Справа № 484/6249/23
Провадження № 2/484/360/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2024 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Болквадзе Бесікі Мерабович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок,

У С Т А Н О В И В :

13.11.2023 року позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин між нею та померлим ОСОБА_5 , як між вітчимом та падчеркою, та про визнання права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що вона звернулася до Другої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини після її матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого була відкрита спадкова справа № 13/2003.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належної на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно, посвідчений Первомайською державною конторою від 14 квітня 1960 року, за реєстровим номером 1108, що належало ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після якого прийняла його дружина ОСОБА_6 , але не оформила своїх прав.

ОСОБА_1 звернулася до Другої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області із проханням видати свідоцтво про право на спадщину на даний житловий будинок, проте їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя спадкодавець заповіту не склав.

В статті 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу

Крім позивачки спадкоємцями за законом є чоловік спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , діти спадкодавця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадщину після якої прийняли її діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до наданої КП «ПМБТІ» виписки підтвердження чинності запису щодо реєстрації права власності станом на 31.12.2012 року № 696/06-01-06 від 27.09.2023 року, ОСОБА_7 був власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, в КП «ПМБТІ» перебуває нотаріально засвідчена копія договору від 14 квітня 1960 року за р. № 1108, ксерокопію якої позивачка отримала із засвідченням її начальником КП «ПМБТІ» Ольгою Мар`ян. Однак на підставі такого документа, вона не має можливості оформити свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим звертається до суду з цим позовом.

ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер вітчим позивачки ОСОБА_5 , після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/4 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який він фактично прийняв після смерті дружини ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не оформив своїх прав.

В ч. 3 ст. 1268 ЦКУ зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У встановлений строк ОСОБА_1 звернулась до Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася по смерті вітчима. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, так як згідно із документами наданими нотаріусу не підтверджено факт родинних відносин з вітчимом.

ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 і у свідоцтві про народження Серії НОМЕР_1 , в графах батьки значиться батько ОСОБА_7 , а мати ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько ОСОБА_7 помер, і мати 05 травня 1993 року одружилася з ОСОБА_5 , але свідоцтво про шлюб її матері втрачене, що не дає можливості підтвердити родинні відносини між ними, а також між позивачкою та вітчимом.

Те, що ОСОБА_5 був її вітчимом підтверджується ксерокопією паспорта серії НОМЕР_2 , де на сторінці десятій, яка вказує на сімейний стан громадянина, проставлено штамп Южноукраїнським ДРАЦС, де вказано що власник паспорту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 .

Згідно довідки про склад сім`ї від 19.05.2023 року зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , проживала разом з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 та доглядала за ним через стан його здоров`я по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачка продовжує проживати за вищевказаною адресою та сплачувати комунальні послуги.

ОСОБА_1 самостійно і за власні кошти здійснила поховання ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою про поховання від 28 липня 2022 року.

Згідно зі ст. 328 ЦК України прав власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

Позивач та його представник надали суду заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали заяви про визнання позовних вимог в повному обсязі, справу просили розглядати без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно, посвідчений Первомайською державною конторою від 14 квітня 1960 року, за реєстровим номером 1108. Право власності було зареєстроване в бюро технічної інвентаризації 16 липня 1964 року, що вбачається з виписки КП «ПМБТІ», доданої до позову.

Дружина ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_6 була відкрита спадкова справа № 13/2003, з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися діти ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Крім того, на момент смерті ОСОБА_6 , з 05 травня 1993 року вона перебувала у шлюбі та проживала разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

На час смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діяв Цивільний Кодекс УРСР від 18.07.1963 року, де ст. 549 визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За інформацією, наданою з Першої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області, спадкова справа після смерті ОСОБА_7 не заводилась, а отже з заявами про прийняття спадщини будь-які особи не зверталися. З будинкової книги будинку по АДРЕСА_2 , вбачається, що ОСОБА_6 , вказана як співвласниця разом із чоловіком ОСОБА_7 , після смерті чоловіка і до своєї смерті продовжувала проживати у вказаному будинку, а отже фактично вступила у володіння спадковим майном, що є підставою вважати її такою, що прийняла спадщину.

ОСОБА_5 не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, проте з матеріалів справи вбачається, що він продовжив проживати в будинку по АДРЕСА_1 аж до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому вів спільне господарство з позивачкою ОСОБА_1 та сплачував комунальні послуги за вказаний будинок, а отже, на переконання суду він також прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги, який після смерті спадкодавця фактично вступив у володіння спадковим майном, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР.

Отже після смерті ОСОБА_6 , спадкоємцями її майна є діти ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та чоловік ОСОБА_5 .

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , а залучені до у часті у справі в якості відповідачів її діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечували проти визнання права власності на спадкове майно, будинок, за позивачкою, так само, як і відповідач ОСОБА_4 .

Щодо померлого ОСОБА_5 , то після його смерті з заявою про прийняття спадщини на належну йому за життя частину (1/4) будинку, до нотаріальної контори звернулася лише позивач, проте постановою нотаріуса від 02.10.2023 року їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю родинних відносин зі спадкодавцем.

Позивач просить встановити факт родинних відносин між нею та померлим ОСОБА_5 , як між вітчимом та падчеркою.

В цій частині на переконання суду слід відмовити позивачу у задоволенні вимоги, через те, що в розумінні Глави 86 ЦК України, падчерка не є спадкоємцем після смерті вітчима. Визнання таких відносини родинними не має сенсу.

Однак з тексту позову та матеріалів справи вбачається, що позивач проживала тривалий час за життя та на момент смерті ОСОБА_5 зі спадкодавцем разом та вели спільне господарство, доглядала його по день смерті та здійснила його поховання. Таке підтверджується довідкою похоронного бюро «АНГЕЛ» та довідками про склад сім`ї позивача.

Суд вважає, що з огляду на викладене, в силу ст.ст. 1264, 1268 ЦК України, позивач відноситься до четвертої черги спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину.

Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , ІНПП не відомо, паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІНПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_4 , ІНПП НОМЕР_5 ) та ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІНПП НОМЕР_6 ) про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_13 в м. Первомайськ Миколаївської області.

В іншій частині, у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата складання повного тексту рішення - 26.01.2024 року.

Суддя: