Справа № 191/5548/23
Провадження № 2/181/134/24
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"26" січня 2024 р. смт. Межова

Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Літвінова Л.Ф., розглянувши матеріали уточненої позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа: Петропавлівський відділ державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Межівського районного суду Дніпропетровської області в порядку підсудності з Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: Межівський відділ державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2024 року позовну заяву було залишено без руху, зазначено недоліки та надано строк на їх усунення.

Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2024 року уточнену позовну заяву було залишено без руху, зазначено недоліки та надано строк на їх усунення.

25 січня 2024 року представник позивача усунув недоліки зазначені в ухвалі судді від 24 січня 2024 року, надавши уточнену позовну заяву.

Разом з тим, при дослідження матеріалів позовної заяви встановлено, що позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору посилаючись на норми Закону України «Про захист прав споживачів» та правову позицію ВП ВС по справі № 761/24881/16-ц, викладену у постанові від 21.03.2018.

Однак, звертаю увагу позивача на те, що вказана правова позиція стосується іншого питання, а саме єдності цивільного процесу, який включає як апеляційний та касаційні перегляди, що передбачає можливість застосування положень про пільги щодо сплати судового збору на вказаних стадіях процесу. Предмет спору у справі № 761/24881/16-ц (стягнення користувачем фінансових послуг коштів з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб), є відмінним від предмета спору у справі за позовом ОСОБА_1 визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, з посиланням на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач вказує, що спірні правовідносини стосуються кредитних правовідносин, а тому позивач є звільненим від сплати судового збору. Позивач посилається на практику ВС сформовану у справі № 643/2870/18 від 26.02.2020.

Однак, з метою забезпечення єдності судової практики, суд має враховуючи висновки ВС з подібних питань, приймаючи до уваги останню судову практику.

Так, у постанові ВС від 24 лютого 2022 року по справі № 336/7773/21, предметом розгляду якої були саме вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ВС вказав, що позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з вчиненням його з порушенням законодавства, не є спором пов`язаним з захистом прав споживачів. Враховуючи відсутність спору щодо захисту прав споживачів та наявність спору, пов`язаного із обставинами виконавчого провадження, позивач звертаючись до суду з вказаним позовом, має сплачувати судовий збір.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору лише за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, як споживачів.

Позивачем перед судом не обґрунтовано, як позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, пов`язані з його правами як споживача, та які саме права споживача, визначені спеціальним законом, є порушеними та підлягають захисту в обраний позивачем спосіб.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а відповідно позивачем має бути сплачено судовий збір у розмірі передбаченому Законом України «Про судовий збір», докази такої сплати надати суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвал про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення вказаних недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява, згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, вважається неподаною та повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду з вказаним позовом, з посиланням на ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» - відмовити.

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

Копію ухвали направити позивачу для відома та надати йому строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя:Л. Ф. Літвінова