Справа № 159/6079/23
Провадження № 2/732/55/24
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2024 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Лиманської М.В., у присутності секретаря Данилової С.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації : АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та додаткових витрат на дитину,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 27.10.2014 у справі №732/1564/14 шлюб між сторонами розірвано. Колишнє подружжя мають двох спільних неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 21.11.2014 у справі №732/1615/14 визначено місця проживання спільних дітей сторін ОСОБА_4 з позивачкою, а ОСОБА_3 з відповідачем. Через деякий час після розірвання шлюбу сторони знову почали спільно проживати без реєстрації шлюбу, вести спільний побут та виховувати дітей, проте у травні 2023 року остаточно припинили стосунки. Позивачка стверджує, що з жовтня 2022 року відповідач самоусунувся від виховання дітей та їх матеріального забезпечення. Наразі діти сторін проживають разом з позивачкою в м.Ковель Волинської області та перебувають на її утриманні. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання відповідач не бажає, хоча в силу ст. 180 Сімейного кодексу України зобов`язаний утримувати дітей до повноліття. Разом з тим позивачка вказує на те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, він є працездатною особою, не має вад здоров`я, інвалідності, тому може сплачувати аліменти. Оскільки добровільно кошти на утримання дітей відповідач не надає, тому позивачка звертається до суду.
Крім того, позивачка вказує, що їх спільна з відповідачем дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студенткою ІІ курсу денного відділення ВСП «Техніко-економічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка», навчання за кошти фізичних та юридичних осіб. Згідно з рішенням суду про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 має проживати разом з відповідачем та перебувати на його утриманні, але наразі дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Остання оплачує навчання дочки та матеріально її забезпечує. Посилаючись на положення ст. 185 СК України, позивачка просить стягнути з відповідача кошти на навчання їх спільної з відповідачем дочки.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 листопада 2023 року справу передано до Городнянського районного суду Чернігівської області за підсудністю.
Ухвалою судді від 06 грудня 2023 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі.
У судове засіданні позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. 15.01.2024 від позивачки на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивачка підтримує в повному обсязі. (45)
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою місця реєстрації його проживання. За даними відділу ЦНАП Городнянської міської ради Чернігівської області відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.27). Згідно відмітки поштового відділення поштове відправлення з судовою повісткою про виклик в судове засідання на 17.01.2024 повернуто без вручення у зв`язку із відсутністю адресата. (а.с.44) Також відповідач викликався в судове засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті „Судова влада. (а.с. 42)
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача.
Враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_2 в розумінні ст.130 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзиву на позов, позивачка не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
За правилами ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, дійшов наступних висновків.
Дослідженням рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2014 року у справі №732/1564/14 установлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , укладений 15 липня 2006 року, розірвано. Вказане рішення суду набрало законної сили 27 жовтня 2014 року. (а.с.10)
Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 установлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Городня Чернігівської області, її батьками зазначені ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . (а.с.19)
Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 установлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Городня Чернігівської області, його батьками зазначені ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . (а.с.13)
З копії рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 10 листопада 2014 року у справі 732/1615/14 установлено, що вказаним рішенням визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , та визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 . Рішення набрало законної сили 21.11.2014. (а.с.17-18)
За даними витягу з Реєстру територіальної громади від 10.10.2023 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою зареєстровані діти позивачки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14, 20,21)
З довідки, виданої 11.09.2023 начальником Управління патрульної поліції у Волинській області Д.Мокичем, установлено, що ОСОБА_1 з 03.08.2020 проходить службу в поліції та перебуває на посаді поліцейського з роти обслуговування м.Ковель УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції. (а.с.16)
Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У силу положень статті 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором одержувача аліментів.
Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Положеннями ч.1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Як убачається з позовної заяви позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхніх двох спільних дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01.10.2022 і до досягнення дітьми повноліття.
Згідно з положеннями ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Слід зазначити, що ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.
Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.
За загальними правилами Сімейного кодексу України вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів.
Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.
Матеріали справи не містять жодних доказів, що позивачка вживала до подачі вказаного позову до суду належних заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та доказів ухилення відповідача від сплати аліментів в розумінні ч. 2 ст.191 СК України.
Таким чином, підстави для стягнення аліментів з відповідача за попередній період, тобто починаючи з 01 жовтня 2022 року, відсутні.
Враховуючи те, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, зважаючи на відсутність будь-яких заперечень проти позову з боку відповідача, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 11 жовтня 2023 року ( дня подачі позову до суду) і до досягнення кожною дитиною повноліття.
Стосовно позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат 20 256 грн на оплату навчання дочки сторін, суд виходить з наступного.
Дослідженням довідки ВСП «Техніко-економічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка» від 11.09.2023 №412 установлено, що ОСОБА_3 з 01 вересня 2022 року є студенткою ВСП «Техніко-економічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка», навчається на ІІ курсі, спеціальність «Право». Навчання за кошти фізичних та юридичних осіб, форма навчання денна. Термін навчання до 30 червня 2026 року. (а.с.23)
З договору про надання освітніх послуг, укладеного між ВСП «Техніко-економічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка» в особі директора Іванець Л.В. та ОСОБА_1 , убачається, що вартість навчання ОСОБА_3 у вказаному навчальному закладі складає 16 000 грн за один рік, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання, а саме з 01.09.2022 по 01.07.2026 , складає 64 000 грн. (а.с.15)
У силу ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. 181, 182 СК. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.
Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.
Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини, і свідчать про необхідність додаткових витрат.
Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.
Доказами справи підтверджено, що позивачкою було сплачено 10 128 грн за навчання їх спільної з відповідачем дочки ОСОБА_3 .
Зважаючи на вказані обставини, суд дійшов висновку про обгрунтованість заявлених позивачкою вимог та необхідність стягнення з відповідача 20 000,0грн, тобто 50% вже понесених позивачкою та очікуваних наперед до грудня 2024 року включно (тобто до досягнення дитиною повноліття) додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, що є підставою в порядку ст. 141 ЦПК України для стягнення із відповідача в дохід держави 1073,60 грн. судового збору.
За правилами п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст. 150, 180-182, 183, 185 СК України, ст. 12, 13, 81, 141,206, 211, 258, 259, 265, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактичо проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня подання заяви до суду 11.10.2023 і до досягнення кожною дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20 000,0 грн додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за період її навчання з 01.09.2022 по 05.12.2024.
Стягнути з ОСОБА_2 1073,60 судового збору на користь держави.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через Городнянський районний суд Чернігівської області.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений 17.01.2024.
Суддя М.В.Лиманська