БАРАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 273/883/23
Провадження № 2/273/115/24
02 квітня 2024 року м. Баранівка
Баранівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Самойленко Л.М., за участі секретаря судового засідання Муравської М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області суддею Васильчук О.В. від 16.06.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 05.09.2023 № 870/0/15-23 суддя Васильчук О.В. звільнена з посади судді у відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 08.12.2023 головуючим суддею визначено Самойленко Л.М.

25.12.2023 року суддею Самойленко Л.М. було винесено ухвалу про прийняття справи до свого провадження, визначено розглядати справу спочатку за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що 23.11.2021 р. ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим відповідачем була підписана анкета-заява б/н від 23.11.2021 р., після підписання якої ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Підписавши анкету-заяву від 23.11.2021 р., відповідачка погодилася з запропонованими їй Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з заявою складають Договір про надання банківських послуг. Зобов`язання за Договором про надання банківських послуг банк виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кошти та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, не здійснила в повному обсязі сплату отриманих кредитних коштів, відсотків передбачених договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 14.02.2023р. становить у розмірі 37717,99 грн., яка складається з наступного: 33005,55 грн. - заборгованість за кредитом, 4712,44 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Відповідну суму заборгованості позивач просив стягнути з відповідачки, а також понесені ним судові витрати.

В судові засідання 02.04.2024р. представник позивача не з`явився, про дату та час слухання позивач повідомлявся належним чином. Разом з позовною заявою суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 , в якій представник позивача зазначив, що позов підтримує та просить суд його задовольнити з підстав викладених в позові та згідно доказів, наявних в матеріалах справи, розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.№ 7).

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання 02.04.2024р. не з`явилася, про дату та час слухання справи була повідомлений належним чином, 01.03.2024 року особисто отримала судову кореспонденцію - копію ухвали суду про прийняття справи до провадження та копію позовної заяви з додатками.

Отже, належним чином повідомлена про розгляд справи судом, відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надіслала, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, а також не скористалася правом подачі відзиву на позов.

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

23.11.2021 р. ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим відповідачем була підписана анкета-заява б/н від 23.11.2021 р., після підписання якої ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Підписавши анкету-заяву від 23.11.2021 р., відповідачка погодилася з запропонованими їй Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з заявою складають Договір про надання банківських послуг. Зобов`язання за Договором про надання банківських послуг банк виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кошти та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України ).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

При ухваленні рішення, надаючи оцінку обґрунтованості та доведеності заявленої позивачем суми заборгованості, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором б/н від 23.11.2021р., що становить 37717,99 грн., яка складається з наступного: 33005,55 грн. - заборгованість за кредитом, 4712,44 грн. - заборгованість за простроченими відсотками згідно розрахунків заборгованості, які долучені до позовної заяви. Відповідачем дані розрахунки спростовані не були.

Згідно наданого банком розрахунку вбачається, що після укладення договору, ОСОБА_1 користувалася наданими банком кредитними коштами в межах розміру кредитного ліміту, проте допустила систематичне прострочення погашення заборгованості.

Крім того, долучена до позову виписка з карткового рахунку відповідачки також вказує, що відповідачка користувалася грошовими коштами (використовувала для власних потреб в межах розміру встановленого на карту ліміту, отримував кошти шляхом зняття готівки в банкоматі, здійснював розрахунки через термінали), здійснювала часткове погашення заборгованості, а отже, прийняв запропоновані банком умови щодо розміру кредитного ліміту.

Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів та має статус первинного документу, який містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції). Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом МЮУ від 12.04.2012р. № 578/5.

Таким чином, доказом фактів встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, користування відповідачем кредитними коштами є виписка по рахунку, яка є належним доказом надання кредитних коштів. Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20.10.2020р. у справі №456/3643/17 (провадження № 61-9882 св20).

Отже, враховуючи, що відповідач повністю зобов`язання по погашенню боргу по кредиту не виконала, чим порушила вимоги ст.ст.1049, 1054 ЦК України, позивач має право вимагати стягнення з відповідачки заборгованості по тілу кредиту у розмірі 33005 грн. 55 коп.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Вищевказаний розмір заборгованості відповідачкою не заперечувався та не спростовувався.

За таких обставин, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст.ст.4, 12- 13, 76-81,141, 263-265, 280-284,288 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (, р/ НОМЕР_2 , МФО №305299) заборгованість за кредитним договором б/н від 23.11.2021 року в сумі 37717,99 грн., яка складається з наступного: 33005,55 грн. - заборгованість за тілом кредитом, 4712,44 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (, р/ НОМЕР_2 , МФО №305299) судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Людмила САМОЙЛЕНКО