У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Бучко Т.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про припинення стягнення аліментів і визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання.

Ухвалою від 02 жовтня 2023 року суд прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів. Одночасно суд відмовив у відкритті провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 18 січня 2024 року ухвала Рівненського міського суду від 2 жовтня 2023 року залишена в силі.

22 січня 2024 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, поданою представником позивача ОСОБА_3 , в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, а саме виконавчого листа №569/7763/17, виданого 05 грудня 2017 року на підставі рішення Апеляційного суду Рівненської області від 07 листопада 2017 року.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову мотивує тим, що з травня 2023 року дитина проживає з ним та знаходиться на його повному фінансовому забезпеченні. Мати ОСОБА_5 , на користь якої за рішенням суду стягуються аліменти на утримання сина, перебуває за кордоном та не несе витрат на утримання сина. Грошові кошти, які відраховуються з його доходу, використовуються ОСОБА_2 на власний розсуд та не витрачаються на потреби сина, який проживає з ним.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

За положеннями ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов таких висновків.

Пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа може застосовуватись судами як захід забезпечення позову лише при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Позивачем заявляються вимоги про припинення стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, при цьому у відкритті провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд відмовив. Отже, законодавчо визначених підстав для застосування такого виду забезпечення позову, як зупинення стягнення за виконавчим документом, не вбачається.

Доводи позивача про безпідставність стягнення аліментів на користь відповідача на час розгляду справи судом по своїй суті є поясненнями до позовних вимог, які можуть бути враховані під час вирішення спору, потребують підтвердження належними та допустимими доказами в судовому засіданні.

Крім того, забезпечення позову шляхом зупинення виплат аліментів на дитину фактично зупинить виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що, в свою чергу, призведе до порушення гарантованого державою права інших учасників виконавчого провадження на своєчасне виконання рішення суду. Саме такий висновок викладено Верховним судом у справі № 950/2492/19.

Відповідно до вимог ч.10 ст.150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зупинення стягнення аліментів з позивача фактично буде тотожним задоволенню заявлених позовних вимог про припинення стягнення аліментів до вирішення спору по суті.

Враховуючи зазначні обставини, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому в задоволенні заяви належить відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя