УХВАЛА

15 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 335/10318/14-ц

провадження № 61-4870ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 27 лютого 2024 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули Артема Михайловича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК», до ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула А. М. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» (далі - ПАТ «КРИСТАЛБАНК»), до ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2023 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 27 лютого 2024 року, подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А. М. задоволено.

Надано приватному виконавцю виконавчого округу Запорізької області Котулі А. М. дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно, що складається з нежитлової будівлі, Літ. А, А-2 - управління контори інв. № 0005, матеріали стін будівель та споруд цегла, загальною площею 1 026,0 кв. м, розташований на земельній ділянці площею 39 673 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке не зареєстровано за боржником ОСОБА_1 в установленому законом порядку відповідно до виконавчого листа № 335/10318/14-ц, виданого 03 березня 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.

У квітні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 27 лютого 2024 року, в якій заявник, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А. М. відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що повний тексту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, який було складено 28 лютого 2024 року, його представник отримав 28 лютого 2024 року в електронному кабінеті у системі «Електронний суд».

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З огляду на те, що оскаржувана постанова Запорізького апеляційного суду прийнята 27 лютого 2024 року (повний текст судового рішення складено 28 лютого 2024 року), тому останнім днем на касаційне оскарження судового рішення, є 29 березня 2024 року.

Строк на касаційне оскарження заявником не пропущено, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга ОСОБА_1 відправлена до Верховного Суду 29 березня 2024 року, тому підстави для вирішення клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення відсутні.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Абзацом 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_1 вказує те, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовані фактичні обставини справи, неправильно досліджені та оцінені наявні у справі докази, що призвело до ухвалення оскаржуваних судових рішень. Зазначає, що районний суд мав повернути без розгляду подання приватного виконавця, оскільки воно подано до суду з порушенням норм статті 183 ЦПК України, а саме приймаючи подання до розгляду, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що докази на які посилається у поданні приватний виконавець, не є належними. Так, приватний виконавець, посилаючись на певні документи, надав до суду першої інстанції їх копії, проте копії вказаних документів належно не завірені. Вказує, що приватним виконавцем не надано доказів на підтвердження того, що спірний об`єкт нерухомості входить до спадщини після смерті ОСОБА_2 та як наслідок належить ОСОБА_1 , що є підставою для відмови у задоволені подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку. Посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16 березня 2020 року у справі № 5023/197/12 та від 26 травня 2021 року у справі № 947/22930/19, які не були враховані судами.

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Крім того, у касаційній скарзі ОСОБА_1 просить зупинити виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2023 року, зазначаючи, що оскільки оскаржуваними судовими рішеннями приватному виконавцю виконавчого округу Запорізької області Котулі А. М. надано дозвіл на примусову реалізацію майна, тому на даний час відсутні перешкоди для вчинення дій, спрямованих на примусову реалізацію нерухомого майна, яке фактично не належить боржнику, що призведе до порушення прав третіх осіб та призведе до необхідності звернення до суду з позовами для захисту своїх прав.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Клопотання ОСОБА_1 вимогам не відповідає та не містить достатніх підстав для зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, оскільки заявником не доведено, що невжиття заходів зупинення виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2023 року може призвести до невідворотних наслідків.

Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2023 року слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули Артема Михайловича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК», до ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 27 лютого 2024 року.

Витребувати з Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 335/10318/14-ц.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 29 квітня 2024 року.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2023 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник