справа № 361/3702/23
головуючий у суді І інстанції Петришин Н.М.
провадження № 22-ц/824/2590/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 січня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Каленської Світлани Семенівни на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2023 року про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Броварського районного територіального округу Київської області Лазарєва Валентина Павлівна, про визнання недійсним договору дарування частини квартири та скасування державної реєстрації, -

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування частини квартири АДРЕСА_1 та скасування державної реєстрації.

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою забезпечення позову, у якій просив суд накласти арешт на частини квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2023 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Накладено арешт на частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Каленська С.С. подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та зняти арешт.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено фактичних обставин, які свідчили б про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення. Суд першої інстанції не обґрунтував належним чином підстави задоволення заяви про забезпечення позову.

Апелянт зазначає, що заява про забезпечення доказів ґрунтується на міркуваннях та припущеннях заявника.

Вказує, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали не врахував, що ОСОБА_2 фактично ніколи не був власником спірної квартири та не мав до неї жодного відношення. Власником спірної частки квартири була ОСОБА_3 , яка на законних підставах подарувала її ОСОБА_1 . Позовні вимоги зводяться до стягнення з ОСОБА_3 заборгованості грошових коштів, а спірну частку квартири позивач бажає отримати в рахунок погашення указаної заборгованості, тому накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , з метою забезпечення позову про стягнення коштів не має зв`язку з предметом позову, оскільки майно не належить до предмета позову у справі.

Від представника ОСОБА_2 - адвоката Осадчої К.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2023 року - без змін.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Каленська С.С. у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Осадча К.О. у судовому засіданні заперечувала проти апеляційної скарги.

Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т. ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, дійшла висновку про таке.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Частиною 1, 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Предметом позову у цій справі є вимоги про визнання недійсним договору дарування частини квартири АДРЕСА_1 та скасування державної реєстрації

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2023 року у справі № 361/490/23 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та стягнуто кошти у розмірі 8 395 848 грн 56 коп.

Позивач вказує, що на час ухвалення рішення суду ОСОБА_3 належала частини квартири АДРЕСА_1 , яку вона розпискою від 24 листопада 2022 року зобов`язалася добровільно передати у власність позивачу у випадку невиконання нею своїх зобов`язань.

Як стало відомо позивачу, ОСОБА_3 , незважаючи на наявність у неї заборгованості за договором позики перед позивачем у розмірі 8 395 848 грн 56 коп., уклала договір дарування частини указаної квартири, право власності на яку перейшло до ОСОБА_1 .. Такий правочин спрямований на штучне виведення майна боржника, уникнення звернення на нього стягнення та є фіктивним.

Звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову ОСОБА_2 зазначив, що реальною метою укладення оспорюваного договору дарування є унеможливлення звернення стягнення на частини квартири АДРЕСА_1 у рахунок погашення боргу ОСОБА_3 перед ним.

Заява позивача містить достатньо обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

У поданій заяві про забезпечення позову чітко вказано, яке конкретно майно підлягає забезпеченню, та зазначено усю необхідну інформацію про нього.

Спосіб забезпечення позову, обраний заявником, є співмірним із позовними вимогами.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, розглядаючи заяву про забезпечення позову, дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача, оскільки вид забезпечення позову, який просить вжити позивач, відповідає змісту права, про захист якого він звернувся до суду.

Перевіривши викладені заявником обставини, виходячи з положень статті 151 ЦПК України, апеляційний суд вважає їх достатніми для обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення, вид забезпечення позову є співмірним з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому цю ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанцій не спростовують.

Питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії апеляційним судом не вирішується, оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується справа по суті.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Каленської Світлани Семенівни залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 лютого 2024 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська