Справа № 331/2822/23
Провадження № 6/331/6/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Антоненко М.В., при секретарі Байрамовій Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Беклеміщева Олега Вікторовича про розстрочку виконання рішення суду від 11.07.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться на розгляді заява представника заявника ОСОБА_1 адвоката Беклеміщева Олега Вікторовича про розстрочку виконання рішення суду від 11.07.2023 року

В судові засідання, що були призначені на 24.10.2023 року на 09 год. 45 хв., 14.12.2023 року на 08 год. 45 хв. та 26.01.2024 року на 08 год. 45 хв. заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Беклеміщев О.В. не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду .

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (див. наприклад рішення Європейського суду прав людини у справі Каракуця проти України).

За ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених ст. ст. 43, 49 ЦПК України, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Встановлені в судовому засіданні обставини справи, дають суду підстави дійти до висновку, що заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Беклеміщев О.В. були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи на на 24.10.2023 року на 09 год. 45 хв., 14.12.2023 року на 08 год. 45 хв. та 26.01.2024 року на 08 год. 45 хв., однак до судових засідань не з`явились.

Приймаючи до уваги, що заявник та його представник не з`являються в судові засідання, заява підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з повторною неявкою заявника до судового засідання та не надання останнім до суду заяви про розгляд справи у його відсутність.

Крім того, слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Тому, у зв`язку з наведеним положенням п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, якими передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до правосуддя.

Крім того, суд бере до уваги, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценком А.Ю. від 25.12.2023 року закінчено виконавче провадження по виконавчому лист № 331/2822/23 виданому 13.11.2023 року на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2023 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК заборгованості за договором б/н від 26.07.2019 року у розмірі 58738,19 грн. Тобто на теперішній час відпали підстави для розгляду зави ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду від 11.07.2023 року, оскільки воно вже виконано та зі ОСОБА_1 стягнута заборгованість.

Керуючись ч. 5 ст. 223 , п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 200 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Беклеміщева Олега Вікторовича про розстрочку виконання рішення суду від 11.07.2023 року - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявниці її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Антоненко М.В.