Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2024 Справа №607/344/24 Провадження №2/607/74/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.

за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.

представника відповідача адвоката Колодовського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просила: стягнути аліменти на її утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 8000 грн, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення нею навчання.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 17.03.2020 її батьки розлучилися та вона залишилася проживати разом із матір`ю ОСОБА_3 . За рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.04.2022 ОСОБА_2 сплачував аліменти на її утримання на користь матері, оскільки вона знаходилась та продовжує перебувати на даний час на утриманні останньої. Разом з тим, 28.11.2023 та виплата аліментів на її утримання припинилася. Позивач вказує, що вона не одружена та не працює, оскільки навчається за кордоном у Середній професійній школі торгівлі та послуг ОСОБА_4 на денній формі навчання. Відтак на даний час вона потребує матеріальної підтримки від батька, оскільки її мати не має достатньої можливості надавати їй матеріальну підтримку, так як не має постійного стабільного доходу, проте відповідач добровільно надавати допомогу відмовляється. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.01.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

01.03.2024 судом зареєстровано відзив на позов поданий відповідачем ОСОБА_2 в якому останній вказує, що позов не визнає, оскільки у матеріалах справи відсутні відомості про те, який розмір коштів потрібний позивачу на проживання та навчання, а також чи несе вона витрати та найм житла та чи сплачує кошти за навчання. Водночас звертає увагу, що він не давав згоди на те, щоб його дочка навчалася за кордоном у ОСОБА_5 у Братиславі, у Словаччині. Крім того вважає, що мати позивача також повинна в рівній долі брати участь в її утриманні, однак вона також участі взагалі не бере. Також зауважує, що матеріали справи не містять жодних письмових, належних допустимих доказів в підтвердження його матеріального становища, стану здоров`я та дитини. Натомість у нього на утриманні перебувають мати ОСОБА_6 , батько ОСОБА_7 , нова дружина ОСОБА_8 , яка перебуває у декретній відпустці у зв`язку із доглядом за дитиною до досягнення 3-х років, малолітній син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківство якої він визнав відповідно до ст. 126 СК України. Крім того, він не володіє жодним рухомим майном, на даний час не отримує взагалі будь-яких доходів, оскільки 20.10.2023 звільнений з роботи, а також не перебуває на обліку у Центрі зайнятості як безробітний та не отримує державної соціальної допомоги як безробітний. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позову.

11.03.2024 судом зареєстровано письмові пояснення подані позивачем ОСОБА_1 , згідно яких позивач вказує, що відповідач надав свою згоду на її навчання за кордоном, про що свідчить нотаріально посвідчена згода. Крім того, зазначає, що вона неодноразово зверталась до відповідача за допомогою її. Водночас вона не вимагає у відповідача коштів на її проживання, навчання, харчування та проїзд, оскільки цим всім її забезпечила матір, проте на утриманні матері також перебуває її молодша сестра та вона може забезпечити усіх її потреб.

01.04.2024 представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Колодовський О.В. подав письмові пояснення в яких, з поміж викладеного у відзиві на позов зазначає, що відповідач як батько, якому належить рівна роль поряд із матір`ю у вихованні дитини, не давав згоди на те, щоб дочка навчалася за кордоном саме у Школі імені Юркевича у Братиславі, у Словаччині. При цьому заява, яка додана позивачем до письмових пояснень, була видана на певний строк, а саме: на один рік із 01.07.2021 до 01.07.2022, тобто строк її дії закінчився майже два роки тому. Крім того, із змісту даної заяви не випливає, що він надавав свою згоду на навчання саме у Школі імені Юркевича у Братиславі, у Словаччині. Водночас, позивач не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини, що вимагається частинами першою-третьою статті 181 СК України. Тобто навчальний заклад було обрано позивачем на власний розсуд без погодження із відповідачем. Також, відповідач ставить під сумнів факт перебування та навчання позивача за кордоном на денній формі навчання, оскільки вона 08.03.2024 особисто надіслала до суду пояснення та додала медичні довідки від лікаря датовані також 08.03.2024. Окрім цього відповідач звертає увагу, що з поміж іншого він повинен ще сплачувати аліменти на утримання своєї молодшої дочки, що підтверджується двома відкритими виконавчими провадженнями від 26 жовтня 2022 року, де він є боржником, а стягувачем мати позивачки - ОСОБА_3 . З огляду на викладене просить суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак в позовній заяві просила суд проводити розгляд справи без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Колодовський О.В. в судовому засіданні заперечив з приводу позову та просив відмовити у його задоволенні з підстав викладених у відзиві на позов та письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку:

Cудом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України 09.12.2005.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.03.2020 у справі № 607/2142/20, розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 30.06.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №812.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.04.2022 у справі № 607/17242/21, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, задоволено частково. Змінено розмір стягнення аліментів, визначений судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.06.2020 у цивільній справі № 607/2157/20. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні інших позовних вимог, відмовлено.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 посвідченої приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Катрук О.В. 24.06.2021 та зареєстрованої в реєстрі №790, ОСОБА_2 , батько неповнолітньої дочки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цією заявою дає свою згоду на тимчасовий виїзд його дочки за кордон до Словацької Республіки з метою навчання у період з 01.07.2021 по 01.07.2022, у супроводі матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 або у супроводі ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 та/або ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), ІНФОРМАЦІЯ_7 , та/або ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ), ІНФОРМАЦІЯ_8 , та/або ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ), ІНФОРМАЦІЯ_9 , та/або ОСОБА_20 ( ОСОБА_21 ), ІНФОРМАЦІЯ_10 , а також дає свою згоду на тривале перебування та проживання у Словаччині його дочки ОСОБА_1 під час її навчання за кордоном. Цією ж заявою дає згоду та просить оформити його неповнолітній дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідну Шенгенську візу або будь-яку іншу візу, необхідну для перебування її за кордоном з метою навчання. А також, дає свою згоду на підписання його дочці в Словацькій Республіці Договору про надання освітніх послуг, угоди з банком, а також інших документів, пов`язаних з навчанням та проживанням на території Словацької Республіки. Сповістив, що підстав, які відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», які обмежували б право дитини на виїзд за кордон, немає.

Згідно з довідкою № 35 від 08.03.2024 виданою КНП Великобірківської селищної ради «Тернопільська центральна районна лікарня», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на амбулаторному лікуванні у лікаря офтальмолога, з діагнозом: міопія високого ступеня обох очей з астигматизмом. Амбліопія слабкого ступеня обох очей.

29.06.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 видано дозвіл на проживання №SVK НОМЕР_2 , який дійсний до 30.06.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 надано дозвіл на навчання та право на працевлаштування.

Як вбачається з Підтвердження про відвідування школи виданого Середньою професійною школою торгівлі та послуг ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в 2023/2024 навчальному році є ученицею ІІІ.А класу денної форми навчання Середньої професійної школи торгівлі та послуг ОСОБА_4 .

02.12.2021 ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_8 , що вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 02.12.2021 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ).

ОСОБА_2 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданим Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) 22.03.2022.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 10.08.2023 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, ОСОБА_10 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 17.05.2018 складено актовий запис № 1074 та її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

Як слідує із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану № 0 від 16.09.2023, до актового запису № 1074 від 17.05.2018 про народження ОСОБА_10 , 10.08.2023 внесено зміни на підставі заяви про визнання батьківства відповідно до ст. 126 СК України, зокрема: відомості про дитини: прізвище « ОСОБА_22 » змінено на « ОСОБА_23 », по батькові « ОСОБА_24 » змінено на « ОСОБА_25 »; відомості про батька: прізвище « ОСОБА_22 » змінено на « ОСОБА_23 », власне ім`я « ОСОБА_24 » змінено на « ОСОБА_26 », по батькові « ОСОБА_27 » змінено на « ОСОБА_28 ».

ОСОБА_8 є матір`ю ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 видане 03.08.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_7 виданого 29.03.2022 Управлінням сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, мати ОСОБА_8 та батько ОСОБА_2 , діти: ОСОБА_29 , 2007 року народження, ОСОБА_10 , 2018 року народження, ОСОБА_9 , 2022 року народження мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_8 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 був звільнений з ПП «АГАТА БУД» з посади помічника монтажника будівельного за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП відповідно до наказу №62 від 20.10.2023.

Як вбачається з довідки № 122 від 05.02.2024 виданої Тернопільською філією Тернопільського обласного центру зайнятості Державного центру зайнятості, ОСОБА_2 не перебуває на обліку як безробітний в Тернопільській філії Тернопільського ОЦЗ станом на 05.02.2024.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_14 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_15 отримують пенсію за віком, що вбачається із пенсійних посвідчень № серії ААК №970457 виданого 10.07.2019 Пенсійним фондом України та № серії НОМЕР_9 виданого 28.04.2016 Пенсійним фондом України.

Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Токаренко В.С. від 26.10.2022 відкрито виконавче провадження № 70166507 з примусового виконання виконавчого листа №607/17242/21 виданого 03.06.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до витягу з АСВП від 01.04.2024, виконавче провадження № 70166507 станом на даний час відкрито.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріалами підтверджено справи, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досягнула повнолітня, однак продовжує навчатись у Середній професійній школі торгівлі та послуг ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 на денній формі навчання, при цьому самостійно заробляти на життя не має можливості, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Суд зауважує, що стягнення аліментів має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала б при сумісному проживанні з обома батьками.

Суд враховує посилання відповідача на наявність у нього на утриманні сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , а також ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківство щодо якої він визнав, однак вказані обставини не є безумовною підставою для звільнення його від обов`язку брати участь в утриманні дитини від попереднього шлюбу. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, що відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 03.06.2020 у справі № 760/9783/18-ц, від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19, від 09.09.2021 у справі № 554/3355/20.

Суд також не приймає твердження відповідача щодо перебування на його утриманні дружини ОСОБА_8 , оскільки даний факт не підтверджений матеріалами справи. Зокрема, позивач не надав суду доказів, які б свідчили, що ОСОБА_8 не отримує жодних доходів, оскільки навіть перебуваючи у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, матір не позбавлена можливості отримувати дохід, який використовуватиметься на потреби сім`ї.

Щодо долученого відповідачем до матеріалів справи копії свідоцтва про народження ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_12 серії НОМЕР_6 видане 03.08.2007 та посвідчення серії НОМЕР_7 виданого 29.03.2022 на підтвердження факту перебування у нього на утриманні трьох неповнолітніх дітей, то суд зауважує, що з свідоцтва про народження ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_12 вбачається, що батьком останньої є ОСОБА_29 , а відтак в суду відсутні підстави вважати, що у відповідача ОСОБА_2 є обов`язок щодо її виховання та утримання.

Так само, суд не бере до уваги посилання відповідача про наявність на його утриманні непрацездатних батьків, оскільки останні є пенсіонерами та отримують пенсію за віком, при цьому жодних доказів здійснення відповідачем утримання його батьків, як і його необхідності суду не надано .

Також, посилання відповідача ОСОБА_2 на факт його безробіття суд вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається із трудової книжки серії НОМЕР_8 , ОСОБА_2 , звільнений з роботи у ПП «АГАТА БУД» за власним бажанням ще 20.10.2023, разом з тим будь яких доказів того, що останнім з моменту його звільнення з останнього місця роботи вживались ефективні заходи для його працевлаштування чи те, що він позбавлений можливості працевлаштуватися матеріали справи не містять.

Водночас, будучи здоровою, працездатною особою, відповідач ОСОБА_2 не позбавлений можливості працювати та отримувати належний дохід, який наддасть можливість виконувати обов`язок щодо утримання своїх дітей, в тому числі і ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання. Жодних даних про визнання його непрацездатним або обмежено працездатним, матеріали справи не містять.

Відповідач не надав суду достатніх доказів важкого матеріального становища, при цьому той факт, що він не працює не є достатньою підставою для звільнення його від обов`язку утримання своїх дітей, батьком яких він є.

В розумінні вимог ст. 81 ЦПК України, саме на відповідача, а не на позивача покладається обов`язок спростувати доводи позивача та довести, в даному випадку, фінансову неспроможність сплачувати аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання. Натомість доказів скрутного матеріального становища відповідача, що унеможливлює утримання ним своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, суду не надано.

Також необґрунтованим є і аргумент сторони відповідача про те, що оскільки рішення щодо навчання дочки за кордоном з відповідачем не узгоджувалося, відсутні підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, оскільки нормами статті 199 СК України передбачено що підставою для стягнення з особи аліментів на утримання повнолітньої дитини є сам факт навчання дитини, в незалежності від обраного навчального закладу.

Більше того, суд зауважує, що в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_2 посвідчена приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Катрук О.В. 24.06.2021 та зареєстрована в реєстрі №790, із змісту якої вбачається, що відповідач надав дозвіл на тимчасовий виїзд його дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон до Словацької Республіки з метою навчання у період з 01.07.2021 по 01.07.2022, а також дозвіл на її тривале перебування та проживання у Словаччині під час її навчання за кордоном.

Як вбачається з Підтвердження про відвідування школи виданого Середньою професійною школою торгівлі та послуг ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ученицею ІІІ.А класу денної форми навчання Середньої професійної школи торгівлі та ОСОБА_31 в 2023/2024 навчальному році.

Вказане дає суду підстав дійти до висновку, що на підставі наданого відповідачем у 2021 році дозволу на тимчасовий виїзд за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Словацької Республіки, остання вступила у І клас Середньої професійної школи торгівлі та ОСОБА_31 та на даний час продовжує навчатись у вказаному навчальному закладі у ІІІ класі, а відтак суд відхиляє твердження відповідача з приводу того, що він не надав дозволу на навчання дочки за кордоном та вважає, що продовження навчання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Середній професійній школі торгівлі та ОСОБА_31 відповідає інтересам останньої.

Щодо навчання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 саме у Середній професійній школі торгівлі та ОСОБА_31 , то суд звертає увагу, що вибір форми навчання, як і інших умов навчання чи навчального закладу, є особистим правом особи, гарантованим ст. 53 Конституції України, а обрання дитиною на власний розсуд навчального закладу без погодження його із батьками не може бути підставою для відмови у стягненні аліментів на його користь на таке навчання.

З приводу висловлених відповідачем сумнівів з приводу навчання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордоном на денній формі навчання, то суд зауважує, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги виникає незалежно він форми навчання дитини.

Таким чином, відповідач є особою працездатного віку та не надав суду доказів на підтвердження того, що за своїм станом здоров`я чи фінансовим становищем він не може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, доводи позивача про необхідність визначення аліментів у розмірі 8000 грн щомісяця суд вважає необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які свідчили б про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти саме в розмірі 8000 грн щомісячно на її утримання.

Суд звертає увагу, як батько, так і матір повинні у однаковій мірі та у відповідності до вимог чинного сімейного законодавства, утримувати своїх дітей, відчувати відповідальність за них, забезпечувати їм добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально.

Положеннями ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, виходячи зі встановленого законом обов`язку обох батьків щодо утримання їх дочки та права дітей на належне матеріальне забезпечення, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно починаючи з 04.01.2024 і до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Крім того, як зазначено у ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 81, 259, 263-268, 272, 273, 352, 354, 355, Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180,182,183,184,199 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно починаючи з 04.01.2024 і до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 09.04.2024.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_10 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , адреса для листування АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_11 , адреса місця реєстрації проживання: АДРЕСА_4 .

Головуючий суддяН. Р. Кунець