Справа № 523/4224/23
Провадження №2/523/587/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючої судді Мурманової І.М.

за участю секретаря судового засідання Бєлік Л.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Керуючої Житлово-Будівельним кооперативом «Суворовський -8» Ковальчук Ольги Володимирівни про визнання протиправною бездіяльність керуючої та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси із позовною заявою до Керуючої Житлово-Будівельним кооперативом «Суворовський -8» Ковальчук Ольги Володимирівни з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльність керуючої та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона 02 лютого 2023 року звернулась із листом до відповідача з питання надання їй відповіді щодо невиконання останніми службових обов`язків і порушення умов Статуту ЖБК «Суворовський -8». Позивач зазначає, що відповіді на звернення у встановлений строк не отримала.

На підставі викладеного позивач просить: визнати протиправною бездіяльність керуючої ЖБК «Суворовський - 8» Ковальчук О.В., щодо ненадання відповіді на звернення від 01.02.2023 року та зобов`язати керуючу ЖБК «Суворовський - 8» Ковальчук О.В., надати обґрунтовану відповідь на звернення, згідно умов статуту та згідно договору 135.

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, з підстав її невідповідності вимогам ст. 177 ЦПК України.

Заявою від 24.03.2023 року (вх. № 8005) позивач усунула недоліки визначені ухвалою суду, надала платіжне доручення на оплату судового збору та документи на підтвердження обставин позовних вимог.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в судове засідання по суті, сторонам направлено ухвалу суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву.

Не погоджуючись з позовними вимогами 13.07.2023 року (вх. № 19640) керуюча ЖБК «Суворівський-8» Ковальчук О.В. подала відзив на позовну заяву. Згідно відзиву відповідач зазначила, що позивач звернулась до суду з питання визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягає в ненаданні відповіді на звернення позивача від 02.02.2023 року а також зобов`язання відповідача надати обґрунтовану відповідь на вказане звернення, згідно умов статуту ЖБК «Суворівський-8» та договору.

Представник відповідача зазначає, що підставами звернення до суду позивач обґрунтувала порушення її права щодо комфортного життя, з підстав пошкодження її майна шляхом затоплення, що відбулось з квартири розташованої поверхом вище, саме з квартири АДРЕСА_1 , що у свою чергу призвело до матеріальних збитків.

Відповідач зазначає, що згідно з рішенням Конституційного суду України основними ознаками наявності інтересу у певної особи, є наступні чинники: будь-який інтерес повинен бути реально спрямованим на отримання матеріальних та/або нематеріальних благ; мета будь-якого інтересу повинна бути спрямована на задоволення індивідуальних чи колективних потреб; інтерес, як такий, не повинен суперечити Конституції і Законам України, та мати справедливий і добросовісний характер. Спосіб захисту, що вимагається законом або договором повинен бути ефективним як у законі, так і практиці. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до ст. 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Відповідач вказує, що за змістом позовної заяви позивач посилається на порушення права на комфортне життя шляхом затоплення квартири та вимагає надання обґрунтованої відповіді, при цьому позивач не вказує, яким чином надання обґрунтованої відповіді на звернення призведе до відновлення її порушеного права щодо відшкодування витрат на проведення ремонтних робіт.

Також, відповідач зазначила, що позивачем до позову надано лише копію звернення та фіскальний чек за поштовим відправленням, без додання листа опису, а відтак даний доказ не є підтвердження того, що відповідач надіслала відповідачу саме вказане звернення, крім іншого наявні документи не дають можливості встановити факт отримання відповідачем вказаного звернення, дату його отримання та відповідно підстав для надання відповіді у строки встановлені законодавством.

Представник відповідача також зазначила, що за результатами розгляду цивільної справи №523/20769/21 позивач висновків не зробила, однак, прийняла рішення звернення до суду з позовом штучного характеру з метою цькування керівництва. У справі про відшкодування шкоди внаслідок затоплення квартири була надана правова оцінка позовних вимог щодо затоплення, а відтак, дані позовні вимоги не є такими, що будуть спрямовані на відновлення порушеного становища позивача.

З урахуванням викладеного представник відповідача зазначила, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Також, просила визнати поважними причини пропуску строку на подання відзиву та поновити пропущений процесуальний строк (а.с.48-54).

До відзиву на позовну заяву представник відповідача надала докази на підтвердження обставин, що в ньому викладені та докази на підтвердження обставин викладених у відзиві (а.с.55-68).

В подальшому, 17.07.2023 року (вх. № 19928) на адресу суду надійшли заперечення на відзив на позовну заяву. Згідно заперечень на відзив позивач переписала положення статуту, та зазначила, що відмова відповідача в отриманні заяви-звернення свідчить, що відповідач не бажає надавати відповідь на звернення, що свідчить про не бажання відповідача виконувати свою роботу (а.с.70-76).

До заперечень надано заяву від 17.07.2023 року.

Крім іншого, 13.09.2023 року (вх. № 25666) надійшли заперечення за підписом позивача, згідно яких позивач зазначила, що відповідач вводить суд в оману з того приводу, що позивач нібито не надсилала заяву, однак, позивач зазначає, що відповідь на свою заяву за підписом відповідача вона отримала 08.09.2023 року. Згідно додаткових заперечень позивач зазначає, що не погоджується з викладеним у відповіді на відзив та наводить власні заперечення щодо обставин затоплення (а.с.87-90).

В подальшому, 13.09.2023 року (вх. № 25785) на адресу суду за підписом відповідача надійшов відзив на заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири. До відзиву надано копії документів (а.с.91-92; 93-102).

В подальшому, позивач 18.09.2023 року (вх. № 26120) надала суду додаток до заперечень на відзив з наданням листа відповіді на звернення (а.с.104-111).

В подальшому, 29.11.2023 року (вх. № 35530) надійшло клопотання про залучення письмових доказів за підписом відповідача (а.с.119-125).

Крім іншого, 08.01.2024 року (вх. № 545) за підписом позивача надійшли заперечення на клопотання, згідно якого позивач висловила думку щодо належних дій відповідача у випадку, що стався з приводу затоплення квартири (а.с.132-135).

Крім іншого, 09.01.2024 року (вх. № 690) надійшов черговий відзив на позовну заяву, який за змістом є ідентичним попередньому відзиву на позовну заяву з наданням документів, що вже наявні в матеріалах справи.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, що викладені в позовній заяві. Додатково суду пояснила, що після затоплення її квартири вона так і не отримала відповіді від відповідача хто саме затопив її квартиру. При обстеженні квартири АДРЕСА_1 фактів затоплення виявлено не було, однак, виконавець послуг, тобто відповідач у справі не надав позивачеві вичерпної відповіді на звернення від 02.02.2023 року

Представник відповідача Керуюча Житлово-Будівельним кооперативом «Суворовський -8» Ковальчук Ольга Володимирівна зазначила, що відповідач позовні вимоги не визнає та вважає, що з її сторони не було вчинено жодних дій щодо порушення прав позивача, як власника квартира, зазначила, що зважаючи на вік позивача, відповідач намагався в позасудовому порядку вирішити з позивачем ситуацію, яка виникла в квартирі позивача, однак, позивач виявила бажання звернутись до суду. Просила врахувати, що затоплення, як такого взагалі не було, про що є рішення суду, мокра стіна в квартирі, є насідком утворення конденсату. Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши позивача, яка просила задовольнити позовні вимоги, відповідача, яка просила відмовити у задоволенні позовних вимог, дослідивши матеріали справи, докази надані на підтвердження та спростування обставин позову в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з такого.

Звертаючись до суду з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльність керуючої ЖБК «Суворовський - 8» Ковальчук О.В., щодо ненадання відповіді на звернення від 01.02.2023 року та зобов`язання керуючу ЖБК «Суворовський - 8» Ковальчук О.В., надати обґрунтовану відповідь на звернення, згідно умов статуту та згідно договору 135, позивач вказала, що не отримала обґрунтованої відповіді на звернення від 01 лютого 2023 року з питання надання їй відповіді щодо невиконання останніми службових обов`язків.

Судом встановлено, що позовні вимоги позивача зводяться до надання обґрунтованої відповіді на звернення позивача від 01.02.2023 року з приводу встановлення конкретної особи, яка здійснила на думку позивача затоплення її квартири, що полягає в складанні акта про затоплення, саме така думка щодо заявлених позовних вимог була висловлена позивачем в судовому засіданні, яке відбулось 22.08.2023 року (а.с.84).

З даного приводу суд зазначає, що матеріали справи містять в собі копію заяви-звернення позивача від 02.02.2023 року (а.с.156-157).

Крім іншого, судом досліджується копія журналу вхідної кореспонденції ЖБК «Суворівський-8», згідно якого в журналі за порядковим номером № 71 від 06.02.2023 року міститься запис про надання заяви ОСОБА_1 як заява про повторне обстеження, розбирання і надання відповіді (а.с.123).

Таким чином, судом відхиляються твердження відповідача щодо не отримання відповідачем заяви/звернення та відповідно відсутність підстав з надання відповіді на звернення.

Разом з цим, суд зазначає, що в матеріалах справи (а.с.97-98) міститься акт обстеження стану житлового приміщення від 04.07.2021 року № 1 складений комісією по залиттю квартири АДРЕСА_2 в складі керуючої ЖБК «Суворівський - 8», ОСОБА_2 , сантехнік Майдаченко та член правління, крім іншого, акт № 2 про наслідки залиття житлового приміщення від 26.07.2021 року (а.с.99-100).

Судом встановлено, що за вих. № 315 від 08.09.2023 року ЖБК «Суворівський -8» за підписом керуючої ЖБК «Суворівський-8» Ковальчук О.В. було направлено на адресу позивача відповідь на заяву про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири (а.с.91-92). З огляду на надану відповідь відповідач повідомив позивача про вжиті заходи з усуненні виявлених застарілих слідів залиття водою в приміщенні кухні, багатоквартирного будинку, у якому мешкає ОСОБА_1 квартира АДРЕСА_2 . В листі зазначено про складання актів. Також, вказано що відповідач моральної шкоди позивачу не завдав, не отримував Акти моральної шкоди зафіксовані поліцією чи швидкою допомогою. Також, в листі відповіді вказано, що в даному випадку конденсат на сантехнічних трубах це природне явище, яке ЖБК не може відмінити. Від косметичного ремонту стіни на кухні над мийкою ОСОБА_3 відмовилась.

Отже, судом встановлено, що відповідач надав позивачу відповідь на звернення від 02.02.2023 року, яке датоване 08.09.2023 року.

Згідно ЗУ «Про звернення громадян» - громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ст. 14 цього Закону - органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) (ст. 15 Закону).

Стаття 20 Закону України «Про звернення громадян» передбачені термін розгляду звернень громадян. Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Отже, в даному випадку судом встановлено, що відповідач відповідь на звернення позивача/заявника від 02.02.2023 року (отримана 06.02.2023) мав надати у встановленому Законом порядку, однак, в матеріалах справи міститься відповідь на звернення, яка у свою чергу датована 08.09.2023 року (а.с.91-92), що відповідно свідчить про порушення відповідачем строків на надання відповіді на звернення, разом з цим, дана відповідь на звернення є повна.

В матеріалах справи наявні листи позивача до відповідача, які датовані липень 2021 року (а.с.19;22), що відповідно свідчить проте, що позивач неодноразово зверталась до відповідача зі зверненнями з приводу затоплення її квартири.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Крім іншого, судом встановлено, що спір між сторонами фактично виник в 2021 році з приводу затоплення квартири позивача, разом з цим судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.05.2022 року (справа № 523/20769/21) - позовні вимоги ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Суворовський-8» в особі керуючої Ковальчук О. В. про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири залишено без задоволення.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21.12.2022 року рішення суду залишено без змін (а.с.58-64).

Даним судовим рішення встановлено, що ОСОБА_1 , проживає у приватизованій двокімнатній квартирі, за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить їй на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру АДРЕСА_4 від - 04.05.1998 р. 08.07.2021 року ЖБК «Суворовський-8» було отримано заяву від Позивача за вхідним № 45, с проханням створити комісію по факту затоплення квартири АДРЕСА_2 . 26.07.2021 року було створено комісію, для проведення обстеження стану житлового приміщення, складено Акт обстеження стану житлового приміщення №2 від 26.07.2021 року, комісія встановила: застарілі плями залитої висохлої шпаклівки та шпалер по стінні 2 кв.метри на 1 кв.метр на межі стіни та стелі.

Судовим рішенням встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази того, що саме протиправними діями або бездіяльністю Житлово-будівельного кооперативу «Суворовський-8» стався залив квартири позивача.

Таким чином, позивачем не надано належних, достовірних та допустимих доказів причин залиття квартири та винності відповідача у цьому.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях відповідача відсутній юридичний склад правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 82 ЦПК України).

З огляду на зазначене, доводи та пояснення сторін щодо встановлення та спростування факту затоплення квартири позивача судом до уваги не приймаються та не підлягають дослідженню, оскільки за даними позовними вимогами вже ухвалено рішення суду, та судом надано оцінку всім обставинам позовних вимог.

З огляду на зазначене, суд вважає, що відповідачем на звернення позивача були попередньо надані акти обстеження щодо затоплення квартири, крім іншого, обставини щодо затоплення квартири були досліджені судом першої та апеляційної інстанції, яким надана правова оцінка.

Крім іншого, слід зазначити, що заява від 02.02.2023 року, на яку позивач не отримала відповіді у встановлені строки, не містить в собі конкретики, не місить конкретних вимог заяви щодо яких мають бути надані відповіді. В заяві викладені обставини щодо затоплення та не погодження позивача з діями відповідача. Прописані норми Конституції України, норми статуту ЖБК та власні міркування позивача щодо дій, які мали б бути вчинені.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2,3 ст. 12 ЦПК України).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що обставини викладені позивачем у позові, в ході розгляду справи свого підтвердження не знайшли, спростовані матеріалами справи, а тому позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до положення ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно заявленим вимогам, у разі відмови у задоволені позову - на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Керуючої Житлово-Будівельним кооперативом «Суворовський -8» Ковальчук Ольги Володимирівни про визнання протиправною бездіяльність керуючої та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Судові витрати понесені з розглядом справи залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17 січня 2024 року.

Суддя: