Справа № 281/724/23
Провадження 2/279/371/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,

секретаря Лепесевицька В.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку позовного провадження в м. Коростень цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Лугинської селищної ради Житомирської області , про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина за законом у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Зазначила, що після смерті матері вона фактично прийняла спадщину, оскільки проживала та була зареєстрована в спадковому будинку, звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак оформити спадщину виявилось неможливим через відсутність правовстановлюючих документів.

В судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача надав заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Лугинської селищної ради в засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутності.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ст.ст. 191ч.2, 247 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.200ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Лугини Коростенського району Житомирської області померла ОСОБА_3 ( копія свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ( а.с. 8 ) .

Згідно до довідки № 1261 від 11.05.2023 року, виданої виконкомом Лугинської селищної ради Коростенського району Житомирської області, слідує, що житловий будинок, який розміщений за адресою АДРЕСА_1 на праві особистої власності належить нині померлій ОСОБА_3 , згідно записів погосподарської книги №6 за 2016 - 2023 роки. Зареєстровані в будинку - ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ,2004 р.н. Рік забудови -1982 . ( а.с. 143 )

Згідно до довідки № 1271 від 11.05.2023 року, виданої виконкомом Лугинської селищної ради Коростенського району Житомирської області, слідує, про те що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно була зареєстрована та постійно проживала по день смерті за адресою АДРЕСА_1 згідно запису в погосподарській книзі №16 за 2016 -2023 роки.

Разом з нею по день її смерті були зареєстровані та проживали : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ( а.с. 15)

Відповідно до положень ст. 100, 101 ЦК УРСР 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 Особиста власність цього ж кодексу не повязувала наявність такого права з його обовязковою державною реєстрацією.

На час набуття права власності спадкодавцем на спірний будинок державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про прядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, а підстави набуття права власності на таке майно визначались ст.ст.100,101 ЦК УРСР. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 04.01.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Отже, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернулась до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Можарівської Н.В. із заявою про прийняття спадщини, проте, нотаріус обґрунтовано відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. ( лист відома а.с. 18)

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ч.1ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування є такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 200, 263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 392, 1261,1268 ЦК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що залишився після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Коваленко В.П.