н/п 2/490/640/2024 Справа № 490/8627/23
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
25 січня 2024 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У вересні 2023 року ТОВ «ФК «ПАРІС» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначає, що 11.10.2019 року між АТ «РВС Банк» та відповідачкою укладено кредитний договір шляхом підписання заяви-договору № 25 641 про надання банківської послуги, платіжна картка «Простір», що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, за умовами якого ОСОБА_1 надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок коштів у розмірі 25 641 грн. 03 коп., строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка 18,00% річних, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту 3% від суми наданого кредиту.
26.11.2021 року між АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФК «ПАРІС» укладено договір про відступлення права вимоги № 26/11/2021-1, згідно якого до ТОВ «ФК «ПАРІС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0042406.
Оскільки після відступлення ТОВ «ФК «ПАРІС» права вимоги до ОСОБА_1 остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, ТОВ «ФК «ПАРІС» просить суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 63 069, грн. 79 коп. заборгованості за кредитним договором.
Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження).
Ухвалою суду, яка направлена відповідачці в установленому порядку, останній був наданий строк для подання відзиву на позов. У встановлений строк відповідачка відзив на позов не подала.
За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Судом установлено, що 17.10.2019 року між АТ «РВС Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання заяви-договору №0042078 про надання банківської послуги, платіжна картка «Простір», що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, за умовами якого ОСОБА_1 надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок коштів у розмірі 25 641 грн. 03 коп., строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка 18,00% річних, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту 3% від суми наданого кредиту (а.с. 15).
11.10.2019 року грошові кошти у розмірі 25 641,03 грн г зараховані АТ «РВС БАНК» на картковий рахунок клієнта.
Відповідно до договору відступлення права вимоги № 26/11/2021-1 від 26.11.2021 року АТ «РВС БАНК» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до ОСОБА_1 згідно з кредитним договором № 0042406, що підтверджується витягом з Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами (а.с. 18-25).
Як вбачається з наданого ТОВ «ФК «Паріс» розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0042078 від 11.10.2019 року, ОСОБА_1 має 63 069 грн. 79 коп. заборгованості, з яких за тілом кредиту - 22 939,18 грн, за процентами - 7471,39 грн, за комісією - 16 153,83 грн, 1 868,28 грн - 3% за користування грошовими коштами з 28.10.2021 - 23.02.2022 року, 14 237,11 грн інфляційних втрат за період з 28.10.2021 року по 23.02.2022 року.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Стаття 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.
На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Враховуючи, що на підставі наданих доказів установлено, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення заборгованості на користь позивача, який є правонаступником всіх прав та обов`язків кредитора..
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 133, 141, 144, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Гуденко О.А