Справа № 167/1417/23
Номер провадження 2/167/68/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 січня 2024 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Сіліча І. І.,

з участю: секретаря судового засідання Матвійчук Л. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Свій позов мотивує тим, що з 05 червня 2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народилося четверо дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначає, що на даний час сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, діти залишилися проживати з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не приймає належної участі у вихованні дітей та не надає матеріальну допомогу на їх утримання. Вказує, що діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 навчаються в закладі загальної середньої освіти «Гімназія села Любче» Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області, а дочка ОСОБА_6 є вихованкою комунального закладу «Заклад дошкільної освіти села Любче» Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області, а тому потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні та розвитку. Самостійно забезпечити дітей всім необхідним немає змоги, так як не працює, лише отримує допомогу як багатодітна сім`я, інших доходів не має. Відповідач здоровий, інших дітей на утриманні не має, а тому ураховуючи наведене та посилаючись на норми права, які містяться у ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України, просить суд стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 28 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, судове засідання призначено 23 січня 2024 року о 10 год 00 хв.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи у її вдсутності, позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце його проведення, про причини неявки не повідомив, своїх заперечень щодо позовних вимог не надав, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, суд доходить такого висновку.

Із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 судом установлено, що 05 червня 2009 року Любченською сільською радою Рожищенського району Волинської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 , про що було зроблено актовий запис №02.

Під час шлюбу у сторін народилося четверо дітей: син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 12 жовтня 2009 року Любченською сільською радою Рожищенського району Волинської області, син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 15 грудня 2023 року Рожищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 11 березня 2014 року виконавчим комітетом Любченської сільської ради Рожищенського району Волинської області та дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 30 січня 2018 року виконавчим комітетом Копачівської сільської ради Рожищенського району Волинської області.

З копій довідок № 43, 44, 45 від 07 грудня 2023 року виданих керівником закладом загальної середньої освіти «Гімназія села Любче» Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області Г. Войтюк встановлено, що ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 навчаються в даному закладі освіти.

З копії довідки №3 від 08 грудня 2023 року виданої диретором «Закладу дошкільної освіти села Любче» Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області встановлено, що ОСОБА_10 з 11 липня 2023 року виховується в закладі дошкільної освіти.

Згідно довідки про доходи від 15 грудня 2023 року № 810 ОСОБА_1 знаходиться на обліку у Луцькому районі та отримує допомогу на дітей, які виховуються у багатодітній сім`ї. Загальна сума доходу за період з червня 2023 року по листопад 2023 року становить 12600 гривень.

Як слідує зі змісту позовної заяви між сторонами не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні малолітньої дитини, у зв`язку з чим в останніх існує спір з даного приводу.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відтак, обрання способу стягнення аліментів є виключним правом позивача та не залежить від волі відповідача у такій категорії справ.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_15 є здоровим, на обліку у лікарів не перебуває, інших осіб на утриманні немає, розмір його середньомісячного доходу суду не відомий.

Доказів іншого сторонами в ході розгляду справи надано не було.

Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет на 2023 рік» визначено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 2272 грн, для дітей віком від 6 до 18 років 2833 грн.

Законом України «Про державний бюджет на 2024 рік» визначено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 2563 грн, для дітей віком від 6 до 18 років 3196 грн.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 5-6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що неповнолітні діти ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , проживають разом матір`ю та всі витрати пов`язані з їх утриманням несе виключно матір.

На думку суду, обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати неповнолітніх дітей, не може бути перекладено винятково на матір, а тому вимога про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача ґрунтується на нормах закону.

При визначені розміру аліментів суд виходить з такого.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців немає, розмір його середньомісячного доходу суду не відомий.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд керуючись інтересами дітей, які мають право на необхідний та розумний обсяг матеріальних витрат на утримання, що буде забезпечувати їх нормальний розвиток та враховуючи те, що обоє з батьків повинні приймати участь у вихованні та утриманні дітей, вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та до досягнення дітьми повноліття.

На думку суду такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, їх фізичного розвитку, підтримки життєдіяльності на достатньому рівні. Розмір аліментів, визначений судом, не є надмірним і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітніх дітей.

Частиною 2 ст.184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст.184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Таким чином обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З даною позовною заявою позивач ОСОБА_1 звернулася 27 грудня 2023 року, отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1073,60 грн необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 142, 247, 263-265, 268, 280-282, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 (три тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 27 грудня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 23 січня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І. І. Сіліч