Справа № 606/1631/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Іванченко А.М., при секретарі Порчик Р.І., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Теребовлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Теребовлянського районного суду перебуває вказана справа. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Теребовлянського районного суду від 16.05.2022 року було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_4 , батьком якої записаний ОСОБА_3 . Позивач зазначає, що є біологічним батьком дитини, тому просить визнати його батьківство.

Ухвалою суду від 21.09.2023 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду 04.10.2023 року по справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та зупинене провадження на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 16.01.2024 року поновлено провадження по справі.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач надала заяву про визнання позовних вимог. Просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Представник третьої особи - Теребовлянського ВДРАЦС надав на вимогу суду копію актового запису про народження ОСОБА_4 та просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Так, засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України.

Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 Сімейного кодексу України.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма ст. 7 Сімейного кодексу України).

Рішенням Теребовлянського районного суду від 16.05.2022 року було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.8)

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 9)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.10)

Судом досліджено актовий запис про народження № 40 від 22.07.2023 року, з я кого вбачається, що ОСОБА_4 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками записано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Підставою запису відомостей про батька є актовий запис про шлюб № 58 від 14.07.2018 року.

Тобто до спливу десятимісячного строку після розірвання шлюбу, у ОСОБА_2 народилась дитина, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

З висновку експерта № СЕ-19/114-23/20399-БД від 06.10.2023 року складеного судовим експертом сектору молекулярно-генетичних досліджень відділу біологічних досліджень та обліку Львівського НДЕКЦ вбачається, що ОСОБА_1 може бути біологічним батьком ОСОБА_4 з ймовірністю 99,9999%.

Згідно з частиною 1 статті 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Згідно вказаної статті у свідоцтві про народження дитини ОСОБА_4 батьком було записано ОСОБА_3 . Оскільки дитина народжена у зареєстрованому шлюбі, а тому відомості про батька дитини в актовий запис про народження дитини були внесені на підставі актового запису про реєстрацію шлюбу.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (частина 2 статті 128 СК України).

Згідно зі статтею 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншими чоловіком, має право пред`явити позов про визнання свого батьківства.

Відповідно до статті 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Абзацом 12 пункту 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, зазначено, що при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Підпунктом 2.13.1 пункту 2.13 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Верховний Суд у своїй постанові від 16 травня 2018 року у справі № 61-6030св18 дійшов висновків про те, що з приводу предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Позивач вказує, що він є біологічним батьком ОСОБА_4 , та дівчинка народилась в період фактичного проживання позивача із відповідачем, що не заперечує сама відповідач, а відтак суд приймає до уваги наведене.

Крім того, висновком молекулярно-генетичної експертизи від 06.10.2023 року - вірогідність батьківства ОСОБА_1 по відношенню до дитини - ОСОБА_4 становить 99, 9%.

У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року) зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Суд з урахуванням інтересів дитини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини та визнання позову відповідачем, приходить до висновку про наявність підстав для встановлення батьківства та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 200, 206, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м.Теребовля Тернопільської області, батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виключити з актового запису про народження ОСОБА_4 №40 від 22 лютого 2023 року, складеного Теребовлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відомості про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як батька дитини.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 №40 від 22 лютого 2023 року, складеного Теребовлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а саме:

- у графі прізвище дитини « ОСОБА_4 » змінити на « ІНФОРМАЦІЯ_6 »;

- у графі по- батькові дитини « ОСОБА_4 » змінити на « ІНФОРМАЦІЯ_6 »;

-у графі «Відомості про батька» зазначити « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, адреса: АДРЕСА_1 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М.Іванченко