Справа № 740/8464/23
Провадження № 2/740/409/24
УХВАЛА

23 січня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі судового засідання Пулинець Ю.О.,

за участі позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача КП СЕЗ-Потапенко С.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді,

встановив:

26 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до КП СЕЗ про визнання винним у посяганні на її особисті немайнові права, а саме у нанасенні образи честі та гідності, із зобов`язанням виплати матеріальної компенсації нанесеної моральної шкоди у розмірі 200000 грн..

Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження із підготовчим засіданням на 10-00 год. 23 січня 2024 року.

23 січня 2024 року ОСОБА_1 подана заява про відвід судді Олійника В.П. по даній справі з посиланням на те, що позов поданий до суду 26 грудня 2023 року, судова повістка відповідно до ст.128 ЦПК України та ухвала про відкриття провадження їй не вручені, під час чергового перегляду офіційного сайту Ніжинського міськрайонного суду 20 січня 2024 року з`ясувала, що розгляд справи призначений на 10 год. 23 січня 2024 року. Вказану поведінку судді вона кваліфікує, як цілеспрямовану і таку, що має на меті штучне створення підстав для відмови у розгляді справи по суті на підставі начебто її безпідставної неявки в суд, два таких «сірих» начебто слухань справи без виклику позивача-і начебто можна закрити справу без розгляду останньої по суті. Також позивачем 22 січня 2024 року на ім`я директора ДБР подано заяву про порушення кримінальної справи щодо судді Олійника В.П. по звинуваченню у вчиненні зловживання службовим становищем в інтересах третіх осіб. Все вищевикладене, як суттєві процесуальні порушення судді, які спрямовані на зрив її позову, так і подача заяви до ДБР,-унеможливлює (на її глибоке переконання) сподіватися на неупередженість та об`єктивність останнього.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заяву про відвід, вказала, що не отримувала повідомлень через вайбер про розгляд справи, що підтримано в судовому засіданні і її представником ОСОБА_2 , яким також зазначено про персональний конфлікт із суддею Олійником В.П. після заяви в ДБР про вчинений злочин.

Представник відповідача КП СЕЗ Потапенко С.А. в судовому засіданні проти заяви про відвід заперечувала.

При вирішенні заяви про відвід суд враховує наступне.

Положеннями ст.40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 цього Кодексу. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно.

На розгляді суду (суддя Олійник В.П.) перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до КП СЕЗ про визнання винним у посяганні на її особисті немайнові права, а саме у нанасенні образи честі та гідності, із зобов`язанням виплати матеріальної компенсації нанесеної моральної шкоди у розмірі 200000 грн., розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження із підготовчим засіданням на 10-00 год. 23 січня 2024 року.

Заява про відвід надійшла до суду 23 січня 2024 року (здано до суду в 09-30 год.), тобто пізніше ніж за три робочі дні до засідання 23 січня 2024 року, у зв`язку з чим відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Головна мета відводу-гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 ст.129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Підстави для відводу судді визначені ст.36 ЦПК України, згідно якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Як на підставу для відводу судді позивач посилається на невручення судової повістки із ухвалою про відкриття провадження у справі, при цьому згідно довідки Ніжинського міськрайонного суду повідомлення у додаток Viber щодо документа судова повістка-повідомлення про підготовче судове засідання в даній справі на 23 січня 2024 року 10-00 год. сформоване 15 січня 2024 року 11-46 год. одержувачу ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_1 , доставлено 15 січня 2024 року в 11-55 год..

Вказаний номер телефону зазначений позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві.

Починаючи з 15 лютого 2023 року сторони судового процесу можуть отримувати судові повістки, повідомлення та виклики за допомогою месенджера Viber. Відповідні зміни запроваджені оновленим Порядком надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі затвердженим наказом ДСА України від 23 січня 2023 року №28. Цей крок є черговим кроком до диджиталізації Українського суспільства у сфері судочинства, що наближає Україну до країн, де електронне правосуддя існує поряд з традиційним.

За правилами ст.128 ЦПК України належним способом вручення судової повістки може вважатися лише його надсилання рекомендованим листом, при цьому безумовність даної норми при застосуванні на практиці в умовах неналежного фінансування судів і в умовах воєнного стану призведе до зупинення роботи судів та порушення права особи на доступ до правосуддя.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Це право не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (ст.64 Конституції України).

Застосовуючи процесуальний закон і формуючи відповідну практику, видається важливим враховувати реальні обставини, в яких працюють суди, і тлумачити його у світлі забезпечення гарантій на доступ до суду та його безперервної роботи. Лише такий підхід забезпечить практичну відповідь на реальні проблеми та виклики сучасності.

Через вказані об`єктивні умови повідомлення учасників судового розгляду здійснюються альтернативними засобами комунікації-телефоном, електронною поштою, мессенджерами, що має ту саму мету-проінформувати учасника справи, і є гарантією забезпечення одного й того самого права-права на справедливий суд, елементом якого є право знати про суд (як про процес- засідання, так і про результат-рішення).

З даних підстав повідомлення позивача ОСОБА_1 про судовий розгляд 23 січня 2024 року здійснено через месенджер Viber 15 січня 2024 року по зазначеному нею номеру мобільного телефону, тобто судом здійснено комунікацію з позивачем за допомогою повідомлених нею засобів комунікації, в даному випадку суд діє правомірно і добросовісно, при цьому позивач разом із представником з`явились в підготовче засідання. Також суд виходить із «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію.

Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери телефонів, але не користується чи не стежить за ними.

Суд при розгляді даної справи, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, при цьому суд не має надавати невиправданих переваг однієї зі сторін процесу, ані невиправданих формальних перепон для реалізації сторонами своїх прав і обов`язків. Як зазначив Європейський суд з прав людини «при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог.

З даних підстав обгрунтування заяви про відвід в частині невручення повістки, як засобу сповіщення про судовий розгляд, судом відхиляються.

Також судом відхиляються посилання щодо дій суду по неналежному сповіщенню, а в подальшому і щодо закриття справи через неявку позивача, при цьому підготовче заісдання 23 січня 2024 року проводиться вперше, і в разі неявки, зокрема і позивача, процесуальним законодавством передбачене саме відкладення судового розгляду.

Також судом відхиляються обставини звернення до ДБР, як підставу для відводу, при цьому вказані твердження та дії позивача розцінюється, як незаконний і протиправний тиск на суд при розгляді даної справи.

За таких обставин вказані обгрунтування відводу не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, також позивачем не наведено фактів з відповідними доказами щодо прояву суддею Олійником В.П. поведінки, яка б свідчила про його упередженість чи небезсторонність у цій справі, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-відмовити повністю.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя В.Олійник.