Провадження № 2-др/204/5/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
30 січня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючої судді Чудопалової С.В.
за участю секретаря Корягіної Р.Р.
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2023 позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені, шлюб розірвано .

29.11.2023 на адресу суду надійшла заява від представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі, відповідно до якої останній просив суд вирішити питання п. 2 та 3 прохальної частини позову, а саме: після розірвання шлюбу спільних дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_2 та на її утриманні та вихованні.

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази та пояснення, не ухвалено рішення. Вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2023 позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені. Однак, судом не була вирішена вимога щодо місця проживання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 після розірвання шлюбу разом з матір`ю.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

За приписами ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ч. 1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

У відповідності до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно ст. 11 Закону України Про охорону дитинства, кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів про наявність спору між сторонами щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, утім позивачкою заявлено вимогу про залишення проживання спільних дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із нею після розірвання шлюбу, відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав в повному обсязі, то у межах розгляду даної цивільної справи судом вирішується питання про залишення проживання дітей з тим із батьків після розірвання шлюбу, з ким наразі діти проживають, відтак суд доходить висновку про залишення проживання дітей, разом із матір`ю ОСОБА_2 . Прийняття судом рішення за зазначеною вимогою узгоджується із правовим висновком, що міститься: у Постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року справа № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) згідно якого за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу; у Постанові Верховного Суду від 22 грудня 2021 року по справі № 339/143/20 (провадження № 61-6809св21) згідно якого зазначення у резолютивній частині рішення суду з ким дитина залишиться проживати, не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини, оскільки суд лише констатує, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому місце її проживання. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270, 354 ЦПК України, суд, - УХВАЛИВ :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити. Ухвалити додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі за позовною заявою ОСОБА_2 в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу .

Після розірвання шлюбу спільну доньку: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матір`ю - ОСОБА_2 , на її утриманні та вихованні.

Після розірвання шлюбу спільного сина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,залишити проживати з матір`ю - ОСОБА_2 , на її утриманні та вихованні

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя С.В.Чудопалова