Справа № 350/142/24
Номер провадження 2/350/159/2024
У Х В А Л А

про залишення без руху

23 січня 2024 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Бейко А.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про реальний розподіл спільного майна подружжя, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в:

У своїй позовній заяві позивачка ОСОБА_1 просить постановити рішення, яким скасувати державну реєстрацію права власності та визнання права власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 , здійснену державним реєстратором Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області Локатир Б.М. за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 248 номер запису про право власності 26480879 від 04.06.2018 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 41456597 від 06.06.2018 року.

Провести реальний розподіл між нею та ОСОБА_2 спільного майна подружжя, а саме нерухомого майна, що складається з літньої кухні, та господарських споруд, розташованих по АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на його частину.

Вивчивши зміст позовної заяви та доданих до неї документів, суд прийшов до таких висновків.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, а тому порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір та порядок сплати судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 1 ст. 3 цього Закону, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 2 п. 1 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено, що з 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн..

Тобто, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить від 1211,20 грн. до 15140,00 грн., а немайнового 1211,20 грн..

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивачкою ОСОБА_1 заявлено одночасно дві позовні вимоги немайнового та майнового характеру, проте судовий збір сплачено лише за одну вимогу, про що свідчить долучена до матеріалів позовної заяви квитанція про сплату судового збору №0.0..1 від 17.01.2024, згідно якої сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Відповідно до п.п. 9, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Частиною 2 статті 176 ЦПК України та частиною 2 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Оскільки позивачка в позові посилається на те, що на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, виходячи з наведеного вище, предмету позову, а саме спірним майном є 1/2 частка житлового будинку (літньої кухні), загальною площею 94,1 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, суд попередньо визначає розмір судового збору за вимогами майнового характеру, який необхідно сплатити позивачці в сумі 1211,20 грн.

Судовий збір слід сплатити за наступними реквізитами: UA0009658; отримувач коштів: ГУК в Ів.-Фр.об./ТГ Рожнятів «Судовий збір»/22030101, код отримувача: , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Таким чином відповідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України при зверненні в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи зазначене, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачці у доступі до правосуддя після усунення недоліків.

Роз`яснити позивачці, що в разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута їй.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про реальний розподіл спільного майна подружжя, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху про що повідомити позивачку та надати їй строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, який не може перевищувати 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачці, що у разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява в частині заявлених нею позовних вимог вважатиметься неподаною і буде повернута.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію даної ухвали направити позивачці по справі.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя А.М.Бейко