Справа № 513/26/22
Провадження № 4-с/513/1/24
Саратський районний суд Одеської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі головуючої судді Бучацької А.І., за участю секретаря судового засідання Русавської Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Сарата Одеської області скаргу боржника ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Іванової Світлани Іванівни, заінтересована особа: стягувач ОСОБА_2 ,
У С Т А Н О В И В:
боржник ОСОБА_1 08 грудня 2023 року засобами поштового зв`язку подав до суду скаргу, в якій з урахуванням уточнень від 18 грудня 2023 року просить поновити строк на оскарження постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами від 22 грудня 2022 року; визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортним засобом від 22 грудня 2022 року у виконавчому провадженні № 69178259.
Скаргу обґрунтував тим, що судовим наказом Саратського районного суду Одеської області від 22.05.2022 з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 13 січня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.
Старшим державним виконавцем Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Івановою С.І. 13 червня 2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69178259, а 22 листопада 2022 року - постанову про встановлення обмеження боржника у праві користування транспортним засобом.
Скаржник посилається на те, що зазначені постанови він не отримував і взагалі не знав про свої зобов`язання по сплаті аліментів. Відповідно до частини 10 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" до нього не може бути застосовано застосовувати таке обмеження, так як він є фізичною особою-підприємцем з правом надання послуг таксі та використання ним транспортного засобу пов`язано з наданням допомоги його матері, яка є особою з інвалідністю ІІ групи та перебуває на його утриманні.
Скаржник зазначає, що строк для подання скарги пропущений з поважних причин, так як постанову про відкриття виконавчого провадження, як і постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами він не отримував.
Державний виконавець надіслав матеріали виконавчого провадження на електронну пошту адвокату, який переслав їх скаржнику 03.12.2023.
13 грудня 2023 року засобами поштового зв`язку подано до суду клопотання про поновлення строку на подання скарги.
Ухвалою суду від 25 грудня 2023 року скаргу боржника ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Іванової Світлани Іванівни, заінтересована особа: стягувач ОСОБА_2 , прийнято до провадження, призначено судовий розгляд скарги на 16 січня 2024 року о 10:00 годині, витребувано з Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) копію виконавчого провадження № 69178259.
29 грудня 2023 року через систему "Електронний суд" на виконання ухвали суду від 25.12.2023 з Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшла копія матеріалів виконавчого провадження № 69178259.
29 грудня 2023 року через систему "Електронний суд" представник Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Анісімова Анастасія Валеріївна надіслала до суду клопотання про залишення без розгляду скарги боржника ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Іванової С.І., заінтересована особа: стягувач ОСОБА_2 , як таку, що подана з пропущенням строку звернення до суду та вирішити питання про наявність в діях ОСОБА_1 зловживань процесуальними правами та у разі наявності застосувати до нього заходи процесуального примусу.
У відзиві на скаргу представник Доброславського ВДВС в Одеському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) просила відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 ..
В обґрунтування послалася на те, що 13.06.2022 року на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69178259. У відповідності до ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, що свідчить про вчинення державним виконавцем належних дій щодо повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження. Вважає, що неотримання боржником зазначеної постанови не свідчить про помилкові чи неправомірні дії державного виконавця, а є свідченням суб`єктивної поведінки адресата щодо неотримання кореспонденції. Також було направлено боржнику виклик державного виконавця, постанову про мінімальний розмір витрат виконавчого провадження та розрахунок заборгованості. У зв`язку з тим, що у боржника була наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, 22.11.2022 року державним виконавцем було винесено вмотивовані постанови відповідно до частини 9 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Зазначені постанови також були направлені боржнику, але не отримані ним. Постанова про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами винесена державним виконавцем 22.11.2022, а відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлено, що він був оновлений 16.08.2023, тобто через 9 місяців після винесення постанови про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Боржник не надав жодних доказів того, що він дійсно працює в таксі, а його мати ОСОБА_3 перебуває на його утриманні, як і доказів того, що він має на праві приватної власності чи на праві користування транспортний засіб, обладнаний для обслуговування особи з інвалідністю ІІ групи.
У судове засідання боржник ОСОБА_1 не прибув, від нього надійшла заява про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.
Представник Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та стягувач ОСОБА_2 були належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду скарги, до суду не прибули, що не перешкоджає розгляду скарги.
Судом встановлено, що судовим наказом Саратського районного суду Одеської області № 513/26/22 від 25 січня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу), починаючи з 13 січня 2022 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
13 червня 2022 року постановою старшого державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Іванової С.І. за заявою стягувача ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження № 69178259 з примусового виконання судового наказу Саратського районного суду Одеської області № 513/26/22 від 25 січня 2022 року (а.с.103).
Супровідним листом від 13.06.2022 за № 28.13-7465 копію постанови про відкриття виконавчого провадження було направлено боржнику ОСОБА_1 за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, яка зазначена у судовому наказі: АДРЕСА_1 (а.с.102).
Доказів отримання скаржником постанови про відкриття виконавчого провадження матеріали виконавчого провадження не містять.
13 червня 2022 року боржнику ОСОБА_1 за зазначеною вище адресою було направлено виклик державного виконавця, постанову про мінімальний розмір витрат виконавчого провадження та розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 13.06.2022 року (а.с.102-103, 106).
Згідно відповіді на запит державного виконавця до Міністерства внутрішніх справ України від 13.06.2022, в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби (а.с.109).
Як встановлено з відповіді на запит державного виконавця до Державної фіскальної служби від 13.06.2022, інформація щодо джерел отримання доходів боржником РНОКПП НОМЕР_1 , в ДРФО відсутня (а.с.110).
Скаржник не заперечує факт заборгованості за аліментами, складений державним виконавцем розрахунок заборгованості не оскаржував.
Проте конверт повернувся з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. Доказів отримання боржником оскаржуваної постанови матеріали виконавчого провадження не містять. Про це зазначено й у відповіді начальника Доброславського відділу ДВС від 25.11.2023 на запит до Одеського апеляційного суду. До відповіді додано копію постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про встановлення обмеження у праві керування транспортними засобами з конвертами про повернення (а.с.163, 166).
12.05.2023 року до Доброславського ВДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшла постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 14.04.2023 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП. Зазначеною постановою суд задовольнив клопотання ОСОБА_1 та витребував з Доброславського відділу ДВС належним чином засвідчену копію виконавчого провадження № 69178259 (а.с. 157-158).
13.11.2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Осокін С.Ю. подав керівнику Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) скаргу на постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Скарга обґрунтована тим, що копія зазначеної постанови боржнику ОСОБА_1 не була вручена та про наявність постанови боржнику стало випадково відомо 06.11.2023 року від співробітників поліції (а.с.159-160).
17.11.2023 року представник скаржника адвокат Осокін С.Ю. звернувся до начальника Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою, в якій просив залишити без розгляду його скаргу на постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у зв`язку із зміною ситуації (а.с.165).
Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку у ДФС як платник податків з 03.02.2017 року. Запис про види діяльності 49.32 "Надання послуг таксі" внесена 16.08.2023 року (а.с.161).
Представник скаржника адвокат Осокін С.Ю. отримав копію оскаржуваної постанови 05.12.2023 року (а.с.171).
Ст.447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно з пунктом а частини 1 та частиною 2 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
За ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Частинами 1, 4, 6 ст.127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.
Відповідно до ч. 1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов, зокрема передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Згідно з абзацами 3, 4 ч. 9 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" постанови, зазначені у пунктах 1- 4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.
Ураховуючи, що матеріали виконавчого провадження не місять належних та допустимих доказів вручення боржнику ОСОБА_1 оскаржуваної постанови від 22.12.2022, суд вважає за необхідне поновити йому строк для подання скарги, визнавши поважними причини пропуску.
З огляду на встановлені обставини суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника Доброславського ВДВС про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 та застосування до нього заходів процесуального примусу.
Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР .
За статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
У рішенні "Горнсбі проти Греції" (§ 40) ЄСПЛ наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За частинами 1, 3 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" порядок стягнення аліментів визначається законом.
Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.
Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
Згідно з п.2 ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Частиною 10 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі:
1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування;
2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю;
3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях;
4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.
Згідно відповіді на запит державного виконавця щодо боржника ОСОБА_1 встановлено що 16.08.2023 року вилучений КВЕД 45.20 "Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів", а доданий КВЕД 49.32 "Надання послуг таксі"(а.с.172-175).
З відповіді на запит державного виконавця від 13.11.2023 встановлено, що в МВС відсутні дані щодо реєстрації за боржником транспортних засобів (а.с.178).
Згідно з відповіддю з Пенсійного Фонду України від 13.11.2023 року ОСОБА_1 знайдено в РЗО, але відсутні дані про отримання доходів (а.с.181).
Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Згідно з п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мін`юсту від 02.04.2012 року №512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача.
Згідно з п.2 ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Згідно ч.10 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі:
1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування;
2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю;
3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях;
4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.
Отже постанова про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами не застосовуються у разі надання вищевказаних відомостей та підтверджуючих документів про це до винесення таких постанов.
Суд вважає необґрунтованими та відхиляє посилання скаржника на те, що відповідно до частини 10 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" до нього заборонено застосовувати таке обмеження, так як він є фізичною особою підприємцем з правом надання послуг таксі та використання ним транспортного засобу пов`язано з наданням допомоги його матері, яка є особою з інвалідністю ІІ групи та перебуває на його утриманні.
Так, згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку у ДФС як платник податків з 03.02.2017 року. Запис про види діяльності 49.32 "Надання послуг таксі" внесена 16.08.2023 року (а.с.161). Тобто на час винесення постанови державного виконавця від 22.11.2022 запису про такий вид діяльності у фізичної особи підприємця ОСОБА_1 внесено не було.
Крім того, відсутні докази того, що ОСОБА_1 дійсно надає послуги таксі та що такий від діяльності є законним джерелом засобів для існування боржника, оскільки з відповідей з ПФУ вбачається, що відомості про отримані доходи відсутні. Суду не надано належних доказів того, що на утриманні боржника перебуває його матір ОСОБА_3 , яка є особою з інвалідністю 2 групи.
Суд звертає увагу на те, що боржник ОСОБА_1 проживає та здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , а його мати ОСОБА_3 проживає у АДРЕСА_2 (а.с.60).
Відповідно до п. 6 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень тимчасові заходи, передбачені пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 ЗУ "Про виконавче провадження" припиняються у разі погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі підставі постанов державного виконавця про скасування таких заходів або закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1, 2, 5, 7, 9, 10, 12, 14 частини першої ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".
12.12.2023 в рахунок погашення заборгованості за аліментами боржником сплачено 4000 гривень (а.с.71).
Отже на час винесення оскаржуваної постанови від 22.11.2022 існувала заборгованість боржника зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.
На час розгляду скарги існує заборгованість по сплаті аліментів, скаржником не доведено наявність підстав для скасування обмеження у праві керування транспортними засобами та відсутні докази, що встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування, що є підставою для відмови в задоволенні скарги.
З наявних матеріалів справи не вбачається порушення державним виконавцем чи іншою посадовою особою державної виконавчої служби прав, свобод чи законних інтересів заявника при здійсненні дій по виконанню рішення суду, тому дії державного виконавця є законними та обґрунтованими.
За таких обставин скарга задоволенню не підлягає .
Керуючись ст. ст. 2 - 13, 18, 81, 126-127, 258-261, 447- 452 ЦПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови старшого державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортним засобом.
У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортним засобом від 22 листопада 2022 року у виконавчому провадженні № 69178259 - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського о апеляційного суду безпосередньо.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22 січня 2024 року.

Скаржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 14 лютого 2001 року Приморським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник скаржника: адвокат Осокін Сергій Юрійович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 588 від 03.01.2003 року, 66302, м. Подільск, вул. Сільськогосподарська, 4/16, Одеської області.

Заінтересовані особи:

Стягувач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована в АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 06 вересня 2014 року Саратським РС ГУ ДМС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_4 .

Особа, дії якої оскаржуються: старший державний виконавець Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Іванова Світлана Іванівна, адреса: 67500, Одеська область, Одеський район, смт. Доброслав, вул. Центральна, 75.

Суддя А. І. Бучацька