбанк» до виконання виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 заявником надано не було.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Норми Конституції України, а також позиція Європейського суду з прав людини щодо принципу обов`язковості судових рішень не скасовують обов`язку стягувача демонструвати заінтересованість в усіх питаннях, які стосуються заходів відновлення його порушеного права, зокрема і періодичного прояву інтересу щодо руху виконавчого провадження, як шляхом діалогу, зокрема і письмового, з відповідними органами виконавчої служби, так і за допомогою засобів дистанційного доступу до інформації про хід виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів прийшла до висновку, що заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 376, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 26 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК».

Поновити Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» строк для пред`явлення виконавчого листа, який виданий 19.09.2013 року Шевченківським районним судом міста Києва по справі №2-9658/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором №357-Ф/06 від 27.12.2006 з наступними змінами та доповненнями в сумі 669 161,31 доларів США та 155 633,06 грн та судовий збір в розмірі 2240 грн.

Видати Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» дублікат виконавчого листа на виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва по справі №2-9658/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором №357-Ф/06 від 27.12.2006 з наступними змінами та доповненнями в сумі 669 161,31 доларів США та 155 633,06 грн та судовий збір в розмірі 2240 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст складено 17 січня 2024 року

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко