КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-з/824/117/2024
Справа № 761/4613/22
У Х В А Л А

25 січня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого судді Кашперської Т.Ц., суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А., розглядаючи клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Мельничук Ілони Вікторівни, про стягнення витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в м. Києві, слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП у м. Києві Кононченка Сергія Анатолійовича, третя особа Державна казначейська служба України про стягнення майнової та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, уточнивши позовні вимоги 20 лютого 2023 року, просив стягнути на свою користь за рахунок Державного бюджету України в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 372410 грн. вартості втраченого автомобіля, 4000 грн. вартості проведення експертної оцінки, 20000 грн. моральної шкоди за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в м. Києві, покласти на відповідачів судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 рокупозов задоволено частково.

Не погоджуючись даним рішенням, відповідач ГУНП у м. Києві 24 серпня 2023 року засобами поштового зв`язку направив апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, якою просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Також, не погоджуючись із вказаним рішенням третя особа Державна казначейська служба України 28 серпня 2023 року засобами поштового зв`язку направила апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, якою просила скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року апеляційні скарги ГУНП у м. Києві, Державної казначейської служби України залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року залишено без змін.

22 листопада 2023 року до Київського апеляційного суду засобами поштового зв`язку була направлена заява представника ОСОБА_1 - адвоката Мельничук І.В. про стягнення витрат на правову допомогу. Пропустивши строк на подання заяви, адвокат Мельничук І.В. не заявила клопотання про поновлення цього строку.

28 листопада 2023 року та 17 січня 2024 року електронними листами-запитами Київського апеляційного суду справу за позовомОСОБА_1 до ГУНП у м. Києві, слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП у м. Києві Кононченка Сергія Анатолійовича, третя особа Державна казначейська служба України про стягнення майнової та моральної шкоди було витребувано з суду першої інстанції.

11 грудня 2023 року до суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання про зменшення суми витрат на правничу допомогу від ГУ НП у м. Києві, в якому сторона просила залишити клопотання про стягнення витрат на правову допомогу без розгляду, а у випадку розгляду цієї заяви - зменшити заявлену до стягнення суму понесених витрат

22 січня 2024 року для вирішення клопотання представника Мельничук І.В. про стягнення витрат на правову допомогу вказана цивільна справа надійшла до Київського апеляційного суду.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (стаття 246 ЦПК України).

Отже, для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Враховуючи, що постанову Київського апеляційного суду у справі № 761/4613/22 прийнято 15 листопада 2023 року, останнім днем для подання доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу, згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, є 20 листопада 2023 року.

Згідно з частинами першою-третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Аналіз положень статті 126, частини восьмої статті 141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, якщо заявником не подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку, вказавши поважні причини пропуску цього строку.

Безпідставне поновлення процесуального строку встановленого законом, за ініціативою самого суду, суперечить вимогам ч. 3 ст. 127 ЦПК України та є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначена конвенційна норма зобов`язує, щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.

Верховний Суд у додатковій постанові від 03 серпня 2022 року в справі № 761/35475/18-ц (провадження № 61-12607св20) зазначав, що заява про ухвалення додаткового рішення, подана поза межами строку, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України, разом з якою не заявлено клопотання про поновлення такого строку, залишається без розгляду.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк подання клопотання про стягнення витрат на правову допомогу, який закінчився 20 листопада 2023 року, що унеможливлює його поновлення за умов відсутності відповідної заяви про це.

За встановлених в цій справі обставин апеляційний суд приходить до висновку про необхідність застосування приписів частини восьмої статті 141 ЦПК України, за змістом яких у разі неподання доказів витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, така заява залишається без розгляду.

Керуючись ст. 7, 133, 137, 141, 246, 270, 381, 389 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Мельничук Ілони Вікторівни про стягнення витрат на правову допомогу залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.