Справа №735/85/24р.
Провадження по справі № 2/735/79/2024р.
УХВАЛА

19 січня 2024 року смт. Короп

Суддя Коропського районного суду Чернігівської області Балаба О.А. при прийнятті до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Коропської селищної ради про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з матір`ю,

в с т а н о в и в:

Представник позивачки звернувся до суду із позовом до відповідача про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з матір`ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

У позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги та викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а й мають бути зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Від змісту позовної заяви залежать дії суду щодо вирішення питання проведення подальших процесуальних дій по розгляду справи по суті, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, визначення суб`єктного складу спірних правовідносин, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовних вимог залежить і позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, для реалізації якого має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Тому позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо дотримання процесуального порядку форми та змісту позовної заяви.

Розглянувши вказану позовну заяву вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Нормою ст. 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Так, стаття 159 СК України встановлює право батьків на визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 31 ЦК України, фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років є малолітньою особою.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 32 ЦК України, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років є неповнолітньою особою.

Як видно зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, на момент звернення до суду з даною позовною заявою, сину сторін ОСОБА_3 виповнилося 16 років, при цьому, відповідно до норм СК України, спір між батьками щодо того, з ким із них буде проживати дитина, може вирішуватися судом лише щодо малолітньої дитини, тобто такої, яка не досягла 14 років.

Заявляючи вимогу про визначення місця проживання неповнолітньої дитини (яка досягла чотирнадцяти років), позивач не зазначає у позові правових підстав для такої вимоги, оскільки ОСОБА_3 , наділений правом самостійно визначати місце свого проживання. У позові не обґрунтовано, що визначений позивачем спосіб захисту прав та інтересів, є таким, що передбачений законом, або таким, який не суперечить закону.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо, зокрема, місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, передбачено, що для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Постановою Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №200/952/18 (провадження №61-14859св19) зазначено, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Однак, в порушення вказаних норм закону позивачкою не додано до позовної заяви висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання неповнолітніх дітей з матір`ю.

Представник позивачки просить суд витребувати висновок про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, але не вказує, чи зверталась позивачка до органу опіки та піклування з питанням визначення місця проживання дітей, які заходи органом опіки та піклування вживались, у протилежному випадку не долучено вмотивованої відмови даного органу у розгляді його звернення.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 185, 258 - 261 ЦПК України,

у х в а л и в:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Коропської селищної ради про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з матір`ю.

Надати строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.А. Балаба