Справа № 229/563/24
Провадження № 2-о/229/37/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 р. м. Дружківка, Донецької області

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Феняк О.Р., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , заінтересовані особи звернувся до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою.

Ознайомившись із заявою, вважаю, що наявні підстави для залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померло.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом ІV цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

До заяв в справах окремого провадження застосовуються вимоги ст.ст. 175, 177 ЦПК України щодо форми і змісту позовної заяви, а також вимоги ст. 185 ЦПК України в частині можливості залишення заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою передбачений статтею 43 ЦК України: фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування).

При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 травня 2020 року, справа N 760/3112/16-ц.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість.

Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Вірне визначення заінтересованої особи становить обов`язок заявника при зверненні до суду з відповідною заявою.

При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме:

- тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки;

- якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

При зверненні до суду із вказаною заявою заявником не визначено заінтересовану особу.

Таким чином, заявнику потрібно визначити заінтересовану особу та зазначити в чому саме суб`єктивні права та обов`язки заінтересованої особи мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявника.

Враховуючи викладене, без усунення вказаних недоліків, суд вважає що питання про відкриття провадження не може бути вирішено.

Керуючись ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суд вважає, що заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185, 294, 306 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - залишити без руху і надати заявникові термін для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Повідомити заявника про необхідність усунення недоліків вказаних в ухвалі шляхом направлення йому копії даної ухвали та роз`яснити, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Олександр ФЕНЯК