ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/25/24
Провадження №2/477/587/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді Семенової Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Сірюк С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про встановлення факту сумісного проживання разом із спадкодавцем більш як п`ять років на час відкриття спадщини та надання додаткового строку на прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Галицинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про встановлення факту сумісного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю на день його смерті більш як п`ять років за адресою АДРЕСА_1 та надання додаткового строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком у три місяці.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що з ОСОБА_2 він потоваришував більш як двадцять років тому, коли ОСОБА_2 приїхав до с.Лимани на заробітки. Оскільки ОСОБА_2 власної сім`ї не мав та був одинокою людиною, позивач запросив його до себе проживати та надав згоду на його реєстрацію за адресою АДРЕСА_1 у будинку, який йому належав на праві приватної власності.

До моменту смерті ОСОБА_2 та позивач проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. Позивач допомагав ОСОБА_2 у лікуванні, сплачував за ліки та усі витрати, пов`язані з побутом, після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснив поховання власним коштом.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло нерухоме майно, яке останній за життя бажав передати позивачеві, а саме земельна ділянка площею 11,13 га., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лиманівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, та земельна ділянка площею 2 га, надана для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами Лиманівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивач отримав відмову в зв`язку з тим, що ним не надано документи для вчинення нотаріальної дії, а саме документи, що підтверджують факт прийняття спадщини.

В зв`язку з тим, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та надання додаткового строку для прийняття спадщини позивачу необхідно як спадкоємцю за законом четвертої черги для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , він звернувся з позовом до суду.

Ухвалою суду від 08 січня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11 січня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що він потоваришував з ОСОБА_2 більше двадцяти років тому, коли той приїхав до с.Лимани на заробітки. В зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не мав власної сім`ї, він запросив його до себе проживати і дав згоду на його реєстрації за адресою АДРЕСА_1 у будинку, який належав йому на праві приватної власності. Сам він проживав у іншому будинку. Зазначені будинки сполучаються між собою спільним подвір`ям та городом, у зв`язку з чим вони фактично вели спільне господарство та проживали однією сім`єю. ОСОБА_2 допомагав позивачу доглядати дітей, займався домашнім господарством, натомість позивач турбувався про побут ОСОБА_2 , допомагав лікуватися та сплачував за усі витрати, пов`язані з побутом та лікуванням. ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці шестидесяти восьми років ОСОБА_2 помер. Позивач здійснив його поховання власним коштом з будинку, який належить йому на праві приватної власності та у якому був зареєстрований та проживав ОСОБА_2 до своєї смерті. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді двох земельних ділянок площею 11.13 га та 2 га, на одну з яких спадкодавцем було складено заповіт на ім`я позивача. Вважаючи себе таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено в зв`язку з ненаданням документів, що підтверджують факт прийняття спадщини. В зв`язку з тим, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини позивачу необхідно як спадкоємцю за законом четвертої черги для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 він звернувся з позовом до суду.

Відповідач Галицинівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області у судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника та про визнання позову в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що позивач є його тестем. З ОСОБА_2 він познайомився у 2008 році. Останній проживав у будинку позивача, там же був зареєстрований. ОСОБА_2 власної сім`ї не мав, проживав у сім`ї позивача, фактично вони з позивачем вели спільне господарство. Останні роки перед смертю ОСОБА_2 тяжко хворів, лікувався стаціонарно. Позивач піклувався про нього, придбавав власним коштом ліки, відвідував у лікарні, доглядав. Після смерті ОСОБА_2 здійснив його поховання. Пояснив, що йому відомо, що за життя ОСОБА_2 отримав у власність земельну ділянку площею 11.13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах земель Лиманівської сільської ради, яку заповідав позивачу, та для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, якою не розпорядився.

Суд, заслухавши в судовому засіданні позивача, допитавши свідка та дослідивши письмові докази, дійшов висновку про обгрунтованість заявлених вимог, які підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (Пленум ВСУ пункт 23 Постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»).

Так, за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємцям).

Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права й обов`язки спадкодавця, які не припинилися в момент його смерті.

Як встановлено статтею 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У пункті 6 рішення від 3 червня 1999 р. № 5-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини 2 статті 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Лимани Вітовського району Миколаївської області у віці шестидесяти восьми років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 03 листопада 2020 року Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.6).

Як слідує з копії паспорта на ім`я ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 , виданого Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області 05 квітня 2005 року, померлий ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 05 квітня 2005 року (а.с.7-8).

Відповідно до довідки №636-02-42/1 від 06 жовтня 2023 року, виданої Галицинівською сільською радою, спадкодавець ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 та виписаний в зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10).

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район.

Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України №719-р від 12 червня 2020 року «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Миколаївської області», Відповідно до абзацу першого пункту 71 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Миколаївської області згідно з додатком, серед яких: Галицинівська ОТГ з адміністративним центром територіальної громади в Галицинове, до складу якої ввійшло зокрема і с. Лимани.

Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» утворено Миколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) у складі територій Березанської селищної, Веснянської сільської, Воскресенської селищної, Галицинівської сільської, Коблівської сільської, Костянтинівської сільської, Куцурубської сільської, Миколаївської міської, Мішково-Погорілівської сільської, Нечаянської сільської, Новоодеської міської, Ольшанської селищної, Очаківської міської, Первомайської селищної, Радсадівської сільської, Степівської сільської, Сухоєланецької сільської, Чорноморської сільської, Шевченківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з копією свідоцтва про право власності на житловий будинок №48 від 18 лютого 1993 року, житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві особистої власності ОСОБА_1 (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до якої ввійшло належне спадкодавцю майно.

Так, відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ №925044, виданого на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації 08 жовтня 2007 року №672-р, ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку площею 11,13 га, яка розташована у межах території Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.17).

Як слідує з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 04.12.2019 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, розташована в межах Лиманівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області (а.с.27-28).

Згідно з витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі, 16 лютого 2022 року приватним нотаріусом Реуковою Н.Л. заведено спадкову справу №69151457 після смерті ОСОБА_2 (а.с.11).

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Реукової Н.Л. від 25 серпня 2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку площею 11.13 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лиманівської сільської ради, Галицинівської територіальної громади Миколаївського (стара назва Жовтневого, стара назва Вітовського) району Миколаївської області; земельну ділянку площею 2 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами Лиманівської сільської ради, на підставі того, що ОСОБА_1 не надано документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме документи, що підтверджують прийняття спадщини.

Осіб, які б у порядку частини третьої статті 1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає доведеними в ході розгляду справи обставини, що позивач ОСОБА_1 та спадкодавець ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю протягом більш як п`ять років на час відкриття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вели спільне господарство. Тобто,позивач ОСОБА_1 належить до спадкоємців четвертої черги за законом, спадщину прийняв, інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, до складу спадщини входить наступне спадкове майно: земельна ділянка площею 11.13 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лиманівської сільської ради, Галицинівської територіальної громади Миколаївського (стара назва Жовтневого, стара назва Вітовського) району Миколаївської області; земельна ділянка площею 2 га, надана для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами Лиманівської сільської ради, щодо якого нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Стосовно вимоги щодо надання додаткового строку на прийняття спадщини, суд зазначає наступне.

Статтею 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для подання заяви за місцем відкриття спадщини для її прийняття.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно позиції Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави, ці обставини визнані судом поважними.

З зазначених позивачем обставин та доказів, що надані на їх підтвердження, суд вважає доведеною позивачем поважність причин, що зумовили пропуск строку подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а тому необхідним захист спадкових прав позивача ОСОБА_1 , та спосіб про який він просить, відповідає такому захисту.

При цьому, суд вважає можливим визначити даний додатковий строк заявленою позивачем тривалістю у три місяці.

Стосовно визнання відповідачем Галицинівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області позову, то відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що визнання представником відповідача даного позову слід прийняти.

Керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом більш як п`ять років за адресою АДРЕСА_1 .

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном 3 (три) місяці, з дня набрання законної сили цим рішенням суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М.Семенова