Провадження № 6/537/34/2024
Справа № 537/5730/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2024 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Хіневич В.І., за участі секретаря Бакай М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці, подання старшого державного виконавця Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковтун Н.А. про визначення частки майна боржника у майні, яким володіє спільно з іншими особами,

встановив:

Старший державний виконавець Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковтун Н.А. звернулася до суду з поданням згідно якого просила суд визначити частку майна боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , у майні, яким він володіє спільно з дружиною ОСОБА_2 , а саме транспортний засіб ВАЗ 210994, 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 .

В обґрунтуванні подання вказала, що у Горішньоплавнівському відділі державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконанні перебуває зведене виконавче провадження АСВП № 69187077, до складу якого входять:

- ВП № 69176152 з примусового виконання виконавчого листа № 537/5817/21 виданого 28.04.20222 Крюківським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 4443,11 грн., сплаченого судового збору у розмірі 908,00 гри та витрати на правничу допомогу в розмірі 5500,00 грн;

- ВП № 68717957 з примусового виконання судового наказу № 537/2404/21 виданого 15.07.2021 Крюковським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 на КП « Кременчук водоканал заборгованості у розмірі 2843,01 грн.

- ВП № 70275728 з примусового виконання постанови № БАБ 509196 виданої 08.08.2022 БІЦ1 у м. Кременчук, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави заборгованості у розмірі 850 грн.

- ВП № 69646739 з примусового виконання постанови № БАБ 509301 виданої 20.07.2022 БГІП у м. Кременчук, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави заборгованості у розмірі 510,00 грн.

- ВП № 66945563 з примусового виконання виконавчого листа № 534/1747/20 виданого 19.05.2021 Комсомольським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ « УКРГАЗБАНК» боргу у розмірі 29192 грн. 59, та понесені судові витрати в сумі 2102 грн;

Постанови про відкриття виконавчого провадження винесені 27.09.2021, 08.06.2022, 21.02.2022. 08.11.2022 та 15.08.2022 року

Згідно ч.1, ст. 28 ЗУ « Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У відповідності до ч. 8, ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем направлено запити (до ДПС та ПФУ, стосовно розрахункових рахунків та доходів та МВС, стосовно наявних транспортних засобів. На підставі отриманих відповідей встановлено, що боржник не отримує доходів та не володіє транспортними засобами, кошти на рахунках відсутні.

З метою виконання рішення суду постановою державного виконавця, у відповідності до вимого ст. 56 Закону України «Пров виконавче провадження», накладено арешт на майно боржника, відомості про що внесені до державних реєстрів обтяжень.

Державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 69176152 здійснено опис та арешт майна боржника - 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на 30.10.2023 заборгованість по зведеному виконавчому провадженню становить - 92683,58 грн.

Боржник від сплати заборгованості ухиляється, приховуючи джерела своїх доходів (офіційно не працевлаштований) та майно, за викликами державного виконавця не з`являється. Боржник будь-яких дій, спрямованих на погашення заборгованості, не вчиняє, навіть спрямованих на часткову сплату боргу, ухиляється від виконання рішення суду.

У результаті заходів примусового виконання, вжитих державним виконавцем, встановлено, що у боржника відсутні кошти на рахунках на які можливо звернути стягнення з метою забезпечення виконання рішення суду.

Згідно відповіді ТСЦ МВС № 5342 від 20.09.2022 № 31/16/15-1280 відповідно до регіональної бази даних АІС «Автомобіль», підсистеми НАЇС Єдиного державного реєстру транспортних засобів, за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , транспортні засоби не зареєстровані.

Крюківським ВДРАЦС КМУЮ у Полтавській області 16 жовтня 2004 року проведено державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 .

За ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 26.04.2011 року числиться автомобіль ВАЗ 210994, 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 .

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, тому виникла необхідність у звернені до суду з даним поданням про визначення частки майна боржника - ОСОБА_1 , у майні, яким він володіє спільно з дружиною ОСОБА_2 , а саме транспортний засіб ВАЗ 210994, 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 .

В судове засідання державний виконавець та заінтересовані особи не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча пор час місце та день розгляду подання належним чином буди повідомленими.

Від заінтересованої особи - стягувача ОСОБА_3 надійшли клопотання про проведення судового засідання без його участі та задоволення подання виконавця та про долучення до матеріалів справи копії листа Крюківського ВДВС від 17.01.2024 року №5895.

Суддя, вивчивши матеріали подання та матеріали справи дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Згідно із ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншим особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Згідно відповіді ТСЦ МВС № 5342 від 20.09.2022 № 31/16/15-1280 відповідно до регіональної бази даних АІС «Автомобіль», підсистеми НАЇС Єдиного державного реєстру транспортних засобів, за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , транспортні засоби не зареєстровані.

Натомість з 26.04.2011 року числиться зареєстрованим автомобіль ВАЗ 210994,2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є дружиною ОСОБА_1 (актовий запис про шлюб №400 від 16.10.2004 року здійснений Крюківським ВДРАЦС КМУЮ у Полтавській області 16 жовтня 2004 року.

Державний виконавець звертаючись до суду з означеним поданням не залучив до участі у розгляді даного подання дружину боржника - ОСОБА_2 , як власника майна, визначення частки з якого прохає здійснити державний виконавець. Клопотань про залучення останньої до суду також не заявляв.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (частина перша статті 60 СК України).

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (частина третя статті 370 ЦК України).

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абзаци перший і другий частини другої статті 364 ЦК України).

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України).

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Частиною першою статті 73 СК України передбачено, що за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Автомобіль є неподільною річчю, тому виділення в натурі частки зі спільного майна не можливо застосувати, та як наслідок співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації.

Розгляд подання державного чи приватного виконавця за правилами статті 443 ЦПК України не забезпечує учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів, як того вимагає пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за наявності спору про право.

Відомостей про те, що ОСОБА_2 не заперечує, що зареєстрований за нею автомобіль ВАЗ 210994,2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 є спільним сумісним майном набутим за час шлюбу з ОСОБА_1 та частки кожного з подружжя у спільній сумісній власності є рівними, до суду не подано.

Тобто, доказів про відсутність спору про право державним виконавцем до суду не подано.

При визначенні частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами відбувається припинення права власності одного виду і виникнення права власності іншого виду не тільки боржника, а й іншої особи (співвласника). Відсутність згоди такої особи на визначення частки майна боржника у спільному майні, у тому числі заперечення самого існування права спільного з боржником права власності, свідчить про наявність матеріального спору, який не може розглядатися як процесуальне питання, а тому не може вирішуватися за правилами розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

Відтак, належить зробити висновок щодо наявності спору про право і такий спір слід вирішувати в позовному провадженні, а не в межах даної справи, тобто не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 червня 2022 року у справі №2-591/11 (провадження №14- 31цс21) зазначила на необхідність звернення до суду з позовом в порядку позовного провадження про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Розгляд подання державного чи приватного виконавця за правилами статті 443 ЦПК України не забезпечує учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів, як того вимагає пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за наявності спору про право.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що стаття 443 ЦПК України підлягає застосуванню виключно за відсутності спору про право.

При наявності спору про право виконавець вправі звернутися до суду з позовом в порядку позовного провадження про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Обов`язок ініціювання будь-якого наступного судового процесу з метою виконання попереднього судового рішення Законом України «Про виконавче провадження» покладено на компетентні органи, уповноважені Державою на забезпечення виконання судових рішень, а не на кредитора, який правомірно очікує від Держави належного виконання остаточного судового рішення про стягнення боргу.

Повноваження виконавця на звернення з позовною заявою про визначення частки майна боржника у майні, яким останній володіє спільно з іншими особами, в порядку позовного провадження є повноваженням звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина друга статті 4, частина четверта статті 42 ЦПК України), в тому числі за позовом про визнання недійсним правочину щодо майна боржника, який призвів до неможливості задовольнити вимоги стягувача за рахунок такого майна (оспорення фраудаторного правочину).

Спір про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, є спором між боржником і іншими співвласниками майна. Після відкриття провадження за позовною заявою виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, боржник набуває статусу позивача (абзац перший ч.5 статті 56 ЦПК України).

Отже, на підставі правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду, в разі направлення приватним або державним виконавцем до суду подання або скарги про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд залишає їх без розгляду і роз`яснює заявнику, що він має право подавати позов на загальних підставах, так як суд дійшов висновку про наявність спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

З врахуванням наведеного належить зробити висновок, що справа підлягає розгляду в порядку позовного провадження. А тому подання слід залишити без розгляду та роз`яснити державному виконавцю, що він має право подавати позов на загальних підставах.

Керуючись ст. 443 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

постановив:

Подання старшого державного виконавця Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковтун Н.А. про визначення частки майна боржника у майні, яким володіє спільно з іншими особами - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В. І. Хіневич