Комінтернівський районний суд м.Харкова
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Зелінської І.В.,

за участю секретаря Надьон Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Основ`янсько Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Золотавіна Валерія Юрійовича, боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Енерджі», стягувач Національний банк України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вказане подання старшого державного виконавця Основ`янсько Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Золотавіна В. Ю., в якому останній просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Енерджі» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №520/10828/19, виданий 04.03.2021 про стягнення з ТОВ «Авто-Енерджі» на користь державного бюджету боргу у розмірі 17000 грн..

В обґрунтування вказаних підстав посилається на те, що на примусовому виконанні у Основ`янсько Слобідського відділі державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться ВП №71220172, яке відкрито на підставі виконавчого листа №520/10828/19, виданого 04.03.2021 про стягнення з ТОВ «Авто-Енерджі» на користь державного бюджету боргу у розмірі 17000 грн..

За вказаним виконавчим документом боржником є - ТОВ "АВТО-ЕНЕРДЖІ", код ЄДРПОУ: 4133903, керівником юридичної особи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно матеріалів виконавчого провадження є громадянином України.

Зазначив, що на виконання положень ст. 3, 4, 24, 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження», виконавцем 08.03.2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого

провадження, якою боржника зобов?язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до довідки «Укрпошти» поштове відправлення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №71220172 повернуто до відділу, за закінченням терміну зберігання та адресат відсутній за вказаною адресою, м. Харків, вул. Плеханівська, 112 офіс 5.

Виконавцем встановлено, що згідно інформації, наданої на запити до ДФС щодо отримання інформації про номери рахунків відкритих юридичними особами - підприємства. Відповідно до відповіді відкриті рахунки АТ «ОТП БАНК».

Державним виконавцем направлено до банку АТ «ОТП БАНК» платіжні вимоги щодо списання коштів 27.03.2023, 25.07.2023, 12.09.2023, 11.10.2023,08.11.2023, 03.01.2024, кошти відсутні.

Державним виконавцем 08.03.2023, 11.09.2023, 08.11.2023, 03.01.2024

систематично направляються електронні запити до Міністерства внутрішніх справ

України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, Згідно відповіді за боржником автотранспортні засоби не зареєстровані.

11.09.2023 державним виконавцем направлено виклик до керівника юридичної особи ТОВ «Авто-Енерджі» за адресою: АДРЕСА_2 , з вимогою з?явитися до державного виконавця 18.09.2023 року.

Згідно наданих на запити державного виконавця відповідей: Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту судноплавства України, Державного підприємства «Держреєстри України», Департаменту економіки та комунального майна, Департаменту земельних відносин, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку Управління, Держгеокадастру у м. Харків, Головного управління ДФС у Харківської області - інформація про майно відсутня.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Ресстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта, майно за боржником не виявлено

Державний виконавець зазначає, що рішення суду до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від виконання рішення суду та не вживає заходів щодо виконання рішення, а тому державний виконавець звертається з відповідним поданням до суду.

У відповідності до ч. 4 ст.441ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Державний виконавець Золотавін В. Ю. повідомлявся про час та місце розгляду подання, у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв до суду не подав.

Розглянувши подання державного виконавця, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів подання, на примусовому виконанні у Основ`янсько Слобідському відділі державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться ВП №71220172, яке відкрито на підставі виконавчого листа №520/10828/19, виданого 04.03.2021 про стягнення з ТОВ «Авто-Енерджі» на користь державного бюджету боргу у розмірі 17000 грн.. Виконавче провадження відкрито 08.03.2023 року. Між тим доказів отримання відповідної постанови боржником матеріали подання не містять.

Відповідно інформації Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, керівником ТОВ «Авто-Енерджі» є Катречко Р. Є., місцем знаходження товариства, згідно реєстру, є адреса: м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, буд. 112 офіс 5.

Матеріали подання також містять відповіді на запити виконавця про відсутність зареєстрованого за ТОВ «Авто-Енерджі» будь-якого майна та грошових коштів на рахунках.

Державний виконавець додав як доказ виклик з вимогою з`явитися до державного виконавця від 11.09.2023 року та копію конверту адресованого ТОВ «Авто-Енерджі», при цьому доказів направлення та отримання боржником такого виклику суду не надано.

Не містять матеріали і доказів того, що боржник ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи управі виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч.2 ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішується судом за місцем виконання відповідного рішення.

За змістом статті 441 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується в порядку, передбаченому цим Кодексом щодо боржників у виконавчому провадженні, за будь-якими виконавчими документами, передбаченими ст.17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання яких здійснюється ДВС.

За ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)до виконання зобов`язань.

Згідно п.19 ч.3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межи України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України (за кордон) слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на неї судовим рішенням, рішенням іншого органу.

Відповідно до ч. 1ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Відповідно до положення ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

За змістом ч. 4 ст. 441 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», яке вжите у п. 5 ч. 1ст. 6 Закону №3857-ХІІта у п.18 ч.3ст.11 Закону №606-ХІV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Аналізуючи зазначене та враховуючи, що з матеріалів справи не встановлено в чому саме полягає ухилення боржника від виконання рішення суду, та не доведено можливість виїзду боржника за межі України саме з метою ухилення від виконання рішення суду, а тому в задоволенні подання слід відмовити. Також, до подання не долучено жодних доказів, з яких можливо було б зробити висновок чи дійсно мало місце ухилення боржника від виконання рішення іншого органу, яке полягає в тому, що останній вчиняє будь-які свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні при тому, що виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Відсутні такі відомості й у змісті подання, при чому за весь період часу боржником не було отримано жодного документу від державного виконавця, а інших даних матеріали подання не містять.

Керуючись ст. 12, 258 - 261, 441 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Основ`янсько Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Золотавіна Валерія Юрійовича, боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Енерджі», стягувач Національний банк України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -І. В. Зелінська