Справа № 638/1522/23
Провадження № 2/638/959/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Харкові клопотання відповідача у цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на неповнолітніх дітей шляхом зміни способу їх стягування, про об`єднання справ в одне провадження,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на неповнолітніх дітей шляхом зміни способу їх стягування.

Ухвалою суду 25 квітня 2023 року по справі відкрито провадження, сторонам роз`яснено, що розгляд відбуватиметься за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем подано клопотання про об`єднання цивільних справ.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні судді Дзержинського районного суду м. Харкова Яковлевої В.М. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами (№ 638/11636/23). Ухвалою суду від 21 вересня по вказаній справі відкрито провадження у порядку загального позовного провадження.

Оскільки предметом спору по справі за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на неповнолітніх дітей шляхом зміни способу їх стягування, та предметом позову по справі № 638/11636/23 є спір щодо розміру стягуваних аліментів, визначених за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.10.2015 року по справі № 638/9903/15-ц, сторонами по обом справам є одні і ті ж самі особи, відповідач вважає, що є підстави для об`єднання справ в одне провадження.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Технічна фіксація не здійснювалась на підставі положень статті 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали клопотання про об`єднання справ в одне провадження, дійшов наступного.

Відповідно до положень статті 188 ЦПК України за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (частини перша - четверта статі 188 ЦПК України).

Разом з тим, відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини другої-шостої статті 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, в порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Для цілей цього Кодексу малознаними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування; в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вищезазначеними вимогами.

Суд акцентує увагу, що предметом даного спору є зміна розміру аліментів на неповнолітніх дітей шляхом зміни способу їх стягування, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, справа № 638/11636/23 у порядку загального позовного провадження.

Ці обставини дають підстави для висновку про розгляд зазначених вище справ протягом різного, передбаченого цивільним процесуальним законом, строку, а їх об`єднання може призвести до безпідставного затягування судового розгляду іншої справи.

Зважаючи на наведене вище, враховуючи зміст позовних вимог, об`єктивну недоцільність об`єднання справ, зазначених у клопотанні відповідача, в одне провадження, з метою ефективного виконання завдань цивільного судочинства, недопущення надмірної тривалості судового провадження, суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 188, 259, 260, 268 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про об`єднання справ в одне провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий