УХВАЛА

25 січня 2024 року

м. Київ

справа № 758/7365/19

провадження № 61-1215ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Орещенко Леся Анатоліївна, на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» звернулосядо суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 155 107,34 грн.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі»155 107,34 грн заборгованості за спожиту електроенергію. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

УхвалоюПодільського районного суду м. Києва від 13 лютого 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2021 року залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2021 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій 19 січня 2024 року, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Орещенко Л. А., просить скасувати заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року (повний текст якої складено

14 грудня 2023 року), ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Заявниця просить поновити строк на касаційне оскарження заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року, посилаючись на те, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції отримано лише

25 грудня 2023 року на електронну адресу представника - Орещенко Л. А. На підтвердження наведеної обставини надано докази.

Оскільки причина пропуску процесуального строку є поважною, строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України підлягає поновленню.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.

Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами попередніх інстанцій.

Ціна позову у цій справі складає 155 107,34 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час подання касаційної скарги (250 х 3 028 грн = 757 000 грн).

В ухвалі від 10 червня 2019 року суд першої інстанції зазначив, що ця справа належить до категорії малозначних.

Отже судові рішення у цій справі за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Орещенко Л. А., зазначає, що ця справа має виняткове значення для неї, оскільки вона є пенсіонеркою, пенсії ледве вистачає на проживання, а погашення заборгованості поставить її сім`ю у скрутне матеріальне становище та позбавить її житла і засобів для існування.

Верховний Суд, взявши до уваги ціну й предмет позову, складність справи, встановлені судами обставини (зокрема, неоскарження заявницею рішення про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості), оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявницею аргументи не підтверджені достовірними доказами, зводяться до припущень і не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судових рішень у цій справі. Слід звернути увагу, що розгляд справи тривав з 2019 року. Водночас заявниця не позбавлена можливості реалізовувати своє право на розстрочення виконання рішення суду за наявності для того підстав.

Незгода заявниці з висновками судів попередніх інстанцій за результатами оцінки доказів не свідчить про фундаментальне значення вирішених у цій справі питань для формування єдиної правозастосовчої практики. Також заявницею не доведено, що ця справа становить значний суспільний інтерес.

Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для

працездатних осіб,підлягають касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Орещенко Л. А., подала касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з положеннями ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Орещенко Леся Анатоліївна, про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Орещенко Леся Анатоліївна, на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович