Справа №487/8293/23
Провадження №2/487/825/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання - Бахмуцької А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання, починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем до 2007 року та у них народились діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сини є повнолітнім, але продовжує навчання ОСОБА_1 в Миколаївському фаховому коледжі бізнесу і права (денне відділення), строк навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025, навчається на контрактної основі, стипендію не отримує та ОСОБА_3 навчається у відокремленому структурному підрозділі «Морський фаховий коледж Херсонської державної морської академії», строк навчання з 01.09.2020 по 30.06.2024, навчається на контрактної основі, стипендію не отримує. Крім того, ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи з дитинства, потребує постійного стороннього догляду. Сини проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Узв`язку з навчанням діти потребують допомоги також з боку батька, відповідач є приватним підприємцем, має стабільних дохід, йому на праві власності належить нерухоме майно, інших утриманців немає, тому має можливість сплачувати аліменти на період навчання синів у розмірі визначеному позивачем.

Ухвалою від 17.11.2024 відкрите провадження у справі.

06.02.2024 представник відповідача - ОСОБА_5 подав до суду відзив на позовну заяву в якому просив в задоволенні позову відмовити. Зазначивши, що відповідач повністю оплачує навчання синів, тобто виконую свої обов`язки, позивач в оплаті навчання участі не бере. З березня 2022 року позивач та сини мешкають в Болгарії. Відповідач є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію, що є єдиним його джерелом доходу, належне йому нерухоме майно в умовах воєнного тану в оренду не здає.

09.04.2024 представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала.

09.04.2024 відповідач подав до суду заяву просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 17.01.2007 Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 29.07.2004 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №2024 від 29.07.2004, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого зазначено сторони по справі - ОСОБА_2 і ОСОБА_1 . Згідно повторного свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 05.04.2007 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №2025 від 29.07.2004, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 , батьками якого зазначено сторони по справі - ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

Як вбачається із довідки в Миколаївському фаховому коледжі бізнесу і права Полтавського університету економіки і торгівлі №43 від 18.10.2023, ОСОБА_1 є студентом навчального закладу з 01.09.2021, навчається на денному відділенні, за спеціальністю Право, строк навчання по 30.06.2025, навчається на контрактної основі, стипендію не отримує.

Згідно довідки відокремленого структурного підрозділу «Морський фаховий коледж Херсонської державної морської академії» №1322 від 09.10.2023, ОСОБА_3 є курсантом навчального закладу з 01.09.2020, за спеціальністю Морський та внутрішній водний транспорт, спеціалізація Навігація і управління морськими судами, строк навчання по 30.06.2024, освіту здобуває за кошти фізичних та/або юридичних осіб.

У відповідності до норм ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Отже, стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітню дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину) .

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Отже, зважаючи на той факт, що після досягнення повноліття ОСОБА_3 і ОСОБА_1 продовжує навчання на денній формі навчання, у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги батьків, керуючись принципом розумності, справедливості та рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини та беручи до уваги, що обов`язок утримання дитини покладається рівною мірою на матір і батька, враховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню аліментів на повнолітніх дітей, яки продовжують навчання у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, стягнення аліментів здійснювати починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 09.11.2023 і до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 30.06.2024 та закінчення ОСОБА_1 навчання, тобто до 30.06.2025, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09.11.2023 і до закінчення навчання ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно та закінчення навчання ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць в частині стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1073,60 грн.

Рішення набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя С.М. Афоніна