Справа № 597/2028/23
Провадження № 2/597/86/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2024 р. м.Заліщики

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Торської І.В.

за участю секретаря судового засідання Фаринник Г.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту, визнання права власності на частину будинковолодіння та визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Представник позивача, адвокат Данильчук Н.Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту, визнання права власності на частину будинковолодіння та визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування.

В позовній заяві просить суд встановити факт про те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , була дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , визнати за ОСОБА_1 право власності на частину будинковолодіння, яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та право на земельну частку (пай), розміром 0,95 умовних кадастрових гектарів, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0089682, після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 20.11.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача - адвокат Данильчук Н.Б. подав до суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, з позовними вимогами згідна та просить їх задовольнити у повному обсязі. Дана заява засвідчена старостою Синьківського старостинського округу Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області Галиною Мудрак та зереєстрована в реєстрі за №11-28.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачами суперечить вимогам закону.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, заяви представника позивача та відповідача, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задовольнити позов, виходячи із наступного:

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Синьків Заліщицького району Тернопільської області, померла баба позивача ОСОБА_3 , спадщину після смерті якої прийняв її чоловік ОСОБА_4 , оскільки проживав з померлою на момент її смерті в одному будинку та після її смерті вступив у володінні її майном, дане підтверджується довідкою міської ради № 19-15/439 від 11.10.2023 року .

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Синьків, Заліщицького району, Тернопільської області, помер дід позивача ОСОБА_4 . Спадщину після смерті якого прийняв ОСОБА_1 , оскільки проживав з померлим на момент його смерті в одному будинку, дане підтверджується довідкою міської ради № 19-15/440 від 11.10.2023 року .

За життя 05 вересня 1997 року ОСОБА_4 , склав на ОСОБА_1 , заповіт, яким заповів позивачу все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_4 , відкрилася спадщина на належне йому майно та на майно його дружини ОСОБА_3 , спадщину після смерті якої він прийняв, а саме: частину житлового будинку, з підвалом, господарськими будівлями та надвірними спорудам, який розташований за адресою АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0089682.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом та оформлення права власності на частину будинковолодіння та на земельну ділянку, після смерті ОСОБА_3 та оформлення права власності на спадкове майно, позивач звернувся із заявою до державного нотаріуса. Однак, державний нотаріус своєю постановою №413/01-16 від 30 вересня 2023 року, відмовив йому у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки, він не підтвердив той факт, що ОСОБА_3 дійсно була дружиною ОСОБА_4 та рекомендовано дане питання вирішувати по суті в судовому порядку.

Для внесення змін до актового запису про одруження, позивач звертався до Заліщицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), однак, висновком №116/26.15.6.1-32 від 27.01.2023 року йому відмовлено у внесенні змін до згаданого актового запису цивільного стану через відсутність підтверджуючих документів для внесення цих змін. Тому він змушений вирішувати дане питання в судовому порядку,

Той факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 була дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , підтверджується наступними доказами:

- довідкою міської ради № 19-15/439 від 11.10.2023 року, де зазначено, що на момент смерті ОСОБА_3 , з нею проживав її чоловік ОСОБА_4 ;

- довідкою міської ради № 19-15/440 від 11.10.2023 року, де зазначено, що ОСОБА_3 дійсно була дружиною ОСОБА_4 .

Встановлення даного юридичного факту позивачу необхідно, для реалізації спадкових прав після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зі змісту ст.315 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання правовстановлюючих документів в органах, що вчиняють нотаріальні дії.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для позивача важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючих документів в адміністративному порядку неможливо.

В той же час, факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів

Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту.

У даній справі встановлено, що позивач звертався з заявою до державного нотаріуса, який рекомендував встановити факт родинних зв`язків із спадкодавцем у судовому порядку.

А, тому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , була дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Суд також вважає, що наявність розбіжностей у свідоцтві про одруження спадкодавців, позбавляє ОСОБА_1 права на отримання спадщини, чим порушуються його спадкові права, які підлягають поновленню шляхом задоволення заяви.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом.

Позивач ОСОБА_1 є внуком померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та спадкоємцем за заповітом.

Після смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина на належне йому майно та на майно його дружини ОСОБА_3 , спадщину після смерті якої він прийняв, а саме: частину житлового будинку, з підвалом, господарськими будівлями та надвірними спорудам, який розташований за адресою АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, згідно Сертифіката на право на земельну частку (па) серії ТР № 0089682.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом та оформлення права власності на частину будинковолодіння та на земельну ділянку, після смерті ОСОБА_3 та оформлення права власності на спадкове майно, позивач звернувся із заявою до державного нотаріуса, однак, державний нотаріус своєю постановою №413/01-16 від 30 вересня 2023 року, відмовив йому у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки, він не підтвердив той факт, що ОСОБА_3 дійсно була дружиною ОСОБА_4 та рекомендовано дане питання вирішувати по суті в судовому порядку.

Згідно листа Державного нотаріуса Борщівської державної контори Інни Дідик №576/01-16 від 05.12.2023 року:

-спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 Заліщицькою державною нотаріальною конторою не заводилася;

-спадкова справа №698/2001 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 Заліщицькою державною нотаріальною конторою, у зв`язку із закінченням терміну зберігання передана на зберігання до Державного нотаріального архіву Тернопільської області.

Згідно довідки №19-15/439 від 11.10.2023 року виданої виконавчим комітетом Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області слідує, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , разом з нею за вказаною адресою на день смерті проживав та був зареєстрований її чоловік ОСОБА_4 .

Згідно довідки №19-15/440 від 11.10.2023 року виданої виконавчим комітетом Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області слідує, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , разом з ним за вказаною адресою на день смерті проживав (без реєстрації) його внук ОСОБА_1 .

Згідно довідки від 09.02.2023 року виданої Заліщицьким районним комунальним роспрозрахунковим бюром технічної інвентаризації житловий будинок з господарським будівлями та надвірними спорудами в АДРЕСА_1 згідно архівних документів зареєстровано за:

- ОСОБА_3 1/2 частини на підставі Свідоцтва на право власності на будинковолодіння 28.08.2001 р. та записано в Р. кн. №2, за Р. №84;

- ОСОБА_1 1/2 частини на підставі Свідоцтва на право на спадщину за заповітом 06.12.2001 р. за Р. №1156 та записано в Р. кн. №2, за Р. №84.

З листа виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області №29-19-0.2133-3781/2-23 від 23.10.2023 року слідує, що відповідно до записів Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Заліщицькою районною державною адміністрацією по колгоспу ім.Б.Хмельницького на території Синьківської сільській раді 24.12.1996 року ОСОБА_3 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0089682, за реєстраційним №09326, згідно розпорядження голови Заліщицької районної державної адміністрації від 22.10.1996 №548, розміром 0,95 умовних кадастрових гекторів.

Вказаний сертифікат серії ТР №0089682 втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Колос» №29 (8901) за 02 грудня 2022 року. Вищезазначене підтверджує той факт, що на ім`я ОСОБА_3 дійсно було оформлено в установленому законом порядку сертифікат на право на земельну частку (пай), оригінал якого втрачено.

За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Оскільки, правовідносини з приводу спадкування виникли у 1998 році, то відповідно до Перехідних положень ЦК України 2003 року регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Стаття 534 ЦК УРСР 1963 року визначає, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" №7 від 16.04.2004 року, громадянин, включений до списку, який додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно п.3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ст.2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її чоловік, ОСОБА_4 оскільки проживав із померлою на момент її смерті в одному будинку та після її смерті вступив у володінні її майном, а після смерті ОСОБА_4 його онук ОСОБА_1 , оскільки проживав з померлим на момент його смерті в одному будинку.

ОСОБА_2 по вищевказаній справі є дочкою померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та матір`ю позивача. Відповідачка згідна з позовними вимогами. Інших спадкоємців крім позивача і відповідачки немає.

Таким чином, суд приходить до переконання, що даний позов слід задовольнити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.ст.10, 11, 76, 77, 81-82, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 288-289, ч.1 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту, визнання права власності на частину будинковолодіння та визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , була дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкоємцем за заповітом, право власності на частину будинковолодіння, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , куди входить: житловий будинок літери «А-1», дійсною вартістю: 10060 грн. 00 коп., яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкоємцем за заповітом, право на земельну частку (пай), розміром 0,95 умовних кадастрових гектарів, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0089682, за реєстраційним №09326, згідно розпорядження голови Заліщицької районної державної адміністрації від 22.10.1996 №548, з цільовим призначенням земельної ділянки «Для ведення товарного сільськогосподарського призначення», місце знаходження на території Синьківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, нормативно грошовою оцінкою 27583 грн. 25 коп., після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляцію, яка подається безпосередньо Тернопільському апеляційному суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.01.2024 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ірина ТОРСЬКА