Справа № 720/2259/23
Провадження № 2/720/57/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Лукян Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділ у натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про виділ у натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу від 14 серпня 2001 року за № 1335 їй на праві спільної часткової власності належить 45/100 частини домоволодіння, що розташовано по АДРЕСА_1 та включає житловий будинок літера «А», вбиральні літера «В», колодязя, огорожі № 2,3. На даний час вона має намір виділити свою частку в натурі із частини домоволодіння, у зв`язку із чим, просила виділити їй в натурі частину із майна, що перебуває у спільній частковій власності, як окремий об`єкт нерухомого майна цілою часткою (1/1), 45/100 ідеальних частин домоволодіння, яке розташовано по АДРЕСА_1 , а саме житловий будинок літ. «А», загальною площею 109,50 кв.м., житловою площею 69,90 кв.м. (коридор 6,40 кв.м., ванна кімната 8,30 кв.м., кухня 14,30 кв.м., веранда 10,60 кв.м., житлова кімната 38,60 кв.м., житлова кімната 15,90 кв.м., житлова кімната 16,00 кв.м.), огорожа 2,3 та припинити право спільної часткової власності на виділену їй частку у вказаному майні.

Представник позивача направила на адресу суду заяву, в якій позов підтримала та просила задовольнити позовні вимоги, а також розглянути справу у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 направила до суду заяву, в якій позов визнала та просила розглянути справу у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилась без поважних для суду причин.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 45/100 частини будинковолодіння, що розташована по АДРЕСА_1 та включає житловий будинок літера «А», житловою площею 69,90 квадратних метрах, вбиральні літера «В», колодязя, огорожі № 2,3, що підтверджується договором купівлі-продажу від 14 серпня 2001 року за № 1335 та державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧВ № 003493 від 04 жовтня 2001 року, за кадастровим номером :01:009:0440, на якому розташоване вищевказане домоволодіння.

Позивач звернулась до Новоселицької Державної нотаріальної контори з приводу виділу в натурі своєї частки з домоволодіння, що розташовано по АДРЕСА_1 .

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 490/02-53.02-31 від 10 червня 2022 року виданої нотаріусом Новоселицької Державної нотаріальної контори. вбачається, що позивачу для реалізації права на виділ в натурі належних їй часток рекомендовано звернутися до суду. Також зазначено, що відповідачі у даній справі є іншими співвласниками вказаного домоволодіння, яким поряд з позивачем також належать на праві спільної часткової власності домоволодіння.

Згідно ст. 316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

За змістом ст. 364 ЦПК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року N 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Зазначене правило стосується також поділу майна, що є у спільній сумісній власності.

Саме до цього зводяться правові позиції, висловлені Верховним Судом України у справах № 6-12цс13 від 3 квітня 2013 року та № 6-4цс14 від 19 лютого 2014 року.

З висновку Новоселицького КБТІ № 1010 від 03 грудня 2021 року вбачається, що існує технічна можливість для виділу часток нерухомого майна в натурі домоволодіння по АДРЕСА_1 , які належать позивачу.

Визнання права та зміна правовідношення є встановленими ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів.

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Приймаючи до уваги, що 45/100 частин домоволодіння, що розташована по АДРЕСА_1 належить позивачу на праві спільної часткової власності та існує технічна можливість для виділу її частки даного нерухомого майна в натурі, сторони не досягли домовленості про виділ частки в договірному позасудовому порядку, суд приходить до висновку, що позивач має право на виділ своєї частки нерухомого майна в натурі, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки позивач звернулась до суду за захистом свого невизнаного права у обраний нею спосіб, що повністю відповідає вимогам ст. 16 ЦК України та ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 356, 358, 364 ЦК України, суд керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 197, 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в приватну власність як окремий об`єкт нерухомого майна цілою часткою (1/1) в натурі із домоволодіння, яке розташовано по АДРЕСА_2 ідеальних частин будинковолодіння, а саме житловий будинок літ. «А», загальною площею 109,50 кв.м., житловою площею 69,90 кв.м. (коридор 6,40 кв.м., ванна кімната 8,30 кв.м., кухня 14,30 кв.м., веранда 10,60 кв.м., житлова кімната 38,60 кв.м., житлова кімната 15,90 кв.м., житлова кімната 16,00 кв.м.), огорожа 2,3.

Припинити право спільної часткової власності на виділені ОСОБА_1 45/100 ідеальних частин будинковолодіння по АДРЕСА_1 , а саме житловий будинок літ. «А», загальною площею 109.50 кв.м., житловою площею 69,90 кв.м. (коридор 6,40 кв.м., ванна кімната 8,30 кв.м., кухня 14,30 кв.м., веранда 10,60 кв.м., житлова кімната 38,60 кв.м., житлова кімната 15,90 кв.м., житлова кімната 16,00 кв.м.), огорожу 2,3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ляху Г.О.