КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи 753/3516/23
Номер провадження 2-ві/824/5/2024
У Х В А Л А

16 січня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кашперської Т.Ц., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Гуля В.В., Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С. за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2023 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червоний хутір» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території,

в с т а н о в и в:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2023 року позов частково задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 грудня 2023 року визначено склад колегії суддів: Гуль В.В. - головуючий суддя, Матвієнко Ю.О., Мельник Я.С.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2023 року відкрито апеляційне провадження в даній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2023 року.

09 січня 2024 року засобами поштового зв`язку відповідач ОСОБА_1 подав заяву про відвід складу суду, посилаючись на обставинами, які викликають у нього сумнів у об`єктивності, неупередженості та незацікавленості судді, а саме те, що зазначена колегія суддів приймала участь у розгляді цивільної справи № 753/7926/23-ц (провадження 22-ц/824/15619/2023 за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Червоний хутір» про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення моральної шкоди, і дана колегія ухвалила рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного просив відвести склад Київського апеляційного суду суддів Гуля В.В., Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С. по справі № 753/3516/23 за позовом ОСББ «Червоний хутір» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 січня 2024 року у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ судді-доповідача Гуля В.В., суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С. відвід, заявлений ОСОБА_1 колегії суддів, визнано необґрунтованим та передано справу для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України для вирішення заяви про відвід.

Після проведення автоматизованого розподілу справи відповідно до ч. 3, 8 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішується без повідомлення учасників справи суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2024 року справу призначено судді-доповідачу Кашперській Т.Ц.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів та матеріали справи, апеляційний суд виходить із наступного.

Згідно вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, перелік підстав для відводу чітко визначений законом.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи, зазначені в заяві ОСОБА_1 про відвід колегії суддів, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд апеляційної інстанції вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто, має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Водночас, як зазначено в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення. Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію «розумного спостерігача». У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є не об`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Апеляційний суд вважає, що не може бути підставою для відводу складу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто, в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Київського апеляційного суду в складі головуючого судді Гуля В.В., суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С. від 30 листопада 2023 року в справі № 753/7926/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Червоний хутір» про усунення перешкод в користуванні майном, що належить на праві спільної сумісної власності, та стягнення моральної шкоди, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишено без задоволення, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 серпня 2023 року, яким в позові ОСОБА_1 було відмовлено, залишено без змін.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід колегії суддів, апеляційний суд приймає до уваги те, що у заяві про відвід не наведено фактів прояву колегією суддів поведінки, яка б свідчила про їх упередженість чи необ`єктивність у цій справі, оскільки подання цієї заяви обумовлене процесуальним рішенням колегії суддів у іншій справі.

В усякому разі, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 4 статті 36 ЦПК України).

Відтак, доводи, якими ОСОБА_1 мотивує заяву про відвід колегії суддів, не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності цих суддів, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості суддів як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію.

Враховуючи зазначені норми закону, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід колегії суддів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Гуля В.В., Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2023 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червоний хутір» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

Ухвала оскарженнюв касаційному порядку не підлягає.

Суддя Т.Ц. Кашперська