Провадження № 6/638/41/24
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Полтавської обласної прокуратури про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

11 січня 2024 року ОСОБА_1 за допомогою системи «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Полтавської обласної прокуратури про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в якій просив суд змінити спосіб та порядок виконання рішення Полтавського апеляційного суду від 26 липня 2022 року, номер провадження 22-ц/814/1253/22, постановивши ухвалу, якою стягнути на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на професійну правничу допомогу за рахунок коштів державного бюджету в розмірі 18900,00 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот) грн; змінити спосіб та порядок виконання рішення Полтавського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року, номер провадження 22-з/814/106/22, постановивши ухвалу, якою стягнути на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на професійну правничу допомогу за рахунок коштів державного бюджету в розмірі 2000,00 (дві тисячі) грн.

Заява мотивована тим, що під час виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2021 року по цивільній справі № 638/10126/21, зміненого постановою Полтавського апеляційного суду від 26 липня 2022 року в частині в частині розподілу понесених судових витрат, та додаткової постанови Полтавського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року, виникли обставини, які перешкоджають виконанню зазначеного рішення. Зокрема, листами ГУ ДКСУ у Полтавській області №№ 04-22-08/8549 та №№ 04-22-08/8550 від 08.12.2023 оригінали виконавчих листів повернуто стягувачеві без виконання у зв`язку з тим, що у виконавчих листах не зазначено «стягнути компенсацію витрат на професійну правничу допомогу за рахунок коштів державного бюджету».

Ухвалою суду від 15 січня 2024 року заяву призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи про судове засідання.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про судове засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися.

Дослідивши заяву та додані до неї докази, оглянувши матеріали справи № 638/10126/21, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2021 року по цивільній справі № 638/10126/21 стягнуто з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , матеріальну шкоду в сумі 172340, 25 грн. та моральну шкоду в сумі 30000,00 грн. Стягнуто з Полтавської обласної прокуратури, на користь ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18 900,00 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 26 липня 2022 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2021 року змінено в частині розподілу понесених судових витрат. Зобов`язано Державну казначейську службу України компенсувати за рахунок держави ОСОБА_1 в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18900,00 грн. В іншій частині рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2021 року залишено без змін.

Додатковою постановою Полтавського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року, номер провадження 22-з/814/106/22, компенсовано за рахунок держави ОСОБА_1 в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України витрати, понесені ним під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції на професійну правничу допомогу, в розмірі 2 000,00 грн.

14 листопада 2023 року Дзержинським районним судом м. Харкова видано виконавчі листи за постановою Полтавського апеляційного суду від 26 липня 2022 року та додатковою постановою Полтавського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року.

Відповідно до змісту виконавчих листів встановлено наступний спосіб виконання зазначених судових рішень: «Компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, витрати на професійну правничу допомогу».

Листами Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області № 04-22-08/8549 та № 04-22-08/8550 від 08 грудня 2023 року оригінали вказаних виконавчих листів повернуто стягувачеві без виконання.

Листом Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області від 11 січня 2024 року за вих. № 04-22-10/363 надано відповідь щодо виконання судового рішення, в якій зазначено, що для належного виконання органами казначейства судових рішень по справі № 638/10126/21 щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу, необхідно звернутися до суду із заявою про зміну способу та порядку його виконання, шляхом стягнення компенсації.

Згідно із статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» зі змінами (далі - Порядок).

Згідно пп.1-1 п. 16 Порядку органи казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів: для компенсації судового збору за рахунок держави у разі звільнення його від сплати у визначених законом випадках.

Пунктом 35 Порядку визначено, що Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду.

Безспірне списання коштів - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів (абз. 2 п.2 Порядку).

Відповідно до абз. 4 п 2 Порядку, виконавчі документи - це оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Тобто, визначення в резолютивній частині судових рішень та у виконавчих листах, виданих Дзержинським районним судом м. Харкова 14 листопада 2023 року, способу виконання шляхом «компенсувати за рахунок держави» робить неможливим подальше виконання судових рішень.

Водночас, відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковими до виконання, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, гарантовано, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Складовою справедливого судового розгляду, згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини, є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Як зазначається у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Войтенко проти України» неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном.

У справі «Чіжов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивний обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії § 1 ст. 6 Конвенції.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст.431 ЦПК).

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 435 ЦПК України).

Встановлені в судовому засіданні обставини, а саме визначений судовим рішення спосіб виконання шляхом компенсації за рахунок держави витрат на правничу допомогу, враховуючи встановлений Порядком № 845 механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, робить неможливим подальше виконання зазначених судових рішень.

При цьому, невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, є порушення гарантованого права учасників справи на повне виконання судового рішення як складової права на справедливий судовий розгляд.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги положення п. 35 Порядку № 845, суд вважає, що належним способом виконання судових рішень у справі № 638/10126/21 є саме «стягнути компенсацію витрат на професійну правничу допомогу за рахунок коштів державного бюджету», а не «компенсувати витрати на професійну правничу допомогу за рахунок коштів державного бюджету», оскільки тільки, в такому випадку будуть здійснені заходи щодо виконання вищевказаних судових рішень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 353, 435 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Полтавської обласної прокуратури про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.

Змінити спосіб та порядок виконання судового рішення - постанови Полтавського апеляційного суду від 26 липня 2022 року у справі № 638/10126/21, номер провадження 22-ц/814/1253/22, а саме: «Стягнути на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на професійну правничу допомогу за рахунок коштів державного бюджету в розмірі 18900,00 грн (вісімнадцять тисяч дев`ятсот гривень 00 копійок)».

Змінити спосіб та порядок виконання судового рішення - додаткової постанови Полтавського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року у справі № 638/10126/21, номер провадження 22-з/814/106/22, а саме: «Стягнути на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на професійну правничу допомогу за рахунок коштів державного бюджету в розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок)».

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст ухвали складено 22 січня 2024 року.

Суддя І.П. Латка