Справа № 350/2002/23
Провадження № 22-ц/4808/593/24
Головуючий у 1 інстанції Сокирко Л. М.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів Девляшевського В.А., Мальцевої .Є.Є.,

учасники справи

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2024 року, ухвалене судом у складі судді Сокирко Л.М.,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом з вищезазначеними вимогами, в обґрунтування яких вказала, що з 22.09.2022 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 . У шлюбі в них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сумісне життя з відповідачем не склалося, на даний час вони разом не проживають.

Через те, що дітям не виповнилось року до суду з позовом про розірвання шлюбу сторони не зверталися. Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей, жодної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює на сезонних роботах в галузі ремонту автомобілів без відкриття підприємницької діяльності, отримує високі доходи.

У зв`язку з викладеним, просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі по 3000 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2024 року заявлені вимоги задоволено частково.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 000 грн на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 17 листопада 2023 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на необґрунтованість і необ`єктивність рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2024 року та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржниця зазначила, що незважаючи на те, що відповідач є особою з інвалідністю другої групи, він займається ремонтом автомобілів без відкриття підприємницької діяльності, отримує високі доходи, які дозволяють йому сплачувати належні аліменти. Після ухвалення судом рішення, відповідач 01 лютого 2024 року зареєструвався як підприємець. Відповідач з дітьми не спілкується, не займається їх вихованням, утриманням. Всі фінансові витрати, пов`язані з утриманням дітей покладено на позивачку, яка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дітьми, а отриманих коштів від держави не вистачає для забезпечення дітей.

Скаржниця зазначила, що донька ОСОБА_7 потребує додаткових витрат на лікування, діагностику, консультації та відвідування клініки.

Суд не врахував, що після народження дітей відповідач самоусунувся від їх виховання і утримання та повністю живе в своє задоволення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Отже, за загальним правилом, визначеним у ЦПК України, розгляд цивільної справи про стягнення аліментів може бути здійснено у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, інших видів доходів, крім пенсії не має, згідно його пояснень має тимчасові підробітки і саме в розмірі по 2 000 грн щомісячно на кожну дитину буде спроможний здійснювати виплату аліментів. Суд дійшов висновку, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 000 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття буде достатнім та справедливим, оскільки той з батьків, з ким проживають діти також зобов`язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду відповідає встановленим по справі обставинам та вимогам закону, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 від 22.09.2022 року.

У шлюбі у сторін народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження Серії НОМЕР_2 , Серії НОМЕР_3 , Серії НОМЕР_4 .

Діти проживають із позивачкою, що підтверджується довідкою та актом обстеження матеріально-побутових умов від 15 листопада 2023 року.

Згідно довідки №227, ОСОБА_1 знаходиться на обліку у відділі №2 Калуського РУСЗН і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні на трьох дітей. У період з листопада 2023 року по лютий 2024 року отримала 10320 грн вказаної допомоги.

Згідно довідки №228 ОСОБА_1 знаходиться на обліку у відділі №2 Калуського РУСЗН і отримує допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях. У з грудня 2023 року по лютий 2024 року розмір допомоги склав 6300 грн щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю за загальним захворюванням, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_5 .

Відповідач тримує пенсію по інвалідності, розмір якої складає 2093 грн.

Відповідно до довідки Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповідач за грудень 2023 року отримав пенсію в розмірі 2093 грн.

Станом на 18 грудня 2023 року відповідач не зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Положеннями частини третьої статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України у тій же редакції Кодексу).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши, що діти проживають разом із матір`ю, забезпечивши повний та всебічний розгляд справи на підставі наданих сторонами доказів, доводів і заперечень, дослідивши усі надані сторонами докази, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати до повноліття своїх дітей, повноцінно забезпечувати їх інтереси, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменті на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 000 грн на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 17 листопада 2023 року.

Колегія суддів зазначає, що позивачкою не доведено можливість сплати відповідачем аліментів в більшому розмірі, а саме по 3000 грн на кожну дитину щомісячно.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржниці про те, що відповідач займається ремонтом автомобілів без відкриття підприємницької діяльності і отримує високі доходи, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про наявність у ОСОБА_2 будь-якого іншого доходу, окрім як дохід від пенсії по інвалідності у розмірі 2093 грн, що підтверджується довідкою з Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Твердження скаржниці про те, що після ухвалення судом рішення, відповідач 01.02.2024 року зареєструвався як підприємець, що підтверджується відповіддю Головного управління ДПС у Івано-Франківській області від 15.03.2024 року не доводить наявність у відповідача доходу від підприємницької діяльності, оскільки не підтверджено належними доказами, як то відомостями з Державного реєстру фізичних осіб про виплачені доходи та утримані з них податки або з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору.

Також, в матеріалах справи відсутні докази про наявність у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід) або наявність у відповідача будь-якого рухомого чи нерухомого майна.

Позивачкою на підтвердження доводів позовної заяви та апеляційної скарги, ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не було заявлено клопотання про допит її як свідка або клопотання про витребування доказів, які б свідчили про високий майновий стан відповідача чи отримання ним доходу від підприємницької діяльності.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачка не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, у разі зміни матеріального стану відповідача відповідно до положень ч. 1 ст. 192 СК України

Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність додаткових витрат на лікування доньки Юстини, колегія суддів зазначає, що позивачка не позбавлена права звернутись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами ( її хворобою тощо).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2024 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то витрати по сплаті судового збору відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання тексту постанови.

Текст постанови складено 16 квітня 2024 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.А. Девляшевський

Є.Є. Мальцева