КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/543/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року місто Київ

справа №758/3507/16-ц

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відмову від скарги у цивільній справі за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні скарги, постановлену під головуванням судді Якимець О.І., повний текст рішення складено 11 жовтня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Личика Юрія Миколайовича про визнання постанови неправомірною та її скасування, заінтересована особа: стягувач ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду міста Києва зі скаргою у порядку ст.447 ЦПК України, в якій просив:

визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Личика Ю.М. про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 від 02 червня 2023 року;

скасувати постанову старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Личика Ю.М. про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 від 02 червня 2023 року;

визнати дії старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Личика Ю.М. щодо неповернення виконавчого листа №758/3507/16-ц від 30 травня 2016 року, виданого Подільським районним судом міста Києва ОСОБА_3 без прийняття до виконання протиправними;

зобов'язати старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Личика Ю.М. винести постанову про повернення виконавчого листа №758/3507/16-ц від 30 травня 2016 року, виданого Подільським районним судом міста Києва ОСОБА_3 .

В мотивування вимог посилався на те, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 26 травня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитиниОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, щомісячно, починаючи з 18 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказував, що на виконання вказаного рішення видано виконавчий лист та 18 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_2.

Зазначав, що вмежах виконавчого провадження здійснювались відрахування із його заробітної плати та 28 січня 2020 рокувиконавче провадження НОМЕР_2 було закінчено у зв`язку із смертю стягувача.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 05 серпня 2022 року замінено сторону виконавчого провадження у справі №758/3507/16-ц з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 .

Вказував, що 02 червня 2023 року старшим державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Личик Ю.М. відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №758/3507/16-ц.

Вважає дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 неправомірними, оскільки в останнього не було законних підстав для її постановлення, так як ОСОБА_3 не вказана стягувачем у виконавчому листі №758/3507/16-ц та судом не було замінено сторону у виконавчому листі.

Зазначав, що суд не мав права замінювати сторону виконавчого провадження у справі №758/3507/16-ц, адже виконавче провадження НОМЕР_2 було закінчено у зв`язку із смертю стягувача, а заміна сторони виконавчого провадження можлива за наявності відкритого виконавчого провадження.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції,представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просив скасувати вказану ухвалу суду та прийняти нову, якою скаргу задовольнити.

12 грудня 2023 року від старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Личик Ю.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

23 січня 2024 року в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав заяву, в якій просив прийняти відмову від скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Личика Ю.М. про визнання постанови неправомірною та її скасування, закрити провадження за скаргою та скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року.

Заяву обгрунтовував тим, що постановою заступника начальника Святошинського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Макаревич Я.А. від 19 грудня 2023 року скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 від 02 червня 2023 року, яка була предметом оскарження, отже відсутній предмет спору.

ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду заяву його представника про відмову від скарги підтримав та просив її задовольнити. Вказував, що наслідки відмови від скарги та закриття провадження за вказаною скаргою йому відомі та зрозумілі.

Представник стягувача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 у судовому засіданні апеляційного суду не заперечувала проти задоволення заяви про відмову від скарги та закриття провадження за вказаною скаргою.

Старший державний виконавець Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Личик Ю.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у його відсутність на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши заяву про відмову від скарги на дії державного виконавця, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов'язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно вимог ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно з ч.ч.1, 2, 9 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року у справі №2-591/11 вказала на те, що суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема у постановах від 26 червня 2019 року у справі №905/1956/15 (провадження №12-62гс19, пункт 6.27), від 27 листопада 2019 року у справі №629/847/15-к (провадження №13-70кс19), від 16 червня 2020 року у справі №922/4519/14 (провадження №12-34гс20, пункт 6.19), від 13 січня 2021 року у справі №0306/7567/12 (провадження №13-73кс19, пункт 28), від 28 вересня 2021 року у справі №761/45721/16-ц (провадження №14-122цс20, пункт 105).

Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Наприклад, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №905/1956/15 (провадження №12-62гс19, пункт 6.27) застосування аналогії дозволило замінити одного відповідача двома, що і забезпечило справедливість постанови. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Хоча законом не врегульовано питання щодо відмови учасника справи під час апеляційного провадження від заяви або скарги, поданих в рамках виконання судового рішення, та визнання нечинним судових рішень, постановлених внаслідок розгляду таких заяв або скарг, але користуючись правом застосування аналогії закону визначеного ч.9 ст.10 ЦПК України, колегія суддів вважає за доцільне для вирішення питання про відмову ОСОБА_1 від скарги на дії державного виконавця застосувати за аналогією положення ст.373 ЦПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає можливим прийняти відмову представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 від скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Личика Ю.М. про визнання постанови неправомірною та її скасування, визнати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року нечинною та закрити провадження по справі за вказаною скаргою.

Керуючись ст.ст.206, 373 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 від скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Личика Юрія Миколайовича про визнання постанови неправомірною та її скасування, заінтересована особа: стягувач ОСОБА_3 .

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року визнати нечинною.

Провадження по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Личика Юрія Миколайовича про визнання постанови неправомірною та її скасування, заінтересована особа: стягувач ОСОБА_3 - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 24 січня 2024 року.

Головуючий:

Судді: