Справа № 545/3426/23
Провадження № 2/545/477/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2024 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: Путрі О.Г.

при секретарі: Литвинову В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем мають 2 спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні, з метою захисту права дітей на належне утримання з боку батька, прохала стягнути з відповідача щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання даної заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою від 04.10.2023 року відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату час і місце судового засідання для розгляду справи по суті.

Від представника позивача ОСОБА_5 надійшла заява, в якій прохала судове засідання проводити без її участі та участі позивача, позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву, згідно якої прохав стягнути з нього 1/3 частину від заробітку (доходу) на двох дітей, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, судове засідання проводити за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.09.2011 року сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 12.08.2022 було розірвано (а.с. 12-13).

Від вказаного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4,5), які проживають разом із позивачем та знаходиться на її утриманні.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач є фізичною особою-підприємцем.

Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини.

Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя.

Норми цієї Конвенції, відповідно до ст.9 Конституції України 1996 р., діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.

Відповідно до ст. ст. 180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Достатність рівня забезпечення дитини оцінюється виходячи з участі в цьому обох батьків, частка яких є рівноцінною.

За змістом ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182).

Згідно із ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України).

Враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я, матеріальний, сімейний стан відповідача, суд вважає, що ОСОБА_2 в змозі надавати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального гарантованого розміру аліментів для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі - судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,141,259, 263-265, 280-282, 352 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Аліменти стягувати щомісячно починаючи з 14.09.2023 року до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 1073,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. Г. Путря