Справа № 456/6549/23
Провадження № 2-о/456/47/2024
РІШЕННЯ

іменем України

17 січня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С.

з участю секретаря Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , заінтересована особа Стрийська міська рада Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 ,звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Севастополь. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що17 листопада 2007 року в Чорнобаївській сільській раді Білозерського району Херсонської області між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила своє прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 . Від вказаного шлюбу у них народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 10 червня 2010 року між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано шлюб. Згідно довідки про смерть №С-02105 від 14.08.2023 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 на тимчасово окупованій території України в м.Севастополі, причина смерті - отруєння хімічними речовинами Т65.9. Заявник ОСОБА_1 звернувся в Стрийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для реєстрації смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак 26.12.2023 року заявник ОСОБА_1 отримав відмову в реєстрації смерті ОСОБА_3 , оскільки пред`явлені документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та рекомендовано звернутись заявнику до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3 , тому заявник змушений звернутися з даною заявою до суду.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_7 заявлені вимоги підтримав, покликаючись на викладені в заяві обставини та просив заяву задоволити.

Представник Стрийської міської ради Львівської області, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення представника заявника, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 26.03.2008 року Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вбачається, що його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

З свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 10.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис за № 86.

24 лютого 2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан, який діє по даний час.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявником подано довідку про смерть №С-02105 видану 14.08.2023 року відділом запису актів цивільного стану Нахимівського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя, згідно якої дата смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 м. Севастополь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.

Згідно до ст. 1, ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 року, територія м. Севастополя є такою, що перебуває у тимчасовій окупації, у зв`язку з чим на вказаній території органи державної влади та органи місцевого самоврядування не здійснюють свою діяльність, що, у свою чергу, позбавляє можливості заявника отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_3 та реалізувати пов`язані з цим права.

Згідно до ч. 1, 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24.12.2010 року № 3307/5) встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Таким чином, видане 14.08.2023 року відділом записів актів цивільного стану Нахимівського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя, що знаходиться на окупованій території України, свідоцтво про смерть НОМЕР_3 , не засвідчує у встановленому порядку факту смерті громадянки ОСОБА_3 , створює перешкоди та унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть останньої.

Виходячи з положень ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд вважає, що орган, який видав свідоцтво про смерть ОСОБА_3 у м. Севастополі, є незаконним, але разом з цим суд приймає до уваги в сукупності з іншими доказами дані, наявні в даному документі.

Так, згідно висновку Постанови Верховного суду від 22.10.2018 року у справі №235/2357/17, до вказаних правовідносин можуть бути застосованими так звані «намібійські винятки» Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Оскільки, реєстрація смерті ОСОБА_3 в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Севастополі.

Виходячи зі встановлених обставин справи та відповідно до наведених положень закону, враховуючи ту обставину, що заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_3 на території України, з метою забезпечення гарантії прав, свобод та законних інтересів заявника, суд вважає необхідним встановити факт смерті останньої.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки наведені у ній обставини повністю підтверджуються дослідженими письмовими доказами, долученими до матеріалів справи.

Згідно ч. 4, 5 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву задоволити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Севастополь.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 18.01.2024 року.

Головуючий суддя С. С. Сас