Справа № 727/7902/23
Провадження № 2/727/11/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

15 січня 2024 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді М.Є. Бойко,

за участю:

секретаря судового засідання Васківчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Чернівці, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Якобишена Тетяна Дмитрівна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перша Чернівецька державна нотаріальна контора, про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними, скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно та визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2023 року адвокат Якобишена Т.Д., діючи в інтересах ОСОБА_3 ( на день ухвалення рішення прізвище та по батькові позивача змінено на ОСОБА_1 ), звернулася до суду з позовом, в якому просить:

визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстровий номер № 1-60 від 25 березня 2020 року, видане державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Прядко І. І.на ім`я ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на наступне майно: земельну ділянку, кадастровий номер :04:003:0068, площею 1,6996 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Глушковецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області;земельну ділянку № НОМЕР_1 , кадастровий номер: :23:001:1629, площею 0.0496 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;земельну ділянку № НОМЕР_2 , кадастровий номер: :23:001:1628, площею 0.0508 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру № 175 , загальною площею 59,2 кв.м, житловою площею 20,7 кв.м, яка складається з двох кімнат та знаходиться в будинку АДРЕСА_3 ; автомобіль легковий марки ЗАЗ, моделі - SENS, 2012 року випуску, тип ТЗ - загальний легковий седан-В, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , об`єм двигуна - 1299, тип пального - S, сірого кольору, на якому встановлено ГБО, реєстраційний державний номерний знак НОМЕР_4 ; скасувати державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, здійснену на підставі зазначених свідоцтв про право на спадщину за законом, а також визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вказаного спадкового майна.

Позовна заява мотивована наступними обставинами.

Позивач є сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на три земельні ділянки, квартиру та автомобіль.

Станом на дату смерті ОСОБА_5 позивач був неповнолітнім, заяву про відмову від прийняття спадщини не подавав, тому в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину у рівних частках з іншим спадкоємцем першої черги за законом - батьком померлого ОСОБА_4 , оскільки інші спадкоємці у ОСОБА_5 відсутні.

Проте, 25.03.2020 року державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Прядко І. І. видано ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за законом на все спадкове майно померлого ОСОБА_5 ..

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після його смерті позивач звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Балан Р. Б. із заявою про прийняття спадщини за законом, оскільки померлий є дідом ОСОБА_1 , та нотаріусом відкрито спадкову справу № 28/2020 (номер у Спадковому реєстрі № 666246698).

Відповідачка по справі ОСОБА_2 також є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4 , за заповітом.

Враховуючи наведене, просить суд задовольнити позовні вимоги повністю, оскільки видані ОСОБА_4 нотаріусом 25.03.2020 року свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно після смерті ОСОБА_5 та державна реєстрація прав на нього порушують права позивача як спадкоємця останнього першої черги на спадкування, можливість відновити які, крім звернення до суду із даним позовом, у позивача відсутня.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14.08.2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження.

18.09.2023 року представником позивача подано до суду заяву про уточнення анкетних даних № 437, в якій зазначено, що на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 19.07.2023 року, Городоцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Київ) позивачу видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 на ім`я « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_3 », а 24 серпня 2023 року органом 6833 - видано паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_6 , запис № 758 на ім`я « ОСОБА_1 ». На підтвердження зазначених змін у прізвищі та по батькові позивача його представником надано суду копії свідоцтва про народження та паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 .

12 жовтня 2023 року ( у встановлений ухвалою суду від 14.08.2023 року п`ятнадцятиденний строк, оскільки копію позову з додатками нею отримано 22.09.2023 року) представником відповідачки - адвокатом Поляк М. В. подано до суду відзив на позов ОСОБА_1 , в якому вона просить відмовити у задоволенні його позовних вимог з наступних підстав.

Станом на день відкриття спадщини єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 був лише його батько - ОСОБА_4 , оскільки факт батьківства померлого відносно позивача було визнано рішенням суду лише 15.05.2023 року.

Крім того, адвокат вважає, що зверненню позивача до суду з позовними вимогами про визнання права власності на спадкове майно має передувати вирішення питання про видачу йому нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину після визнання недійсними існуючих свідоцтв про право на спадщину, виданих на ім`я ОСОБА_4 . Також зазначила, що фактично між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не існує спору щодо визнання за позивачем права власності на спірне майно, оскільки ОСОБА_2 не отримувала на нього правовстановлюючих документів.

19 жовтня 2023 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив на позов, в якому адвокат Якобишена Т. Д. зазначила наступне. Внести зміни до свідоцтв про право на спадщину від 25.03.2020 рокута видати спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину на даний час неможливо, оскільки спадкоємець, який прийняв спадщину і отримав свідоцтва про право на спадщину - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а батьківство ОСОБА_5 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлено судом лише 05.05.2023 року, відповідне рішення набрало законної сили 19 липня 2023 року. Відповідачка по справі ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 , тобто рішення по даній справі може вплинути на її права та інтереси , що свідчить про наявність спору між сторонами.

Третьою особою - Першою державною нотаріальною конторою у Чернівецькій області 18.12.2023 року подано до суду письмові пояснення по справі, в яких зазначено, що видані 25 березня 2020 року на ім`я ОСОБА_4 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину є правомірними, оскільки інших спадкоємців нотаріусом за наслідками проведення відповідною перевірки не було виявлено.Внести зміни до вищезазначених свідоцтв про право на спадщину та видати спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину на даний час неможливо в зв`язку із смертю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , тоді як батьківство ОСОБА_5 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлено судом 05.05.2023 року, отже, у позивача немає іншого способу визнати за собою право власності на спадове майно, окрім звернення до суду із даним позовом.

15 січня 2024 року представником відповідачки - адвокатом Поляк М. В. до суду подано письмові пояснення, в яких зазначено, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з тим, позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки останньому слід було звернутися із позовом про внесення змін до свідоцтв про право на спадщину від 25.03.2020 року відповідно до ст. 1300 ЦК України, у випадку задоволення яких необхідність у визнанні за ним права власності на спадкове майно у судовому порядку відсутня. Крім того, адвокат вважає, що правова підстава, на яку у позовній заяві посилається позивач ОСОБА_3 - ст. 1301 ЦК України (визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину) не регулює правовідносин, що склались між учасниками справи у даній справі, оскільки ОСОБА_4 як спадкоємець першої черги після смерті свого сина - ОСОБА_5 мав право на спадкування.

Ухвалою суду від 30.11.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

В судове засідання 15.01.2024 року сторони та їх представники, а також представник третьої особи не з`явились, подавши письмові заяві про розгляд справи без їх участі.

За таких обставин та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводилось в їх відсутність та не фіксувалось звукозаписувальним технічним засобом.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 (а.с.28).

16 жовтня 2019 року державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Прядком І.І. заведена спадкова справа № 574/2019 після смерті ОСОБА_5 .

25.03.2020 ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , оформив спадкові права на вищезазначене спадкове майно ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , та отримав відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом (т.1 а.с.а.с.43-46).

Після смерті ОСОБА_4 позивач 22.10.2020 року звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Балан Р.Б. із заявою про прийняття спадщини та нотаріусом відкрито спадкову справу № 28/2020 (номер у Спадковому реєстрі № 666246698), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62174475 від 22.10.2020 (т.1 а.с.61).

23 жовтня 2020 року позивач звернувся до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 (т.1 а.с.61).

Листом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори від 30.10.2020 ОСОБА_3 повідомлено, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 був його батько ОСОБА_4 , який прийняв спадщину (т.1 а.с.62).

Із спадкової справи № 28/2020 вбачається, що 29.03.2021 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 також звернулася ОСОБА_2 , вказавши, що на її ім`я залишено заповіт спадкодавцем ОСОБА_4 (т.1 а.с.54)

Згідно заповіту ОСОБА_4 , посвідченого 16.10.2020 заступником генерального директора КНП «Міська лікарня 1» з лікувальної частини, по реєстру за № 1, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті усе своє майно заповідає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (т.1 а.с.55)

Згідно листа приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу №28/02-31 від 23.04.2021 ОСОБА_7 відмовлено ОСОБА_2 у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 до вирішення справи судом (т.1 а.с.250).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 19 липня 2023 року, встановлено факт батьківства, а саме: що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженець м. Чернівці, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Чернівці, є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженця с. Глушківці Ярмолинецького (тепер - Хмельницького) району Хмельницької області та внесено зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 №12, який складено 04.11.2002 виконавчим комітетом Глушковецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, а саме ухвалено наступне : відомості про батька дитини змінити з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_5 » ІНФОРМАЦІЯ_10 , громадянин України; змінити прізвище та по батькові дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_1 ».

Отже, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Чернівці, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чернівці, був батьком позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Глушківці Ярмолинецького району Хмельницької області, від прийняття спадщини після смерті батька позивач не відмовлявся.

У відповідності із постановою Хмельницького апеляційного суду від 19.07.2023 року по справі № 686/7407/21 спадковим майном після смерті ОСОБА_5 є: квартира АДРЕСА_4 ; земельна ділянка, кадастровий номер :04:003:0068, площею 1,6996 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Глушковецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області; земельна ділянка, кадастровий номер: :23:001:1628, площею 0,0508 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ; земельна ділянка, кадастровий номер: :23:001:1629, площею 0,0496 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ; автомобіль легковий марки ЗАЗ, SENS, 2012 року випуску; права на одержання суми недоотриманої пенсії по інвалідності в розмірі 2 774, 84 грн.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України - малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч. 2-4 ст. 1273 ЦК України. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, що прямо передбачено ч.5 ст. 1268 ЦК України.

Згідно з частинами другою-четвертою статті 1273 ЦК України фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може відмовитися від прийняття спадщини за згодою піклувальника і органу опіки та піклування. Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування.

Таким чином, частина четверта статті 1268 ЦК України встановлює додаткові гарантії охорони спадкових прав малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб з обмеженою дієздатністю. Зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину завжди, крім випадків їхньої відмови від спадщини, а щодо малолітніх та недієздатних осіб - відмови, здійсненої від їхнього імені батьками (усиновлювачами), опікуном з дозволу органу опіки та піклування (частини друга-четверта статті 1273 ЦК України).

Статтею 1278 ЦК України передбачено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Статтею 1300 ЦК України встановлено, що за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Згідно зі статтею 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

З огляду на викладене, у відповідності до вимог ч.4 ст. 1268 ЦК України, позивач ОСОБА_1 вважається таким, що фактично прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 . Натомість, нотаріусу про спадкоємця ОСОБА_1 не було відомо та видано свідоцтва, що оскаржуються.

При цьому, слід звернути увагу і на те, що видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена, тому отримання свідоцтва про право на спадщину є правом спадкоємця, яке він може використати у будь-який час.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, адже, прийнявши спадщину в порядку, передбаченому ст.ст. 1268, 1270 України, він забезпечив своє право на отримання свідоцтва в майбутньому.

У постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18) міститься висновок про те, що у статті 1301 ЦК України підставою визнання свідоцтва недійсним передбачено відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо.

У постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року в справі № 463/1540/14 (провадження № 61-5735св19) зроблено висновок, що заявляти вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину може будь-яка особа, цивільні права чи інтереси якої порушені видачею свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до висновку викладеного в постанова ВС від 29 червня 2022 року у справі № 383/258/21 (№ 61-18173св21 вказано, що порушення у зв`язку з видачою свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб, які в установленому законом порядку прийняли спадщину, є самостійною підставою для визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що права позивача ОСОБА_1 на спадкування частки у спадковому майні та право на реалізацію такого після смерті ОСОБА_5 були порушені, адже він є спадкоємцем першої черги, спадщину прийняв, проте ОСОБА_4 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця на всю спадщину, в тому числі й на частку позивача, а тому є підстави для визнання недійсними оспорюваних свідоцтв про право на спадщину за законом від 25.03.2020 року.

Разом з тим, оскільки інша частина спадщини ОСОБА_5 належала ОСОБА_4 на законних підставах, свідоцтва про право на спадщину від 25.03.2020 року слід визнати недійсними в частині кожне, отже, відповідні вимоги позову підлягають задоволенню частково.

Вимога позивача про скасування державної реєстрації речового права на нерухоме майно є похідною, а тому також підлягає частковому задоволенню, оскільки судом встановлено наявність правових підстав для визнання недійсними в частині свідоцтв про право на спадщину, а отже і для припинення права, яке цими свідоцтвами підтверджувалося, а також з огляду на те, що така державна реєстрація права власності порушує права спадкоємця - ОСОБА_9 , і вказаний спосіб захисту відповідає вимогам закону та є ефективним у спірних правовідносинах відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за змістом якої правомірними нині способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав.

З метою забезпечення ефективного захисту порушених прав законодавець застеріг, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 686/19656/19, від 3 серпня 2021 року у справі № 295/6177/19-ц, від 10 листопада 2021 року у справі № 543/253/16-ц та інших.

Статтею 321 ЦК України гарантовано непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки видати спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину на даний час неможливо в зв`язку із смертю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , а спадкоємець останнього - відповідачка ОСОБА_2 не визнає право власності позивача на 1/2 частину спірної нерухомості та автомобілю, суд дійшов висновку про задоволення вимог позову і в частині про визнання права власності за ОСОБА_1 в порядку спадкування.

При цьому доводи адвоката відповідача про те, що зверненню до суду із позовом повинно передувати звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, і лише після відмови нотаріуса у видачі свідоцтва, він набув би б право звернутися до суду із цим позовом, суд вважає неспроможними з таких міркувань.

Відповідно до пункту 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

За встановлених у цій справі обставин наявність реєстрації права власності на спірне майно за ОСОБА_4 очевидно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальній конторі позивачем на це ж майно після смерті батька ОСОБА_5 , а тому звернення до суду за захистом порушених прав у цьому випадку є виправданим без попереднього звернення до нотаріальної контори.

Посилання представника відповідачки на обрання ОСОБА_1 неефективного способу захисту суд також не приймає до уваги, оскільки, як вже зазначалося, внесення змін до оскаржуваних свідоцтв про право на спадщину є неможливим, а також з огляду на характер правовідносин у цій справі, предмет спору та з`ясовані судом обставини справи, позивач обрав ефективний спосіб захисту порушеного права заявляючи вимогу про визнання недійсними свідоцтв про правана спадщину , а також похідну від неї вимогу про скасування державної реєстрації речового права та вимогу про визнання за ним права власності на спадкове майно.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).

У контексті вказаної практики суд вважає вищенаведене обґрунтування цього рішення достатнім.

Вирішуючи питання щодо вимоги позову про стягнення судових витрат на користь позивача, суд виходить з наступного.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу адвокатом Якобишеною Т. Д., 15.12.2023 року надано суду наступні документи: копію договору про представництво інтересів в цивільному процесі та надання правової допомоги» № 82 від 19.07.2023 р.; копію Додаткової угоди № 1 від 19.07.2023 року; копію додаткової угоди № 2 від 14.09.2023 року; копію акту прийняття-передачі наданих послуг від 15.12.2023 року; копії трьох квитанцій до прибуткового касового ордеру б/н від 19.07.2023 року, 14.09.2023 р., докази направлення заяви про стягнення судових витрат учасникам справи (т.2 а.с.а.с 6-9). Також разом із позовною заявою на виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та ч. 1 ст. 134 ЦПК України до суду було надано попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат від 26.07.2023 р., які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (а.с.71т. І).

Відповідно до акту про прийняття-передачі наданих послуг від 15 грудня 2023 року адвокатом Якобишеною Т.Д. виконано наступну роботу: опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини. Формування правової позиції. Збір доказів: 1 год. - 2000 грн.; підготовка та подання до Шевченківського районного суду міста Чернівці позовної заяви про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, скасування державної реєстрації права на нерухоме майно та визнання права власності в порядку спадкування: 4 год. - 8000 грн.; формування копій додатків до позовної заяви для суду та учасників справи, засвідчення копій: 1 год. - 2000 грн.; ознайомлення із відзивом на позовну заяву, підготовка та відправка відповіді на відзив: 2 год. - 4000 грн.; підготовка клопотання про закриття підготовчого засідання: 30 хв. - 1000 грн. Представництво інтересів в Шевченківському районному суді місті Чернівці, підготовка заяви про стягнення судових витрат по цивільній справі, акту виконаних робіт 3 год. - 6000 грн. Загальна вартість наданих позивачу послуг становить 23000 (двадцять три тисячі) грн., які ОСОБА_1 (до зміни ОСОБА_3 ) станом на 15.12.2023 року сплатив в повному обсязі що підтверджується трьома квитанціями до прибуткового касового ордеру б/н від 19липня 2023 року на суму 10000 (десять тисяч) грн., від 14 вересня 2023 р. на суму 10000 (десять тисяч) грн. та від 13 грудня 2023 року на суму 3000 (три тисячі) грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, а тому, з огляду на те, що судом задоволено 75% відсотків позовних вимог, заяв про не співмірність, зменшення витрат на правничу допомогу від відповідачки та її представника не надходило, з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17 250 (сімнадцять тисяч двісті п`ятдесят) грн. (23 000 х 75% : 100%)., а також витрати на відшкодування сплаченого ОСОБА_1 при подачі позову судового збору в розмірі 14 550,60 грн. (19400,80 грн. х 75% : 100%).

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Перша державна нотаріальна контора у Чернівецькій області, про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, скасування державної реєстрації права на нерухоме майно та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

1. Визнати недійсним в частині свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий номер № 1-60 від 25 березня 2020 року, видане державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Прядком І. І.на ім`я ОСОБА_4 після померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на земельну ділянку, кадастровий номер :04:003:0068, площею 1,6996 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Глушковецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області.

Скасувати державну реєстрацію права власності на частину земельної ділянки кадастровий номер :04:003:0068, площею 1,6996 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Глушковецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області за ОСОБА_4 , здійснену на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом реєстровий номер № 1-60 від 25 березня 2020 року, виданого державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Прядком І. І. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 258).

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - НОМЕР_8 право власності в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :04:003:0068, площею 1,6996 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Глушковецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, як спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Визнати недійсним в частині свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий номер № 1-58 від 25 березня 2020 року, видане державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Прядком І. І.на ім`я ОСОБА_4 після померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку № НОМЕР_1 , кадастровий номер: :23:001:1629, площею 0.0496 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати державну реєстрацію права власності на частину земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер: :23:001:1629, площею 0,0496 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , здійснену на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом реєстровий номер № 1-58 від 25 березня 2020 року, виданого державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Прядком І. І. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - НОМЕР_8 , право власності в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер: :23:001:1629, площею 0.0496 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,як спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Визнати недійсним в частині свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий номер № 1-57 від 25 березня 2020 року, видане державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Прядко І. І.на ім`я ОСОБА_4 після померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку № НОМЕР_2 , кадастровий номер: :23:001:1628, площею 0.0508 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати державну реєстрацію права власності на 1/2 частину земельної ділянки № НОМЕР_2 , кадастровий номер: :23:001:1628, площею 0.0508 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , здійснену на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом реєстровий номер № 1-57 від 25 березня 2020 року, виданого державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Прядком І. І. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - НОМЕР_8 право власності в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки № НОМЕР_2 , кадастровий номер: :23:001:1628, площею 0.0508 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

4. Визнати недійсним в частині свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий номер № 1-59 від 25 березня 2020 року, видане державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Прядком І. І.на ім`я ОСОБА_4 після померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру АДРЕСА_4 .

Скасувати державну реєстрацію права власності на частину квартири АДРЕСА_4 за ОСОБА_4 , здійснену на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом реєстровий номер № 1-59 від 25 березня 2020 року, виданого державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Прядком І. І. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - НОМЕР_8 право власності в порядку спадкування на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 , як спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

5. Визнати недійсним в частині свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий номер № 1-56 від 25 березня 2020 року, видане державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Прядком І. І. на ім`я ОСОБА_4 після померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на автомобіль легковий марки ЗАЗ, моделі - SENS, 2012 року випуску, тип ТЗ - загальний легковий седан-В, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , об`єм двигуна - 1299, тип пального - S, сірого кольору, на якому встановлено ГБО, реєстраційний державний номерний знак НОМЕР_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - НОМЕР_8 право власності в порядку спадкування на 1/2 частину автомобілю легковий марки ЗАЗ, моделі - SENS, 2012 року випуску, тип ТЗ - загальний легковий седан-В, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , об`єм двигуна - 1299, тип пального - S, сірого кольору, на якому встановлено ГБО, реєстраційний державний номерний знак НОМЕР_4 ,як спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_9 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_8 14 550, (чотирнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. 60 коп. на відшкодування судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_9 на користь ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_8 на відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу 17 250 (сімнадцять тисяч двісті п`ятдесят) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у деньйого складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної силипісля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 25.01.2024 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстрований: АДРЕСА_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрована: АДРЕСА_8

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перша чернівецька державна нотаріальна контора Код Адреса: 58002 м. Чернівці вул. Конституційна, 11

СУДДЯ М.Є.Бойко