Справа № 171/1788/23
Номер провадження 2/184/124/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

розглянувши в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Яковченко Валерій Іванович до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітету Зеленодольської міської ради «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову посилається на те, що постійно проживає за адресою АДРЕСА_2 зі своєю родиною. На підставі ордера № 1 виданий ОСОБА_3 (прізвище дошлюбне) 26.04.2011 року вона отримала право на вселення та проживання в даній квартирі у тому числі, разом із членами своєї родини, ОСОБА_4 (чоловік), ОСОБА_5 (дочка), ОСОБА_6 (мати), ОСОБА_7 (батько), ордер видано на підставі рішення виконавчого комітету Зеленодольської міської ради від 19.04.2011 року № 126-23, про те, що ОСОБА_3 надається зазначена квартира в порядку обміну житлового приміщення, житлова площа 41, 67 кв.м. складається із 3 кімнат та розташована в АДРЕСА_3 , на теперішній час дана вулиця переменована на АДРЕСА_4 . Після вселеня в дану квартиру місце проживання було зареєстровано 05.05.2011 року в даній квартирі. Також нею був зареєстрований шлюб 15 липня 2016 року, актовий запис № 37 виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, прізвище після державної реєстрації шлюбу : дружини ОСОБА_8 . На теперішній час згідно довідки виданої виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради від 30.06.2023 року № 571 за адресою АДРЕСА_2 зареєстрований в даній квартирі її рідний брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він зареєстрований в даній квартирі 16.08.2013 року, але в ній ніколи не проживав. У 2008 році він виїхав з міста Зеленодольськ з метою працевлаштування. Останій раз приїздив до міста Зеленодольськ в 2017 році. Тобто з моменту реєстрації в квартирі з 2013 року він в ній не проживає та ніколи не проживав, не являється членом родина наймача, ордер виданий їй та членам її родини, що підтверджується відсутність його місця проживання разом з ними. Перешкод в користуванні квартирою йому ніхто не чинив. У спірній квартирі відсутні особисті речі, документи та предмети побуту відповідача, він не приймає участі ані в утриманні квартири у належному стані, ані в оплаті квартплати та комунальних послуг, але при цьому він продовжує бути зареєстрованим у квартирі. Брат ОСОБА_2 , ще з молоду любив дуже подорожувати, їздив на заробітки у віддалені куточки великої, на той час держави, звертає увагу, що відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців, а точніше з моменту реєстрації місця проживання понад 9 років, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщення квартирою АДРЕСА_1 . Відповідач за власним бажанням та волевиявленням виїхав зі міста на інше місце мешкання, ніяких перешкод йому у користуванні спірним житлом з її боку, чи з боку інших осіб членів її родини не чинилось, умов, щоб унеможливлювало його проживання, не створювалось, тривалий час він житлом не користується з власної волі, його особистих речей в квартирі немає, житлово-комунальні послуги він не сплачує, однак з реєстраційного обліку відповідач не знявся, у зв`язку з чим вона ОСОБА_1 змушена нести додаткові витрати щодо сплати за житлово-комунальні послуги, тому вимушена звернутися до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

Позивач та представник позивача адвокат Яковченко В.І. в судове засідання не з`явились, надали заяву, в якій просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, в разі неявки відповідача не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Разом з тим, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідача, з огляду на що відповідач, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що отримав судову повістку.

Повноважний представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги позивача підтримує проти позову не заперечує.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Відповідно до ч. 2.ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Отже, наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Крім того, відповідно до ст. 19 ЦК України особа має право на самозахист свого цивільного права та права іншої особи від порушень і протиправних посягань. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Виходячи з наведених вище норм діючого законодавства, наявність реєстрації відповідача перешкоджає позивачу у здійсненні права користування житловим приміщенням, що виникло після реєстрації цього права у встановленому законом порядку та порушується на даний час.

Згідно із ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Статтею 72 ЖК України зазначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985, на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11, вирішення питання про зняття особи з реєстрації місця проживання залежить, зокрема від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст.71, 72, 116, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України).

Згідно зі ст. 163 ЖК Української РСР, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статтею 71 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Аналіз всіх поданих позивачем письмових доказів свідчить про те, що наявність реєстрації відповідача перешкоджає позивачу у здійсненні права користування житловим приміщенням, що виникло після реєстрації цього права у встановленому законом порядку та порушується на даний час. До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується доданими доказами, а саме : Згідно ордера № 1 виданий ОСОБА_3 ( прізвище дошлюбне) 26.04.2011 року вона отримала право на вселення та проживання в даній квартирі у тому числі, разом із членами своєї родини, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ордер видано на підставі рішення виконавчого комітету Зеленодольської міської ради від 19.04.2011 року № 126-23.

Згідно свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 від 15.07.2016 року, зареєструвала шлюб 15 липня 2016 року, актовий запис № 37 у виконавчому комітеті Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, прізвище після державної реєстрації шлюбу: дружини ОСОБА_8 .

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради від 30.06.2023 року № 571 за адресою АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно акта про фактичне місце проживання/не проживання осіб від 20.06.2023 року складений комісією в складі начальника відділу соціального захисту та охорони здоровя виконавчого комітету Зеленодольської міської ради встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі з 16.08.2017 року за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до положень ст. ст.64, 65 Житлового кодексу України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, у якому фізична особа проживає постійно або тимчасово.

Згідно ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації».

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права користування житловим приміщенням, закон надає користувачу право вимагати усунення будь-яких порушень своїх прав.

На підставі досліджених та оцінених в сукупності доказів судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , будучи зареєстрованими в даній квартирі не проживає в ній, не розділяє з позивачем тягар її утримання, не виконує свої обов`язки по сплаті за житлово-комунальні послуги, що створює позивачу істотні перешкоди в здійсненні своїх житлових прав, та суперечить її законним інтересам, таким чином, є всі законні підстави, щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , що є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку у зазначеній квартирі.

За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту права користування житловим приміщенням, та усунення будь-яких порушень прав позивача судом визнається таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, судовий збір за позовними вимогами про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеням у розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Яковченко Валерій Іванович до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Зеленодольської міської ради «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням» - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.01.2024 р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш