Справа №339/313/22
У Х В А Л А

19.01.24 м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Скригун В.В.

секретаря судового засідання Ганчар Л.В.,

за участю представників боржника Бойчук Р.П., Макоти З.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Болехівського міського суду Івано-Франківської області заяву КНП «Болехівська ЦМЛ» про розстрочку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до КНП «Болехівська ЦМЛ» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

Директор КНП «Болехівська ЦМЛ» Ю.Мазур звернувся до суду з заявою в якій просить розстрочити виконання рішення від 27 червня 2023 року про стягнення на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 255 700,75 грн. терміном на 12 місяців шляхом сплати щомісячного платежу рівними частинами у розмірі 21 308,40грн.

Заяву обґрунтовує тим, що у зв`язку з відсутністю коштів на розрахункових рахунках лікарні виконати рішення від 27 червня 2023 року в повному обсязі КНП «Болехівська ЦМЛ» не спроможна. Окрім того, виплативши всю суму боргу ОСОБА_1 , порушиться ефективна робота та функціонування лікарні, виникне заборгованість із заробітної плати працівникам, які надають унікальні послуги та забезпечують надання безоплатної вторинної медичної допомоги для понад 20 тис. жителям Болехівської ТГ та сусідніх громад, а також 500 людям, які тимчасово переселились в наш регіон.

Крім того, КНП «Болехівська ЦМЛ» наказом Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Івано-Франківської обласної військової адміністрації від 04 вересня 2023 року №430 «Про визначення підприємств, установ і організацій критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період» та наказом Міністерства економіки України від 09.10.2023 № 15037 «Про бронювання військовозобов`язаних за КНП «Болехівська ЦМЛ» визначено критично важливим об`єктом для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

А тому вважають за необхідне провести розстрочку виконання рішення щодо виплати середньомісячного заробітку ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу в розмірі 255 700,75 грн. на 12 місяців рівними частинами.Вказане розтермінування надасть їм можливість забезпечити належну та безперебійну роботу лікувального закладу КНП «Болехівська ЦМЛ» щодо надання якісних медичних послуг.

На даний час вони очікують контрактування з НСЗУ на 2024 рік, що забезпечить надходження коштів та дасть можливість виплатити заборгованих ОСОБА_1 коштів рівними частинами протягом року.

Представники заявника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі з підстав, що містить її зміст.

Представник стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надіслав на електронну адресу суду відповідь на заяву. Вказує, що заяву представник відповідача мотивує відсутністю на рахунках юридичної особи грошових сум, віднесенням комунального підприємства до об`єктів критичної інфраструктури, специфікою діяльності комунального закладу, а саме наданням медичних послуг. Вказані доводи відповідача є безпідставними, оскільки, відповідач грубо порушив трудові права позивача, незаконно звільнивши його з роботи та не надавши для працевлаштування вакантну посаду. Крім того, відповідач намагався всіляким чином затягувати судовий процес перешкоджаючи швидкому та ефективному вирішенню трудового спору. Відповідач безпідставно оскаржував законне рішення суду першої інстанції до суду апеляційної інстанції, в такий спосіб сприяючи зростанню суми виплат, тобто діючи собі на шкоду. Сума коштів присуджена до стягнення та розрахована станом на 26 червня 2023 рік. Час затримки у її виплаті на даний момент складає шість з половиною місяців, що є доволі тривалим періодом. Додані відповідачем документи самі по собі та в сукупності не підтверджують підстав, передбачених ст. 345 ЦПК України для розстрочки судового рішення.

Cпір щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не зі своєї вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці. За приписами статті 124, частини 3 статті 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, а обов`язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Обов`язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін. Якщо органи влади відмовляються виконувати чи затримують виконання судових рішень, гарантії статті 6, якими користується особа на час судової стадії розгляду, втрачають зміст.

Судові рішення, що набрали законної сили, а також ті, що підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягають виконанню на всій території України. Водночас, усвідомлюючи ситуацію яка склалась, а саме обставини діючого в Україні воєнного стану та соціального значення лікарні для регіону позивач добровільно погоджується на розстрочення виплати присуджених сум на строк не більше ніж три місяці зі сплатою боржником кожного місяця рівної частки грошової суми у термін до 20-го числа кожного місяця з письмовим повідомленням стягувача ОСОБА_1 про суму виплаченої грошової компенсації за вимушений прогул та утриманих сум.

Суд, вивчивши письмову заяву, вислухавши представників боржника, перевіривши матеріали справи і оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Виконання судових рішень - заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 27 червня 2023 року з КНП «Болехівська ЦМЛ» на користь ОСОБА_1 стягнено середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06 вересня 2022 року по 26 червня 2023 року в розмірі 275 488,50 грн. та сплату судового збору при подачі позовної заяви в сумі 1984,80 грн., а також в дохід держави судовий збір в розмірі 1984,80 грн. (оплату здійснено 23 грудня 2023 року) (т.2, а.с.31-37).

Додатковим рішенням цього ж суду від 27 червня 2023 року з КНП «Болехівської ЦМЛ» стягнуто в користь ОСОБА_1 8 400,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (т.2, а.с.64-66).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30 листопада 2023 вищевказані рішення залишено без змін (т.2, а.с.159-166).

Станом на день розгляду заяви рішення суду набрало законної сили, однак в повній мірі є не виконаним.

Відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Розстрочка виконання рішення суду - це розподіл виконання рішення на частини, що підлягають виконанню протягом певного періоду часу або через певні періоди часу, що призводять до перенесення строку виконання рішення на пізніші періоди, зокрема, полягає в розподілі належних до сплати сум платежу на певні частини із встановленням конкретного строку для виконання кожної з визначених частин рішення.

Згідно із ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Наведена норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як зазначив ВС в постанові від 27.06.2018 у справі за №813/8842/13-а «підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини».

Згідно із ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

На підставі ч. 7 ст. 435 ЦПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Отже, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим, розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для розстрочки виконання рішення суд не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, розстрочка має бути компромісом між заінтересованими сторонами.

Відповідно до положень ч. 1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи вказане в заяві питання про розстрочку виконання рішення, суд враховує, що заявник не намагається уникнути виконання рішення суду, а навпаки виконати його.

Проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи суму заборгованості, матеріальний стан заявника, а також те, що боржник на даний час знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки на на розрахункових рахунках лікарні відсутні кошти, однак має намір виконати та сплатити заборгованість, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення терміном на 6 місяців.

Керуючись ст.ст. 258-261, 353, 354, 435 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву директора КНП «Болехівська ЦМЛ» про розстрочку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до КНП «Болехівська ЦМЛ» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 27 червня 2023 року в частині стягнення заборгованості на 6 (шість) місяців по 42 616 (сорок дві тисячі шістсот шістнадцять) грн.79 коп. щомісячно, починаючи з дати набрання ухвали законної сили.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Суддя: Скригун В. В.