Справа № 346/3832/23
Провадження № 2-о/346/13/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю: секретаря Тимошишин І.Л.

заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Бежука С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області.

В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що в 2001 року його батько ОСОБА_2 покинув своє місце проживання в АДРЕСА_1 , з часу залишення якого він жодного разу заявнику не телефонував, не написав листа, не повідомляв іншим способом про місце свого перебування, хоча заявник з усіма рідними намагався встановити його місце знаходження, однак, результатів це не дало.

Його адвокат Бежук С.М. звернувся із адвокатським запитом у Коломийський РВП ГУНП в Івано-Франківській області про надання інформації чи було заведено оперативно-розшукову справу та відкрито кримінальне провадження за фактом зникнення батька заявника, на який отримано відповідь, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області було виявлено невпізнаний труп чоловічої статі, 24.08.2007 року проведено розтин та 30.08.2007 року поховано на кладовищі в м. Коломия як «невпізнана особа». За даним фактом заведено ОРС № 14279 від 24.08.2007 року.

В подальшому, 12.03.2013 року працівниками карного розшуку проведено впізнання по фотокартках, згідно з якими невпзінаним трупом виявився батько заявника, ОСОБА_2 . Більш детальної інформації за даним фактом поліцією не надано, оскільки ОРС закрита 12.03.2013 року, а після закриття права зберігається до 5 років, а згодом знищується.

Факт відсутності його батька за місцем свого проживання з 2001 року підтверджується актом від 02.05.2023 року, виданим Великокам`янським старостинським округом П`ядицької сільської ради, а також свідками - сусідами заявника.

Заявник також зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його баба, мати його батька ОСОБА_3 , яка згідно із заповітом, посвідченим 15.04.2005 року, все своє майно заповіла своєму внукові, тобто заявнику. В склад спадкового майна входить частка померлої в будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . З метою оформлення спадщини після смерті баби заявник звернувся в нотаріальну контору із відповідною заявою, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовили та пояснили, що оформити спадщину без свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , якому теж належить частка у вказаному будинку, неможливо. Він звертався у відділ державної реєстрації актів цивільного стану щодо видачі йому свідоцтва про смерть батька, яке йому необхідне для оформлення спадщини, проте, отримав відмову, а тому змушений звернутися до суду із вказаною заявою. Тому заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківськї області.

Заявник, а також його представник, адвокат Бежук С.М. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали із зазначених підстав. Заявник також зазначив, що встановлення вказаного факту зумовлено необхідністю оформлення спадщини.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, 28.11.2023 року начальник вказаного відділу Юрійчук Ю.А. подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника вказаного відділу та не заперечує проти встановлення факту, про який просить заявник, покладається на розсуд суду (а.с.55).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши вказаних учасників, свідків, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , його батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , актовий запис № 24 від 07.04.1967 року, що стверджується даними копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.04.1967 року (а.с. 6).

Рішенням IX сесії ІУ демократичного скликання Великокам`янскьої сільської ради від 11.12.2003 року вирішено оформити право власності у бувшому селянському дворі ОСОБА_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розділити спільну часткову власність в рівних частинах між членами двору: ОСОБА_3 , 1917 року народження, ОСОБА_2 , 1939 року народження, ОСОБА_4 , 1950 року народження, ОСОБА_5 , 1974 року народження, та ОСОБА_6 , 1977 року народження ( а.с. 11 ).

Відповідно до заповіту, посвідченого 15.04.2005 року секретарем Великокам`янської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області та зареєстрованого в реєстрі за № Д-197, ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_1 , тобто заявнику, а майновий і земельний пай своїй дочці ОСОБА_7 , 1942 року народження (а.с. 9).

Згідно з даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 21.11.2006 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Велика Кам`янка Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.10).

Відповідно до довідки № 494, виданої 01.05.2023 року Великокам`янським старостинським округом П`ядицької сільської ради, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , та до складу сім`ї входять: ОСОБА_8 , 1966 року народження (дружина); ОСОБА_9 , 1991 року народження (син); ОСОБА_2 , 1939 року народження (батько ( а.с. 12 )).

Згідно з даними акту на підтвердження місця проживання № 25, виданого 02.05.2023 року вищевказаним стростинським округом, староста вказаного округу ОСОБА_10 , депутат сільської ради ОСОБА_11 за інформацією сусідів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою не проживає з 2001 року ( а.с. 7 ).

Відповідно до повідомлення Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області №7386/108/56-23 від 30.05.2023 року, у вказаному відділі не перебуває кримінальних проваджень та оперативно-розшукових справ відносно безвісті зниклого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Натомість згідно бази ІПНП відомо, що 22.08.2007 року в с.Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області було виявлено невпізнаний труп чоловічої статі, 24.08.2007 року проведено розтин, а 30.08.2007 року поховано на кладовищі в м. Коломия Івано-Франківської області як невпізнана особа , згідно даного факту заведено ОРС №14279 від 24.08.2007 року. В подальшому, 12.03.2013 року працівниками карного розшуку проведено впізнання по фото карткам, згідно з якими невпізнаним трупом виявився ОСОБА_2 . Надати більше інформації по даному факту немає можливості, оскільки ОРС було закрито 12.03.2013 року, а після закриття зберігається до 5 років, після чого знищується ( а.с. 8 ).

Судом також встановлено, що 05.03.2007 року заявник звернувся до Першої Коломийської райдержнотконтори із заявою про прийняття спадщини після смерті його баби ОСОБА_3 ; 21.03.2007 року ОСОБА_7 звернулась у вказану нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_3 , а 28.11.2008 року із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після її смерті ( а.с. 25, 26 ).

Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 8766566, виданого державним нотаріусом Першої Коломийської державної нотаріальної контори Петрук О.Л. 05.03.2007 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 208 за номером у спадковому реєстрі 41930761, спадкодавець ОСОБА_3 (а.с.27 зворот).

Згідно з даними копії довідки № 164/2-16/07, виданої в жовтні 2008 року (дата не читабельна) виконкомом Великокам`янської сільської ради, померлій ОСОБА_3 належав земельний сертифікат на право на земельну частку (пай) в розмірі 41,5 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває в оренді в агрофірмі «Карпати ЛТД». ССпадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_7 (а.с. 32).

28.11.2008 року вказаним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 3067, про те, що спадкоємцем майна ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_7 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із земельної частки ( паю ) у землі, розміром 41,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі/на місцевості, яка перебуває у АПФ Колос с. Велика Кам`янка, Коломийського району Івано-Франківської області ( а.с. 36 ).

Даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73388949, виданої 29.07.2023 року державним нотаріусом Коломийської державної нотраільної контори Мануляк І.В., стверджується, що інформація про реєстрацію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спадковому реєстрі відсутня (а.с. 24).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 (сусід заявника), підтвердив, що батька заявника ОСОБА_2 не бачив з 2001 року, який до того проживав в одному зі свідоком населеному пункті.

Свідок ОСОБА_13 (сусідка заявника) в судовому засіданні суду пояснила, що бачила батька заявника ОСОБА_2 ще в 2001 році біля його будинку, який згодом перейшов проживати до своєї дочки в цьому ж населеному пункті.

Частиною сьомою статті 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За змістом наведених положень закону окреме провадження є безспірним, оскільки в ньому не розглядається матеріально-правовий спір, а можуть встановлюватися тільки факти та стани, які мають юридичне значення, а також підтверджуватися наявність чи відсутність неоспорюваних прав.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Отже, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26 травня 2021 року у справі №523/19129/19 (провадження №61-10712св20) та від 17 листопада 2021 року у справі №214/1816/20 (провадження 61-6397св21), ухвалі від 2 травня 2022 року у справі №944/2326/21 (провадження №61-3761ск22).

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 3 лютого 2021 року у справі №644/9753/19 (провадження №61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі №643/6447/19 (провадження №61-14968св20), від 12 січня 2022 року у справі №227/2188/21 (провадження №61-18156св21) та від 26 січня 2022 року у справі №568/310/21 (провадження №61-16757св21).

У частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту смерті його батька ОСОБА_2 є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті його баби ОСОБА_3 , зокрема з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після її смерті, спадкоємцем якої згідно з матеріалами спадкової справи є її дочка ОСОБА_7 .

Таким чином, при розгляді справи встановлено наявність спору про право, який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження, що зумовлює залишення заяви без розгляду. Разом з цим заявник не позбавлений можливості подати позов на загальних підставах.

Відповідно до правил, передбачених ч.6 ст. 294 та ч.4 ст.315 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 260, 261, ч.6 ст.294, ч.4 ст.315, ст.353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області, - залишити без розгляду на підставі ч.6 ст.294 та ч.4 ст.315 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 , що він має право подати позов на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26 січня 2024 року.

Суддя: Яремин М. П.