ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 січня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 733/1082/22

Головуючий у першій інстанції Овчарик В. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/35/24

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області у складі судді Овчарика В.М. від 23 лютого 2023 року, місце ухвалення рішення м.Ічня, дата складання повного тексту рішення - 23 лютого 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу від 14.11.2018 року на користь ОСОБА_4 , на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на підставі рішення суду від 23.08.2022 року на користь ОСОБА_2 , на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - з 1/4 до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно, але не більше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повнолітня. В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 вказував, що згідно судового наказу №733/1479/18 від 14.11.2018 року, виданого Ічнянським районним судом Чернігівської області, з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 05.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Також рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23.08.2022 року з позивача на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менш ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.07.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначав, що з 25.07.2022 року він перебуває на обліку, як безробітний, а також у зв`язку із народженням другої дитини його сімейний стан змінився та матеріальний стан погіршився, оскільки зросли витрати на утримання дітей. За даних обставин, ОСОБА_1 просив зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на двох дітей з 1/4 частки на 1/6 частку його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання кожної дитини.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23.02.2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції від 23.02.2023 року, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказують, що рішення суду першої інстанції від 23.02.2023 року є незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає чинному законодавству України. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні безпідставно визнав його докази такими, що не містять належних та допустимих доказів погіршення його майнового стану та зміни сімейного стану. Апелянт стверджує, що надана ним довідка, яка свідчить про його статус безробітного, судовий наказ про стягнення аліментів, свідоцтво про шлюб та рішення суду про стягнення аліментів є допустимими та належними доказами, що прямо вказують на зміну його сімейного стану та погіршення матеріального стану. Апелянт вказує, що судом першої інстанції при розгляді даної справи не було досліджено, та не надано відповідної оцінки його вимогам щодо застосування норми ч.5 статті 183 Сімейного кодексу України, в якій йдеться про визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а саме, стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23.02.2023 року - залишити без змін.

Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23.02.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони даного спору обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що судовим наказом Ічнянського районного суду Чернігівської області від 14.11.2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 05.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7).

23.11.2019 року ОСОБА_1 одружився із ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від спільного проживання у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача та ОСОБА_2 народилась дочка ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9).

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23.08.2022 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менш ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.07.2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-12).

Із довідки Ічнянської районної філії Чернігівського обласного центру зайнятості №487 від 18.11.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку, як безробітний з 25.07.2022 року (а.с.10).

Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб, 30.09.2021 року відповідач ОСОБА_4 уклала шлюб із ОСОБА_8 , та змінила прізвище на ОСОБА_9 (а.с.29).

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19.10.2020 року було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини (а.с.30-32).

Як вбачається з довідки Ічнянського відділу ДВС у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №10 від 27.01.2023 року, у ОСОБА_1 станом на 01.11.2022 року наявна заборгованість по сплаті аліментів, стягнутих на користь ОСОБА_4 , у розмірі 1 414,37 грн. (а.с.33).

Як вбачається із рішення суду першої інстанції від 23.02.2023 року, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, суд першої інстанції зазначив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів погіршення майнового стану позивача, а наявність на утриманні ще однієї дитини, на думку суду першої інстанції, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Судом першої інстанції вказано, що довідка про перебування позивача на обліку, як безробітного, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки позивач є працездатним та може утримувати своїх неповнолітніх дітей. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір аліментів, який стягується із позивача, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового стану, не буде спрямовано на належне забезпечення його обох дітей та суперечитиме їх інтересам, і тому в задоволенні вимог заявленого позову, необхідно відмовити.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно помилковості висновку суду першої інстанції щодо ненадання позивачем належних та допустимих доказів погіршення його майнового стану та зміни сімейного стану, що є підставою для зменшення розміру стягнутих аліментів.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей: 150, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з ч.1, ч.2, ч.3 статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою статті 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Згідно положень ч.1 статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.1 статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.7 статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Враховуючи зміст статей: 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.12.2022 року у справі №727/1599/22 та від 30.03.2023 року у справі №509/5304/20.

Як вбачається із матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, ОСОБА_1 посилався на ті обставини, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан. При цьому, позивач вказував, що з 25.07.2022 року він перебуває на обліку, як безробітний, а у зв`язку із народженням другої дитини, на утримання якої з нього також стягнуто аліменти, його сімейний стан змінився, а матеріальний стан погіршився, оскільки зросли витрати на утримання дітей.

Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів, за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз даної норми права дозволяє дійти висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану.

При цьому, такі положення Закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21.07.2021 року у справі №691/926/20.

Відповідно до ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підтвердження своїх доводів щодо наявності підстав для зміни розміру аліментів, позивачем до матеріалів справи надано: копію судового наказу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 14.11.2018 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 05.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7); копію рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23.08.2022 року, яким з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менш ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.07.2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-12); довідку Ічнянської районної філії Чернігівського обласного центру зайнятості №487 від 18.11.2022 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку, як безробітний з 25.07.2022 року (а.с.10).

Апеляційний суд, дослідивши зібрані у справі докази, з точки зору їх достовірності, повноти, несуперечності та достатності, дійшов висновку, що зазначені ОСОБА_1 доводи щодо зміни його сімейного і матеріального стану знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду даної справи.

Вирішуючи вимоги заявленого позову, суд першої інстанції не надав належної оцінки документально підтвердженим обставинам відносно того, що у позивача відбулась зміна сімейного стану (народження другої дитини) та зміна матеріального стану, оскільки рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23.08.2022 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на другу дитину - дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менш ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.07.2022 року, і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, збільшення доходів у позивача судом не встановлено, оскільки із довідки Ічнянської районної філії Чернігівського обласного центру зайнятості №487 від 18.11.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку, як безробітний з 25.07.2022 року.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 23.02.2023 року щодо відсутності підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , є помилковим.

На думку апеляційного суду, розмір аліментів, які утримуються із ОСОБА_1 на підставі судового наказу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 14.11.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає зменшенню з розміру 1/4 частки до розміру 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання даною постановою законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на думку апеляційного суду, є розумним, узгоджується із нормами матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав дитини.

Оскільки діти позивача, народжені в різних шлюбах, мають рівні права на матеріальну допомогу, розмір аліментів, які утримуються із ОСОБА_1 на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23.08.2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також підлягає зменшенню з розміру 1/4 частки до розміру 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання даною постановою законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити. При цьому, рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23.02.2023 року - скасувати. За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, задовольнити.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, позивачу необхідно відшкодувати понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги. Як вбачається із матеріалів справи, за подання позовної заяви та апеляційної скарги позивачем ОСОБА_1 було сплачено 2 481 грн. судового збору (а.с.5,67). Оскільки позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом задоволено в повному обсязі, то в порядку ч.6 статті 141 ЦПК України, позивачу необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 2 481 грн., в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору в судах першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись статтями: 141, 367, 368, 369, 374; п.1, п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2023 року, скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового наказу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 14.11.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розміру 1/4 частки до розміру 1/6 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання даною постановою законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23.08.2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з розміру 1/4 частки до розміру 1/6 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даною постановою законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Компенсувати ОСОБА_1 , за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн., в рахунок відшкодування понесених ним судових витрат по сплаті судового збору в судах першої та апеляційної інстанцій.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 22.01.2024 року.

Головуючий: Судді: