Справа № 489/5858/23
Номер провадження 2/489/228/24
РІШЕННЯ

Іменем України

25 січня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя особа - виконавчий комітет Миколаївської міської ради як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дітей та надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей

встановив

У вересні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення місця проживання дітей та надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача та відповідача народився син ОСОБА_3 , та ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_4 . Навесні 2019 року ОСОБА_2 поїхала до м. Києва на заробітки, де і проживає до теперішнього часу. Після припинення шлюбних відносин між сторонами, ними було досягнуто усної домовленості, що діти залишаються проживати разом з ОСОБА_1 . В подальшому відповідач не брав участі ні у вихованні, ні в матеріальному забезпеченні дітей. Останній раз ОСОБА_2 спілкувалася з дітьми 01.09.2020, коли молодша дитина пішла у перший клас до школи. Відповідач фактично втратив будь-який інтерес до своїх дітей. Позивач має постійний та достатній дохід, самостійно займається вихованням і утриманням дітей, забезпечує їх матеріально та піклується про них, цікавиться станом здоров`я, успіхами дітей, має житло, в якому створені належні умови для проживання дітей та їх розвитку, діти з позивачем почувають себе у безпеці та спокійно. ОСОБА_1 має вільний графік роботи, а тому приділяє значну увагу дітям, їх розвитку, вони забезпечені турботою та спілкуванням з боку батька, що сприяє їх гарному емоційному розвитку. Крім того, позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг Інгульського району Миколаївської міської ради з заявою про реєстрацію місця проживання дітей. Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Інгульського району Миколаївської області ОСОБА_1 було відмовлено у зв`язку з відсутністю письмової згоди матері дітей (відповідача) на реєстрацію місця проживання дітей. Позивач просить визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою його постійного проживання: АДРЕСА_1 , у зв`язку з самостійним вихованням дітей батьком ОСОБА_1 без участі матері. Крім того, позивач просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 без згоди матері ОСОБА_2 .

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі, вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі. ОСОБА_2 просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Україна, вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно з копією Договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 30.08.2023, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Тищенко О.О., зареєстрованого в реєстрі за №826, за спільною згодою сторін - ОСОБА_1 (батько) та ОСОБА_2 (мати), визначено місце проживання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначено за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_2 . У разі зміни місця проживання дітей, батько зобов`язався попереджати письмово мати із вказанням точного місця проживання дітей не пізніше одного місяця з моменту зміни місця проживання.

З копії Договору дарування житлового будинку від 31.08.2023, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Моцар Ю.С., зареєстрованого в реєстрі за №593, ОСОБА_2 (дарувальник) подарувала, а ОСОБА_1 (обдаровуваний) прийняв в дар житловий будинок АДРЕСА_3 , безоплатно.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав №344880019 від 31.08.2023 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

З Акту обстеження умов проживання №04.07-01-16/1048 від 12.09.2023 вбачається, що головним спеціалістом, юристом служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради Тіщенко Г.В. обстежено житлово-побутові умови у будинку АДРЕСА_3 . Житло належить ОСОБА_1 . Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам, для виховання та розвитку дітей створено належні умови. За вказаною адресою проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та не проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З копії витягу №16223 від 06.09.2023 з реєстру платників єдиного податку вбачається, що ОСОБА_1 провадить господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , назва виду діяльності згідно з КВЕД - будівництво житлових і нежитлових будівель.

Згідно з копіями декларацій № 0001-16Н2-9ТА0 від 08.09.2023, 0001-1332-9ТА0 від 08.09.2023 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, довіреною особою для повідомлення у разі настання екстреного випадку з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 04.01.2024, підписаного заступником міського голови А. Петровим, про недоцільність визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено її батьками в нотаріально посвідченому договорі від 30.08.2023 у будинку АДРЕСА_3 . ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право на самостійне визначення місця проживання, без згоди законних представників, згідно з ст. 160 Сімейного кодексу України. 07.11.2023 гр. ОСОБА_2 написала в службі у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради згоду на встановлення факту мешкання дітей з батьком ОСОБА_1 , чим підтвердила відсутність спору між батьками щодо визначення місця проживання дітей. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Миколаївської міської ради, яке відбулося 09.11.2023, було рекомендовано надати до суду висновок про недоцільність визначення місця проживання дітей, у зв`язку з відсутністю спору між батьками, що підтверджено нотаріально посвідченим договором (протокол засідання №29). Згідно з викладеним, виходячи з інтересів дітей, керуючись ст.ст. 19, 160 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає за недоцільним визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04). Аналіз наведених вище норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, насамперед повинні бути враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 164/812/21 від 26.01.2023).

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

В ч.3 ст. 160 СК України зазначено, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з п.п. 31-33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265 особи, які досягли 14-річного віку, самостійно подають заяву про реєстрацію місця проживання (перебування). У разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи. Згода не надається у разі коли особа є здобувачем освіти та здійснює реєстрацію свого місця проживання (перебування) в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти. Подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

У постанові Верховного Суду складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 зазначено, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 487/2001/19-ц від 28.12.2020 вирішуючи спір, суд має віддати перевагу тому з батьків, який може забезпечити більш сприятливі умови виховання дитини. Важливим критерієм є моральні якості матері та батька як вихователів. Моральними якостями, які можуть негативно вплинути на виховання дитини, є, зокрема, зловживання спиртними напоями, невиконання батьківських обов`язків, притягнення до судової чи адміністративної відповідальності.

Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №243/787/20 від 02.02.2022 при визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Суд враховує, що чинним законодавством передбачено, що спір між батьками вирішується судом, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг 14 років, тобто є неповнолітнім, а не малолітньою дитиною, тому може самостійно визначати своє місце проживання. Доказів того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може самостійно визначати своє місце проживання до суду не надано.

Крім того, позивач та відповідач уклали Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 30.08.2023, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Тищенко О.О., зареєстрований в реєстрі за №826, відповідно до умов якого місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено за адресою позивача: АДРЕСА_2 . У зв`язку з чим, відсутній спір між позивачем та відповідачем, наявність якого є обов`язковим згідно з вимогами ч.1 ст. 161 СК України.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей (ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) та надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей.

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні вимог, витрати зі сплати судового збору з відповідача на користь позивача стягненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-268 ЦПК України, суд

вирішив

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей та надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, як орган опіки та піклування, , адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.01.2024.

Суддя В. В. Кокорєв