КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-з/824/192/2024
Справа № 367/6289/21
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Кашперської Т.Ц.,
суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,
за участю секретаря Діденка А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист гідності, честі та ділової репутації,
В серпні 2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, просив визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_2 на повагу до його гідності та честі, недоторканість його ділової репутації, поширену ОСОБА_1 у мережі інтернет на сайті газети ІНФОРМАЦІЯ_2 та на youtube-каналі в статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3» зазначену в позові інформацію, зобов`язати ОСОБА_1 спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом опублікування на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 та на своєму youtube-каналі повідомлення про прийняте рішення суду з викладенням у такому повідомленні тексту рішення суду; стягнути з ОСОБА_1 на його користь моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн., покласти на відповідача судові витрати.
Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2022 року позов задоволено частково, визнано недостовірною та такою, що порушує особисті майнові права ОСОБА_2 на повагу до його гідності та честі, недоторканість його ділової репутації, поширену ОСОБА_1 у мережі інтернет на сайті газети ІНФОРМАЦІЯ_2 та на youtube-каналі в статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3» вказану в позові інформацію.
Зобов`язано ОСОБА_1 спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом опублікування на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 та на своєму youtube-каналі повідомлення про прийняте рішення суду з викладенням у такому повідомленні тексту рішення суду. В задоволенні інших вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2270 грн.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.
Відповідач ОСОБА_1 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.
Постановою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Михайловиним Д.В. , задоволено. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2022 року скасовано та прийнято нову постанову. Відмовлено ОСОБА_2 в позові до ОСОБА_1 про захист гідності, честі та ділової репутації. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 4086 грн.
13 грудня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат, направлена засобами поштового зв`язку 11 грудня 2023 року, в якій заявник вказував, що на виконання вимог ст. 141 ЦПК України його представником в судовому засіданні 06 грудня 2023 року до завершення судових дебатів було зроблено заяву про надання доказів понесення витрат на правничу допомогу протягом 5 днів після ухвалення рішення, тобто останнім днем є 11 грудня 2023 року.
Вказував, що 13 липня 2023 року відповідачем ОСОБА_1 і адвокатом Михайловиним Д.В. був укладений договір про надання правової допомоги б/н, з умовами якого адвокат взяв на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати клієнту необхідну професійну правову (правничу) допомогу у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням його порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів в судах будь-яких інстанцій та юрисдикцій з відповідними правами. Судові витрати відповідача при розгляді справи № 367/6289/21 в суді апеляційної інстанції підтверджені доказами та складаються з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 111500 грн. На підставі вищевикладеного просив ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 111500 грн.
До заяви про відшкодування судових витрат надано копію договору про надання правової допомоги від 13 липня 2023 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 3132, копію ордера на надання правової допомоги, копію додатку № 1 від 13 липня 2023 року до договору про надання правової допомоги від 13 липня 2023 року, копію акта приймання-передачі наданої правової допомоги № 1 від 08 грудня 2023 року (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги від 13 липня 2023 року, докази направлення заяви з додатками позивачу.
Згідно п. 1.1 договору про надання правової допомоги від 13 липня 2023 року, укладеного ОСОБА_1 з адвокатом Михайловиним Д.В., предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами професійної правової (правничої) допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням його порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів.
Згідно додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 13 липня 2023 року, цей додаток визначає розмір, а саме ставку, кількість витрачених годин, коефіцієнт складності виконання послуг (завдання), її вартість, порядок оплати послуг (гонорару) адвоката за надання правової (правничої) допомоги клієнту під час захисту прав та інтересів до та під час розгляду справи № 367/6289/21. Оплата послуг, визначених п. 2 цього додатку, здійснюється в наступному порядку: 100 % вартості послуг сплачується протягом 30 банківських днів після підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги до договору, але не раніше отримання клієнтом рішення (постанови) у справі, що набрало законної сили.
Від позивача ОСОБА_2 особі представника ОСОБА_4 надійшло клопотання про відмову в стягненні судових витрат, посилаючись на те, що в даному випадку заявник подав акт від 08 грудня 2023 року приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 13 липня 2023 року та договір про надання правничої допомоги від 13 липня 2021 року з додатком. При цьому докази, які підтверджують здійснення відповідних витрат (сплату) на суму 111500 грн. не надано, що свідчить про необґрунтованість клопотання про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до ст. 246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені шляхом направлення судових повісток-повідомлень на поштові адреси сторін, та на електронні адреси їх представників. Додатково представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 повідомлений засобами телефонного зв`язку, про що секретарем судового засідання складено телефонограму.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності учасників справи, які належно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.
Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат, апеляційний суд виходить із наступного.
Оскільки питання про судові витрати, понесені відповідачем на правничу допомогу в апеляційному суді, апеляційним судом в постанові від 06 грудня 2023 року не вирішувалось, при цьому представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні 06 грудня 2023 року до закінчення судових дебатів зробив застереження про надання протягом п`яти днів після прийняття апеляційним судом постанови доказів понесення витрат на правничу допомогу, і відповідні докази були надані представником відповідача протягом п`яти днів після прийняття постанови від 06 грудня 2023 року, таке питання підлягає розгляду апеляційним судом в порядку ухвалення додаткової постанови.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19) Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи».
Аналогічні правові висновки підтримуються Верховним Судом і в подальшому, зокрема в постанові від 06 листопада 2023 року в справі № 938/466/21 (провадження № 61-5256св23).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Оцінюючи дотримання стороною позивача критеріїв реальності адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), а також критерії розумності їхнього розміру, апеляційний суд вважає в даному випадку дотриманими в частині надання виконаних робіт згідно переліку акту приймання-передачі № 1 від 08 грудня 2023 року, крім наступного:
п. 5 - усунення недоліків апеляційної скарги, вартістю 1500 грн., з огляду на характер виявлених апеляційним судом недоліків апеляційної скарги, які полягали у несплаті судового збору, що є очевидним для фахівця з галузі права, яким є адвокат, відтак, можливість подання апеляційної скарги одразу зі сплатою судового збору, що усунуло би процесуальний етап залишення апеляційної скарги без руху та усунення недоліків апеляційної скарги, також була очевидною;
п. 6 - ознайомлення з відзивом на позов, вартістю 4000 грн., з огляду на те, що відзив на позов не подавався під час розгляду справи в суді першої інстанції, відтак необхідність цих послуг не є доведеною;
п. 7 - підготовка відповіді на відзив, подання до суду відповіді на відзив, вартістю 9000 грн., з огляду на те, що дана дія відноситься до стадії розгляду справи в суді першої інстанції, на якій представник відповідача не брав участі в справі, відтак надання ним цієї послуги не є доведеною.
В зв`язку з вищевикладеним апеляційний суд приходить до висновку про невідповідність даних витрат критеріям реальності (їх дійсність та необхідність) та про відмову в їх відшкодуванні.
З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення між ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. У даному випадку заявлений до відшкодування в порядку розподілу судових витрат погоджений між адвокатом та клієнтом гонорар успіху не має характеру необхідних витрат, а тому не є обов`язковим для відшкодування іншою стороною.
Апеляційний суд враховує, що позивачем подано клопотання про відмову в стягненні судових витрат, однак у даному клопотанні позивачем не доведено неспівмірності витрат на правничу допомогу, що є його процесуальним обов`язком згідно ст. 137 ЦПК України, не доведено в частині вищевказаних послуг, що розмір адвокатських витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Доводи клопотання про відмову в стягненні судових витрат про відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення або іншого банківського документа) апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані, з огляду на те, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
В іншій частині заява задоволенню не підлягає з наведених вище підстав.
Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270, 381, 389 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат задовольнити частково.
В іншій частині заяву про відшкодування судових витрат залишити без задоволення.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Головуючий: Кашперська Т.Ц.
Судді: Фінагеєв В.О.