Провадження № 6/761/327/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Харечко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «АСАП» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2010р., яке набрало законної сили, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі по тексту - ПАТ КБ «Надра») заборгованість за кредитним договором в розмірі 1534506,51 грн., судовий збір в сумі 1700,00 грн, та витрати інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн.

У жовтні 2023р. до суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АСАП» (далі по тексту ТОВ « ФК «АСАП») із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі №2-9554/10 від 25 лютого 2023р. на з ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «ФК «АСАП», оскільки 19 січня 2020р. між ПАТ КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ Фінансів» (далі по тексту - ТОВ «Світ Фінансів») було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №GL3N212458. У подальшому, 31 травня 2021р. між ТОВ «Світ Фінансів» та ТОВ «ФК «АСАП» також було укладено договір відступлення права вимоги №431/П/РП/2008-840-1, відповідно до якого ТОВ «Світ Фінансів» відступило ТОВ «ФК «АСАП» право вимоги за кредитним договором №431/П/РП/2008-840 від 08 вересня 2008р. відносно боржника ОСОБА_1 .

Крім того, у заяві вказано, що згідно з даними сайту Автоматизованої системи виконавчого провадження відсутня будь-яка інформація щодо відкритих виконавчих проваджень на ім`я ОСОБА_1 з виконання вказаного виконавчого листа.

За вказаних обставин, заявник, посилаючись на положення ст.ст. 442, 512-517 ЦПК України, просить заяву задовольнити.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва вказану заяву прийнято судом до розгляду та призначено судове засідання.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, сторона заявника клопотала перед судом про розгляд справи у відсутність свого представника, інші учасників процесу поважності причин неявки суду не повідомили, відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає, що вказану заяву необхідно залишити без задоволення.

У відповідності з ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19 січня 2020р. між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Світ Фінансів» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №GL3N212458, відповідно до якого ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «Світ Фінансів», а ТОВ «Світ Фінансів» набуло право вимоги до позичальників, заставодавців, поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього договору.

Суд зазначає, що заявником не надано суду Додаток №1 з реєстром боржників, до вказаного договору, а відтак суд позбавлений можливості встановити, чи набуло ТОВ «Світ Фінансів» право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №431/П/РП/2008-840 від 08 вересня 2008р.

При цьому, 31 травня 2021р. між ТОВ «Світ Фінансів» та ТОВ «ФК «АСАП» було укладено договір відступлення права вимоги №431/П/РП/2008-840-1, відповідно до якого ТОВ «Світ Фінансів» відступило ТОВ «ФК «АСАП» право вимоги за кредитним договором №431/П/РП/2008-840 від 08 вересня 2008р. відносно боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та другастатті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ятастатті 442 ЦПК України).

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022р. у справі № 2-7763/10 дійшла до виснувку, що процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене ст. 55 ЦПК України - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особиу зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справіне обхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам ч. 1 ст. 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першоїстатті 2 ЦПК України

В свою чергу, Верховний Суд у постанові від 28 лютого 2024р. у справі №2-85/11 , враховуючи правову позицію, сформульовану Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022р. усправі №2-7763/10, дійшов висновку, що правонаступник стягувача може звернутися до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то подаючи заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, такий правонаступник має одночасно подати заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, обґрунтовуючи поважність причин цього. У разі відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заява про заміну стягувача у виконавчому листі на правонаступника задоволенню не підлягає, оскільки в цьому випадку така заміна носить виключно формальний характер, не сприяє реалізації завдань цивільного судочинства та не відповідає принципу ефективності, оскільки не дає можливості виконати рішення суду без звернення до суду для вжиття додаткових заходів. Так, відповідно до пункту 2 частини четвертоїстатті 4 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони стягувача протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25 червня 2019р. у справі № 910/10031/13, від 30 липня 2019р. у справі № 5/128, від 21 серпня 2020р. у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

Так, будь-яких посилань чи вимог щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа вказана заява про заміну стягувача у виконавчому листі не містить.

З наведених вище обставин вбачається, що звернення із заявою, яка містить вимогу про заміну сторони стягувача у виконавчому листі щодо боржника відбулося поза межами строку встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому підстави для заміни сторони стягувача у виконавчому листі суду відсутні, крім того, заявником не надано суду докази підтвердження переходу права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 від ПАТ КБ «Надра до ТОВ «Світ Фінансів». (відсутній Додаток №1 з реєстром боржників, до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №GL3N212458).

У зв`язку із викладеним суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні вказаної заяви.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12-14, 18, 19, 76-81, 89, 128, 211, 247, 259-261, 268, 352-355, 442 ЦПК України; ст. ст. 8, 55, 129 Конституції України; ст. ст. 11, 512, 514 ЦК України; ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «АСАП» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: