Справа № 212/2989/23
У Х В А Л А

18 січня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого - Чайкіна І.Б., за участю: секретаря судового засідання Лапіної А.В., в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Кривого Рогу заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 15 серпня 2023 року у цивільній справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.08.2023 року позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволені повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР», заборгованість з управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 12.03.2017 року по 31.03.2023 року в сумі 9065 грн. 32 коп., сума індексу інфляції 3762 грн. 85коп., 3 % річних 744 грн. 24 коп., а всього 13 572 (тринадцять тисяч п`ятсот сімдесят два) гривні 41 копійок та в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» витрати на оплату судового збору в сумі 2684 грн., тобто по 894,67 грн. з кожного та на правничу допомогу в сумі 3000 грн., тобто 1000 грн. з кожного.

До Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 із вищевказаною заявою про перегляд заочного рішення. Мотивуючи свою заяву тим, що він особисто не був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, а тому не з`являвся в судові засідання та міг скористатися правом подання відзиву. Вказав, що рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, оскільки рішенням суду з відповідачів стягнута сума заборгованості за період з 12.03.2017 року по 31.03.2023 року в загальній сумі 13 572, 41 гривень. Але відповідно до судового наказу № 212/5553/20 від 17.09.2020 року з нього та інших відповідачів вже було стягнута заборгованість за житлово-комунальні послуги за період 01.07.2017 року по 30.06.2020 року 5350, 28 грн., яка навіть частково була сплачено. Судовий наказ ухвалою суду від 24.02.2022 року був скасований, до 24.02.2022 року відповідачами здійснювалась оплата за житлово-комунальні послуги. Таким чином, позивач двічі стягує з відповідачів суму заборгованості за період з 01.07.2017 року по 30.06.2020 року. Просив скасувати заочне рішення та призначити справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 12.01.2024 року прийнято в провадження заяву про скасування заочного рішення та судове засідання призначено на 18.01.2024 року о 09.45 годині.

В судове засідання сторони по справи не з`явились.

Від представниці ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" адвоката Зарівної С.В. надано заяву про розгляд справи без її участі, просила відмовити в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення з підстав, які викладені в письмових запереченнях. Вказала, що відсутність укладеного договору між відповідачами та ТОВ "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" не є підставою для скасування заочного рішення. Щодо тверджень відповідача про стягнення два рази суми заборгованості, зазначила, що вказане не відповідає дійсності, оскільки в позовній заяві вказано Й» 29.07.2020 року на відповідачів була подана заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, 17.08.2020 року винесено судовий наказ у справі № 212/5553/20, який скасований 24.02.2022 року, у зв`язку з чим передбачено право ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" звернутися до суду із позовною заявою. При цьому біло сплачено судовий збір у сумі 210, 20 грн., про що зазначено в судовому наказі та ухвалі у справі 212/5553/20. Після скасування судового наказу 212/5553/20, було оформлено позовну заяву, де заявлена сума боргу, яка обґрунтована детальними щомісячними розрахунками з відображенням оплати та нарахувань за житлово комунальні послуги. Крім того, відповідач ОСОБА_1 вказує, що сплачував суму 105 грн. від 15.02.2023 року, вказана сума відображена в розрахунку заборгованості доданого до позовної заяви і зарахована в сплату поточного місяця. Отже, заочне рішення від 15.08.2023 року є обґрунтований, мотивованим та не підлягає скасуванню.

Відповідач ОСОБА_5 подав 18.01.2024 року заяву в якій просив переглянути заочне рішення з підстав викладений у заяві. Повідомив, що за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 він не проживає близько трьох років. Проводити засідання просив без його участі.

Відповідачі ОСОБА_1 повідомлений належним чином за допомогою смс повідомлення, яке доставлено 15.01.2024 року о 17.08.21 годин, ОСОБА_6 належним чином повідомлена за допомогою смс-повідомлення, яке доставлено до суду 15.01.2024 року 17.08.21 годині, що свідчать довідки про доставку смс-повідомлення, однак в судове засідання не з`явились, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслали.

Згідно із ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

За правилами ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз наведеної норми цивільного процесуального закону свідчить про те, що скасування заочного рішення судом, який його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом одночасно кількох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, у даному випадку, судом не встановлено наявності сукупності вказаних обставин, що свідчить про неможливість скасування заочного рішення суду.

Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд отримавши дані про місце реєстрації відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 45-47), постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та направив на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу відповідачів копію ухвали про відкриття провадження у справі, разом з копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами.

Однак, направлена на адресу відповідачів судова кореспонденція повернулась до суду без вручення адресату з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» ( а.с. 52-53).

Ухвалою суду від 06.06.2023 року судове засідання було відкладено через першу неявку відповідачів у судове засідання та враховано вимоги ч. 4 ст. 223 ЦПК України, а саме те, що суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів (постановляє заочне рішення) лише у разі повторної неявки в судове засідання відповідачів, повідомлених належним чином (а.с.55).

Секретарем здійснено на наступне судове засідання виклик за допомогою судових повісток, направлено на адресу відповідачів судову кореспонденцію, а саме судові повістки повернулась до суду без вручення адресату з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 57-69)

За змістом п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно п. 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року, рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

При цьому, відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, є належним повідомленням про наявний на розгляді суду спір відповідно до положень ст. 128 ЦПК України.

У постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18 викладений правовий висновок, згідно з яким довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду України, викладених у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Таким чином, поважних причин неприбуття відповідачів у судове засідання та неподання відзиву на позовну заяву, суду не наведено, відтак покликання ОСОБА_1 про неналежне повідомлення та виклики на судові засідання, не заслуговують на увагу.

Не заслуговують увагу і твердження відповідача ОСОБА_7 про те, що за адресою зареєстрованого місця проживання він не мешкає близько трьох років, до суду не надано ні акту від сусідів щодо не проживання за адресою місця реєстрації та не інших відомостей щодо проживання вказаної особи за іншою адресою.

Крім цього, сам по собі факт неприбуття відповідачів в судове засідання 06.06.2023 року, 17.07.2023 року, 15.08.2023 року не дає підстав для скасування заочного рішення від 15.08.2023 року.

Зі змісту заяви про перегляд заочного рішення і додатків до неї, не вбачається посилань на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Перелік засобів доказування встановлений у ч. 2 ст. 76 ЦПК України.

Наведені у заяві посилання (не повне з`ясування фактичних обставин справи, не вірність розрахунку заборгованості в частині стягнення повторно заборгованості як рішенням так і судовим наказом за спірний період та відсутність договору, укладеного між позивачем та відповідачами) не є посиланням на докази в розуміння ст. 76 ЦПК України, що мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Фактично наведені відповідачем ОСОБА_1 посилання є незгодою із рішенням суду першої інстанції, встановленими ним обставинами, наданою судом оцінкою доказам та застосованими до спірних відносин нормами законодавства, що є підставою для апеляційного оскарження рішення, а не для скасування заочного рішення, адже суд першої інстанції не має права скасовувати заочне рішення для надання іншої оцінки тим самим обставинам та доказам, що вже наявні у матеріалах справи, а інших доказів відповідачами суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 287, 288 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 15 серпня 2023 року у цивільній справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що ч.4 ст.287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано без проголошення 18 січня 2024 року.

Суддя І. Б. Чайкін