Дата документу 17.01.2024
Провадження № 2/334/507/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Александровій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що вона з 06.02.2018 року зареєстрована та є наймачем квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстрований з 06.02.2018 року, але не мешкає з цієї дати відповідач ОСОБА_2 .

Вказана квартира належить Запорізькій міській раді.

Відповідач ОСОБА_2 , не мешкає у вказаній квартирі, не сплачує комунальні послуги, не отримує кореспонденцію за вказаною адресою, особистих речей його в квартирі не має.

Комунальні платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб. Так як відповідач не сплачує зазначені платежі, ОСОБА_1 змушена сплачувати за нього комунальні послуги, що ставить її в тяжке матеріальне становище.

Перешкод у користуванні квартирою ОСОБА_1 відповідачу не чинила та не чинить. Він добровільно з 2019 року визначив собі інше місце проживання і спірним житловим приміщенням не користується понад 6 місяців.

Факт не проживання відповідача з 2018 року підтверджується довідкою № 715386 від 30.10.2023 року.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, адвокат Мартиненко А.В., який представляє його інтереси, надав суду заяву про слухання справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу його реєстрації. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що з 06.02.2018 року ОСОБА_1 зареєстрована та є наймачем квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою у паспорті (а.с.4-зворотна сторона). За вказаною адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_2 .

Вказана квартира належить Запорізькій міській раді.

Відповідач ОСОБА_2 , не мешкає у вказаній квартирі з 06.02.2018 року, не сплачує комунальні послуги, не отримує кореспонденцію за вказаною адресою, особистих речей його в квартирі не має.

Комунальні платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб. Так як відповідач не сплачує зазначені платежі, ОСОБА_1 змушена сплачувати за нього комунальні послуги, що ставить її в тяжке матеріальне становище.

Перешкод у користуванні квартирою ОСОБА_1 відповідачу не чинила та не чинить. Він добровільно з 2019 року визначив собі інше місце проживання і спірним житловим приміщенням не користується понад 6 місяців.

Факт не проживання відповідача з 2018 року підтверджується довідкою № 715386 від 30.10.2023 року (а.с.5).

Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

За правилами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації.

Судом встановлено, що відповідач з 2018 року не проживає за місцем реєстрації, за комунальні послуги не сплачує, в даному приміщенні відсутні його особисті речі, перешкод у користуванні квартирою йому позивач не чинить.

Таким чином, встановлення судом факту відсутності відповідача без поважних причин понад шість місяців за місцем проживання, є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право на користування наведеним житлом.

Керуючись ст.ст.10, 81, 259, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким що втратив право користування квартирою яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17.01.2024 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.