Справа №705/470/24
2/705/1107/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Дмитрушківської територіальної громади Уманського району Черкаської області, про визнання права власності на частину майна в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Дмитрушківської територіальної громади Уманського району Черкаської області, про визнання права власності на частину майна в порядку спадкування за законом.

Вивченням матеріалів позовної заяви встановлено, що її підписано представником позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_5 та до матеріалів позову долучена довіреність від 08.01.2024, якою ОСОБА_2 уповноважує ОСОБА_5 представляти її інтереси, у тому числі в судових органах, з усіх без винятку питань, пов`язаних із оформленням спадкових прав належних її підопічному ОСОБА_3 .. Довіреності від імені ОСОБА_1 до матеріалів позову не долучено.

Відповідно до ст.4 ч1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур), в тому числі, вимог стосовно оформлення позовних заяв, скарг та інших документів, що подаються до суду.

На підставі ст.58 ч.1 ЦПК України позивач може брати участь в судовому процесі як особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно ч.2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч.4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

В позові позивачі ставлять вимогу про визнання права власності на частину майна в порядку спадкування за законом. Відповідна категорія справ розглядається в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання та викликом сторін у справі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13 березня 2018 року у справі № 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі № 914/2771/16).

Таким чином, обов`язок суду перевірити належність доказів наявності у представника права вчиняти конкретну процесуальну дію зумовлений, головним чином тим, що такий представник виступає самостійно в суді від імені довірителя (особи, яка відмовилася захищати в суді свої права в порядку самопредставництва) і виконує процесуальні дії виключно в інтересах довірителя, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для нього права та обов`язки.

Взаємовідносини між довірителем та представником, як правило, мають договірний характер.

Таким чином, суд зобов`язаний перевірити щонайменше дві складові представництва, а саме, факт наявності повноважень на представництво інтересів певної особи та, окремо, обсяг таких повноважень, а саме: право на звернення з відповідним процесуальним документом до відповідного суду (інстанції) у конкретний момент часу.

Таке право представника на звернення від імені довірителя може бути підтверджено лише документом, який демонструє дійсне волевиявлення учасника справи на надання повноважень конкретному адвокату, та є належним доказом, що дозволяє суду перевірити весь обсяг наданих повноважень.

Згідно з позицією Верховного Суду, сформованою у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі № 811/1507/18, повноваження представника, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру, виданого на ведення справи в суді або довіреністю; по-друге, ордер, на відміну від довіреності, не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату; повноваження адвоката повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Таким чином, суд може виконати імперативну вимогу процесуального закону та перевірити наявність права в довірителя на підписання конкретного документу лише за умови, якщо разом з ордером додано завірену належним чином копію договору про надання правової допомоги (витягу з договору), про який зазначено у такому ордері.

Оскільки дана справа не відноситься до категорії малозначних справ, тому представник за довіреністю не наділений правом представляти інтереси осіб в суді. У даному випадку представником позивачів, адвокатом Верещаком П.М. не надано повноважень адвоката на надання правової допомоги ОСОБА_1 та Борзяниці Л.М.

Відповідно до ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

На підставі викладеного позовну заяву необхідно повернути позивачам, оскільки вона підписана та подана особою, яка не мала права її підписувати.

Керуючись ст.ст. 58,175,185 ЦПК України суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Дмитрушківської територіальної громади Уманського району Черкаської області, про визнання права власності на частину майна в порядку спадкування за законом- повернути позивачам з усіма додатками.

Копію ухвали направити позивачам.

Роз`яснити позивачам, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час її проголошення, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Л. Гудзенко