Справа № 139/13/24
Провадження № 2-о/139/3/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Тучинської Н.В.,

з участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Солоненка Б.М.,

секретаря судових засідань Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи: 1) Мурованокуриловецька селищна рада Могилів-Подільського району Вінницької області, 2) Мурованокуриловецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту визнання батьківства,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали у незареєстрованому шлюбі і мали, в тому числі, спільну дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В актовому записі про народження дочки інформація про батька відсутня. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, залишивши заповіт на користь дочки ОСОБА_5 . Через відсутність в актовому записі про народження відомостей про батька, ОСОБА_1 позбавлена можливості довести перед нотаріусом родинні стосунки з померлим ОСОБА_3 для оформлення спадщини.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Солоненко Б.М. 05 січня 2024 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту визнання померлим ОСОБА_3 свого батьківства щодо ОСОБА_5 , та про внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_5 щодо відомостей про батька, зазначивши у відповідній графі дані ОСОБА_3 .

Ухвалою від 08 січня 2024 року відкрито провадження у справі (а.с. 41).

У судове засідання не з`явилися представники заінтересованих осіб, але вони завчасно подали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с. 46, 48). З урахуванням думок учасників справи, які з`явилися до суду, та положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом на місці постановлено ухвалу про розгляд справи за відсутності представників заінтересованих осіб.

У судовому засіданні заявник підтримала заяву з підстав, викладених у ній, зокрема, суду пояснила: Від народження вона проживала разом з батьками в Донецькій області, а з 1970 року - в с. Роздолівка Мурованокуриловецького району Вінницької області. З 1978 року вся сім`я переїхала жити до свого будинку на АДРЕСА_1 . Крім неї, батьки мали ще двох спільних дітей сина, 1961 року народження, і дочку, 1963 року народження, а також виховували сина ОСОБА_2 від першого шлюбу. Батьки разом побудували будинок, вели спільне господарство та бюджет, взаємно піклувалися один про одного, придбавали майно для спільного користування. При житті ОСОБА_3 проявляв батьківську турботу, виконував всі обов`язки батька, завжди і при всіх визнавав себе її батьком. На схилі літ вона взяла на себе обов`язки по догляду за батьком, оскільки, як наймолодша дитина, залишилася жити з ним у його будинку. Після смерті батька вона прийняла спадщину і, маючи намір оформи спадкові права, звернулась до приватного нотаріуса, однак отримала відмову у зв`язку із неможливістю встановити родинний зв`язок з ОСОБА_3 як з батьком. Просить суд встановити факт визнання батьківства ОСОБА_3 щодо неї.

Допитані судом як свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що вони з 1971 року живуть в АДРЕСА_2 , і з тих пір по сусідству з ними почали будувати будинок подружжя ОСОБА_8 . У них було троє спільних дітей, в тому числі ОСОБА_9 , а також з дружина ОСОБА_10 мала ще свого сина від першого шлюбу. Кінзерський ОСОБА_10 дуже гарно і дбайливо відносився до своїх дітей, тяжко працював, щоб забезпечити навчання та інші потреби всіх дітей, він з дружиною всім дітям зробили весілля. Наймолодша дочка ОСОБА_9 залишилася проживати у батьківському будинку. Спочатку померла її мати, а у 2010 році батько. Тільки зараз їм стало відомо, що ОСОБА_3 не був записаний батьком своїх дітей і що всі вони носили прізвище матері ОСОБА_11 .

Крім того, свідок ОСОБА_7 повідомив, що він був присутнім при складанні ОСОБА_3 заповіту на користь своєї дочки ОСОБА_12 , а також підписав його, оскільки заповідач був неписьменним.

Розглянувши справу в судовому засіданні, вислухавши заявника, допитавши свідків дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази, суд прийшов до висновку, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити, з врахуванням наступного:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт Муровані Курилівці Мурованокуриловецького району Вінницької області помер ОСОБА_3 (а.с. 12).

У зв`язку зі смертю ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки голови Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області № 1038 від 25 жовтня 2023 року (а.с. 13) на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований в житловому будинку АДРЕСА_1 , а також за вказаною адресою на той момент були зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

При житті ОСОБА_3 склав заповіт, яким житловий будинок за вище вказаною адресою заповів своїй дочці ОСОБА_1 (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 28 червня 1986 дошлюбне прізвище ОСОБА_1 було ОСОБА_11 (а.с. 21).

Зі свідоцтва про народження заявника ( а.с. 22) та відповідного актового запису (а.с. 23) слідує, що запис про батька ОСОБА_4 відсутній, а матір`ю зазначена ОСОБА_2 .

Заявник ОСОБА_1 згідно копії паспорта та свідоцтва і актового запису про народження народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9-11, 22, 23-24).

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Відповідно до частини другої статті 53 КпШС України у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 53 КпШС України визначено чотири юридично значимі обставини встановлення батьківства, кожна з яких є необхідною і достатньою для задоволення позову: а) спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до її народження; б) спільне виховання батьками дитини; в) спільне утримання батьками дитини; г) визнання батьківства відповідачем.

Згідно зі статтею 53 КпШС України підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. У необхідних випадках суд для з`ясування питань, пов`язаних із походженням дитини, може з урахуванням обставин справи призначити відповідну судову експертизу.

Пунктом 15 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Мати заявника ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 25). Копіями особових рахунків із погосподарських книг (а.с. 26, 27) та домової книги (а.с. 28-33) доводиться, що ОСОБА_2 проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 , принаймні, із 1960 року і мали трьох спільних дітей: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Цими документами, поясненнями у суді свідків, а також фотокартками, на яких зображена родина ОСОБА_3 впродовж кількох десятиліть ( а.с. 34-37), суду переконливо доведено, що ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_2 проживали, утримували, виховували, турбувалися про свою дочку ОСОБА_9 , всі стосунки у родині ґрунтувалися на правах та обов`язках сім`ї, ОСОБА_3 був і визнавав себе батьком ОСОБА_17 . ОСОБА_3 вчинив заповіт на користь ОСОБА_1 (а.с. 14), де зазначив її як дочку. Крім того, заявнику з народження присвоєно по батькові за іменем її батька ОСОБА_18 .

Свідоцтвом про смерть (а.с. 7), текстом заповіту (а.с. 14), роз`яснення приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Тетяни Долі № 210/01-16 від 13 листопада 2023 року (а.с. 18) доведено, що встановлення факту батьківства заявнику необхідне для оформлення своїх спадкових прав.

Керуючись ст. 58 КпШС України, ст.ст. 2, 13, 76-81, 259, 265, 294, 319, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , був батьком і визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23 січня 2024 року.

Суддя: _______________