справа № 619/3051/17
провадження № 6/619/22/24
УХВАЛА

іменем України

15 січня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

стягувач: ОСОБА_1 ;

боржник: ОСОБА_2 ;

державний виконавець: Стадніченко Тетяна Олександрівна.

Суть питання, що вирішується ухвалою.

03 січня 2024 року державний виконавець Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області Стадніченко Т.О. звернулася до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, а саме, визначити місце побачення стягувача з дитиною за місцем перебування ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви посилалася на те, що на виконанні у Дергачівському відділу державної виконавчої служби Харківського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження № 57416300 з примусового виконання виконавчого листа № 619/3051/17 від 14.08.2018, виданого Дергачівським районним судом Харківської області про усунення перешкоди ОСОБА_1 та визначення йому днів для участі у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: кожного вівторка та четверга кожного тижня з 17 год 00 хв до 19 год 00 хв, без присутності матері; кожної суботи та неділі кожного другого та четверного тижня місяця з 10 год 00 хв до 18 год 00 хв, без присутності матері. Місце побачення стягувача з дитиною судом не встановлено. 24.12.2021 винесена постанова про відновлення виконавчого провадження на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 25.11.2021. У зв`язку із збройною агресією рф проти України боржник ОСОБА_2 , відповідно до її заяви, разом із сином ОСОБА_4 , 2015 р.н. була евакуйована до Німеччини де і перебуває на теперішній час. Відділу відомо, що стягувач ОСОБА_1 перебуває на території Полтавської області, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 13.04.2022 про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи. Вказує, що у своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що м. Полтава абсолютно небезпечене місто та вважає, що безпечним для дитини буде проведення виконавчих дій в приміщенні Шевченківського відділу ДВС у м. Полтава СМУ МЮ. Однак, у зв`язку з тим, що приміщення ВДВС не краще місце для побачення стягувача з дитиною то вважає, що місцем побачення стягувача з сином ОСОБА_4 повинно відбуватися у затишній, домашній та безпечній обстановці, а саме, за адресою мешкання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

У судове засідання представник Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області не з`явився, т.в.о. керівника Бєльський А.Ю. надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без участі представника відділу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 проти заяви заперечував, посилаючись на те, що місце його побачення з дитиною вже визначено у м. Харкові і змінювати нічого не треба. Пояснив, що адреса у місті Полтава, це тимчасове місце ВПО. У своїй заяві він просив призначити місце проведення виконавчих дій в приміщенні Шевченківського відділу ДВС у м. Полтава СМУ МЮ, а не змінювати спосіб і порядок виконання рішення суду, що може бути обмеженням прав дитини та батька. Отже, просив у задоволенні заяви відмовити.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом установлено, що на виконанні у Дергачівському відділу державної виконавчої служби Харківського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження № 57416300 з примусового виконання виконавчого листа № 619/3051/17 від 14.08.2018, виданого Дергачівським районним судом Харківської області про усунення перешкоди ОСОБА_1 та визначення йому днів для участі у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: кожного вівторка та четверга кожного тижня з 17 год 00 хв до 19 год 00 хв, без присутності матері; кожної суботи та неділі кожного другого та четверного тижня місяця з 10 год 00 хв до 18 год 00 хв, без присутності матері.

На підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 25.11.2021 у справі № 619/3051/17 про визнання неправомірною бездіяльності щодо не відновлення виконавчого провадження, 24.12.2021 головним державним виконавцем Дергачівського ВДВС Харківського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Стадніченко Т.О. відновлено виконавче провадження № 57416300.

13.07.2023 головним державним виконавцем Стадніченко Т.О. винесена постанова про визначення місця побачення стягувача ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 за адресою реєстрації стягувача: АДРЕСА_2 , у час визначений рішенням суду.

У статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Частиною 3 статті 9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Вказані норми міжнародного права кореспондуються із положеннямистатті 141 СК України, відповідно до якої мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, та із положеннями частини третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», в якій вказано, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що суд може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено статтею 16 ЦК України.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.06.2019 по справі № 350/426/16-ц (провадження № 61-29076св18).

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі статті 16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

З наведених норм вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин та тільки у випадку відкриття виконавчого провадження.

Отже, спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав, а зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

Матеріали справи свідчать про те, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 22.02.2018, з урахуванням змін, внесених постановою Апеляційного суду Харківської області від 18.07.2018, визначено ОСОБА_1 наступний спосіб участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце та час їхнього спілкування: кожного вівторка та четверга кожного тижня з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. без присутності матері; кожної суботи та неділі кожного другого та четвертого тижня місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. без присутності матері.

Постановою державного виконавця Стадніченко Т.О. від 13.07.2023, визначено місце побачення стягувача ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 за адресою реєстрації стягувача: АДРЕСА_2 , у час визначений рішенням суду.

З огляду на заяву ОСОБА_1 , яка була надіслана ним 26.12.2023 до Дергачівського ВДВС у Харківській області, він просить державного виконавця Стадніченко Т.О. у виконавчому провадженні № 57416300 призначити місце проведення виконавчих дій в приміщенні Шевченківського ВДВС у м. Полтава СМУ МЮ.

Разом з тим, державний виконавець у своїй заяві просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду та визначити місце побачення стягувача з дитиною за місцем перебування ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 .

Отже, вимоги державного виконавця фактично зводяться не до зміни способу виконання рішення суду, а до зміни вимог стосовно місця побачення з дитиною.

Проте, на стадії виконання рішення суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних вимог стягувача, що є неприпустимим.

Крім того, під зміною способу виконання слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. При цьому зміна способу виконання не має змінювати суті самого рішення.

Доказів неможливості виконання рішення суду заявником не надано.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про зміну способу та порядку виконання судового рішення не підлягають задоволенню, оскільки, змінивши спосіб виконання судового рішення як того просить заявник, суд фактично винесе нове рішення по справі.

Отже, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, меж дозволеного втручання та балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви про зміну порядку і способу виконання судового рішення.

Відповідно до абз. 2 ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання повного тексту ухвали, залежно від складності справи, може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 258-261, 351-354, 435 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви державного виконавця про зміну порядку і способу виконання рішення суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17 січня 2024 року.

Суддя Є. А. Болибок