Справа № 939/3173/23
РІШЕННЯ

Іменем України

27 березня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді - Міланіч А.М.

при секретарі Смолянкіній М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договорами позики,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що 04 червня 2021 року ОСОБА_2 позичила у нього 3000 доларів США та відповідно до розписки від 04 червня 2021 року зобов`язалася повернути позику до 11 червня 2021 року.

27 липня 2021 року відповідачка позичила у нього ще 7000 доларів США, про що в цей же день видала йому розписку, зобов`язалася повернути позичені кошти до 05 серпня 2021 року та пообіцяла повернути і попередню позику в сумі 3000 доларів США.

03 серпня 2021 року відповідачка позичила у нього ще 40000 доларів США, про що надала розписку та зобов`язалась повернути позичені кошти до 14 серпня 2021 року. Також вони домовилися про повернення нею і попередніх позик в сумі 10000 доларів США.

Загальна сума боргу по цими позиками складає 50000 доларів США, що на 01 листопада 2023 року відповідно до курсу Національного банку України становить 1 814 060,00 грн. (50000 доларів США х 36,2812 грн.).

Неодноразові звернення до відповідачки з вимогою повернути кошти були безрезультатними. 06 листопада 2023 року по місцю фактичного проживання відповідачки він направив поштою претензію з вимогою погасити заборгованість, однак відповідачка позичені кошти до цього часу не повернула.

Тому, оскільки відповідачка в обумовлений договором строк, до 14 серпня 2021 року, борг не повернула, просив стягнути з неї заборгованість за розписками в сумі 1 814 060 грн. та три проценти річних в сумі 120 623,02 грн., всього 1 934 683,02 грн. та витрати на оплату професійної правничої допомоги.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав, викладене підтвердив.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у встановолені судом строки відзив на позов не подала.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до розписки від 04 червня 2021 року відповідачка ОСОБА_2 позичила у позивача 3000 доларів США терміном по 11 червня 2021 року, що підтверджується копією розписки (а.с.13).

27 липня 2021 року відповідачка ОСОБА_2 , відповідно до розписки від 27 липня 2021 року, позичила у ОСОБА_1 кошти в сумі 7000 доларів США строком до 05 серпня 2021 року та зобов`язалась повернути весь борг у вказані строки (а.с.14).

Відповідно до розписки від 03 серпня 2021 року відповідачка ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 кошти в сумі 40000 доларів США строком до 14 серпня 2021 року і зобов`язалась повернути борг у повному обсязі у вказані терміни (а.с.15).

Оскільки кошти, взяті у борг, відповідачка не повернула, позивач 06 листопада 2023 року направив поштою на адресу відповідачки претензію з вимогою погасити заборгованість у розмірі 50000 доларів США у місячний строк з моменту отримання претензії, що підтверджується копіями: претензії, опису вкладення до листа претензії, фіскальних чеків, рекомендованого повідомлення (а.с.16-18)

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача (а.с. 19) три проценти річних за користування грошовими коштами за період з 15 серпня 2021 року по 01 листопада 2023 року складає 3324,67 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01 листопада 2023 року становить 120 623,02 грн. (а.с.19, 21-22).

Враховуючи викладене, оскільки договір відповідачкою не виконаний, кошти не повернуті, то суд, частково задовольняючи позов, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за розписками в сумі 1 814 060,00 гривень.

Щодо вимог про стягнення 3% річних за користування грошовими коштами суд зазначає наступне.

17 березня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 р. №2120-ІХ, яким були внесені зміни до Цивільного кодексу України та Закону України «Про споживче кредитування», а Національним банком України прийнято «Правила роботи банків у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, затверджені постановою правління НБУ від 25.03.2022 №23 «Про деякі питання діяльності банків України та банківських груп».

Зокрема, «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п. 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Оскільки відповідно до виданих розписок відповідачка була зобов`язана повернути позики до 14 серпня 2021 року, то період прострочення за розписками, з врахуванням п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, становить з 15 серпня 2021 року до 24 лютого 2022 року, що складає 193 дні, а 3% річних від простроченої суми 50000 доларів США за вказаний період складає 1500 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 24 лютого 2022 року становить 28 779,34 грн. (50000 доларів США х 3% = 1500 доларів США річних : 365 = 4,11 дол США х 193 дні = 793,23 долари США х 36,2812 = 28779,34 грн.).

За таких обставин, приймаючи до уваги вищезазначене, суд визнає за необхідне, задовольняючи і в цій частині позов, стягнути з відповідачки на користь позивача три проценти річних у вказаній сумі 28 779,34 грн.

Зважаючи на викладене, в іншій частині в позові необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представник позивача просив стягнути з відповідачки витрати на правову допомогу у розмірі 7500 грн. Однак враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 5238,90 грн. (1500 грн. - складання позовної заяви + 4000 грн. - участь в судових засіданнях 19 лютого 2024 року та 27 березня 2024 року = 5500 грн. х 1842839,30 - розмір задоволених позовних вимог / 1934683,02 грн. - розмір заявлених вимог).

Керуючисьст.526,612,625,629,1046,1049 ЦК України, ст.10-13,141,259,263-265,268 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики в розмірі 1 814 060 (один мільйон вісімсот чотирнадцять тисяч шістдесят) гривень та три проценти річних в розмірі 28 779 (двадцять вісім тисяч сімсот сімдесят дев`ять) гривень 34 копійки.

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат по наданню правничої допомоги 5 238 (п`ять тисяч двісті тридцять вісім) гривень 90 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід бюджету судовий збір в розмірі 14 420 (чотирнадцять тисяч чотириста двадцять) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 3 квітня 2024 року.

Головуюча-суддяА.Міланіч