УХВАЛА

22 січня 2024 року

м. Київ

справа № 495/5173/13-ц

провадження № 61-459ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року у справі за заявою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року Акціонерне товариство Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк»), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 вересня 2020 року у задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 вересня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Заяву АТ КБ «ПриватБанк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання задоволено.

Поновлено АТ КБ «ПриватБанк» строк для пред`явлення до виконання виконавчого документу № 495/5173/13-ц у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У січні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 25 грудня 2023 року.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

В окремо доданому до касаційної скарги клопотанні ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що розгляд справи апеляційним судом відбувся без його особистої участі та участі його представника - адвоката Попова М. С., який повідомив заявника про те, що розгляд справи відкладено на січень 2023 року. Вказує, що постанову Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року він не отримував та вважав, що розгляд апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» не відбувся, а його представник адвокат Попов М. С. будь-якої інформації щодо розгляду апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» не надав, на зв`язок не виходить. Зазначає, що про існування постанови Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року дізнався в кінці листопада 2023 року з реєстру виконавчих проваджень на веб-сайті Міністерства юстиції України. При цьому вважає дані обставини поважними для поновлення зазначеного строку

Зазначені заявником обставини та надані на їх підтвердження докази безумовно не свідчать про поважність пропуску строку на касаційне оскарження з огляду на наступне.

У частині третій статті 394 ЦПК України зазначено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Зазначений строк є присічним (преклюзивним), який не підлягає поновленню. Зі спливом строку особа втрачає право на касаційне оскарження безвідносно до поважності причин його пропуску, за виключенням випадків визначених у частині третій статті 394 ЦПК України.

Повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року складено 17 листопада 2022 року та оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 21 листопада 2022 року, а касаційну скаргу подано засобами поштового зв`язку 25 грудня 2023 року, тобто вже після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення.

Доводи ОСОБА_1 щодо поважності пропуску строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду не заслуговують на увагу, з огляду на те, що заявником не надано доказів на підтвердження порушення апеляційним судом порядку вручення копії судового рішення, передбаченого статтею 272 ЦПК України, та про обставини, що об`єктивно перешкоджали отримати вказане судове рішення і подати касаційну скаргу в передбачений ЦПК України строк, з огляду на тривалість пропущеного строку.

Посилання у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження на втрату зв`язку з адвокатом, та внаслідок цього пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, не можуть визнаватися поважними причинами пропуску строку, оскільки не є об`єктивно непереборними та такими, що не залежали від волевиявлення заявника чи пов`язаними з перешкодами, труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Посилання ОСОБА_1 на те, що апеляційний суд не повідомив його про місце, дату і час розгляду апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу місцевого суду, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на зміст оскаржуваної постанови апеляційного суду, сторін було повідомлено про час, дату та місце розгляду справи. Жодних доказів на підтвердження зворотного ОСОБА_1 не надано.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

У справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала від 14 жовтня 2003 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

ОСОБА_1 пропустив річний строк на звернення до суду з касаційною скаргою, а частиною третьою статті 394 ЦПК України визначено лише два випадки для відкриття касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Зазначених виключних обставин ОСОБА_1 не доведено.

Ураховуючи наведене та те, що відсутні підстави вважати, що заявник був позбавлений можливості скористатися своїм процесуальним правом щодо подачі касаційної скарги у передбачений законодавством строк, а також відсутні підстави, які б могли свідчити про наявність особливих і непереборних обставин, за яких заявник не подав касаційну скаргу у передбачений законом строк та які б виправдали пропуск строку більше ніж на один рік, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року у справі за заявою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник