Справа № 567/1943/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

при секретарі - Остроголова О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами

в с т а н о в и в :

ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитними договорами №135470584 в розмірі 76306,04 грн., №00953-10/2021 в розмірі 18000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до кредитного договору укладеного з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відповідач 11.08.2021 отримала кредит на умовах строковості, зворотності та платності. Відповідно до реєстру боржників №157 від 26.10.2021 до договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №135470584. В подальшому, 20.10.2022 між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №20102022, відповідно до якого ТОВ "Таліон Плюс" передало (відступило) на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі щодо ОСОБА_1 в розмірі 76306,04 грн., з яких: 21999,10 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 54306,94 грн. - сума заборгованості за відсотками.

02.10.2021 між ТОВ "ФК "Інвеструм" та відповідачем було укладено кредитний договір №00953-10/2021 на умовах строковості, зворотності та платності. В подальшому 21.09.2022 між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №21092022, відповідно до якого ТОВ "ФК "Інвеструм" передало (відступило) на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі щодо ОСОБА_1 в розмірі 18000 грн., з яких: 4500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 13500 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Посилається на те, що відповідач не виконала зобов`язання з повернення кредиту та відсотків за його користування ні на користь позивача, ні на користь первісних кредиторів.

Первісні кредитори зобов`язання за вищевказаними договорами виконали у повному обсязі та надали відповідачу кредит у розмірах, передбачених умовами договорів.

В порушення умов укладених договорів відповідач зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконала та допустила виникнення заборгованості.

За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №135470584 в розмірі 76306,04 грн., за кредитним договором №00953-10/2021 в розмірі 18000 грн., всього у загальному розмірі 94306,04 грн., а також судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 24.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Інших процесуальних дій не вчинялося.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданому до суду клопотанні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить розгляд справи здійснювати у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до ч. 2 ст. 131 ЦПК України, згідно якої у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, а також шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті Судової влади.

Заперечень проти позову відповідач не подала, жодних клопотань від її імені на адресу суду не надходило. Правом подати до суду відзив на позовну заяву відповідач не скористався.

У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За клопотанням представника позивача з урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України, з метою уникнення безпідставного затягування розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що 11.08.2021 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №135470584, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі кредитного ліміту 22000 грн. та зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 532,90% річних.

З доводів позивача встановлено, що ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" виконало свої зобов`язання та надало відповідачу кредитні кошти у розмірі, вказаному у кредитному договорі.

02.10.2021 між ТОВ "КУ "ФК "Інвеструм" та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту №00953-10/2021, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 4500 грн., строком на 30 днів та зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% на добу.

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовій формі (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електроний договір це домовленність двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію").

Вищенаведене узгоджується з правовими позиціями, які викладені у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 16.12.2020 у справі №561/77/19.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно ЦПК України.

Згідно з ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні заявки-анкети для отримання кредиту, зробленої під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту позивача) вказується особа, яка створила таку заявку-анкету.

Судом встановлено, що вищевказані договори про надання фінансового кредиту та договір позики підписані відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора.

Укладення між сторонами вищевказаних правочинів відповідачем не оспорюється та підтверджується належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами вищевказаних правочинів з приводу отримання відповідачем кредиту у ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "ФК "Інвеструм".

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до реєстру боржників №157 від 26.10.2021 до договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №135470584.

В подальшому, 20.10.2022 між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №20102022, відповідно до якого ТОВ "Таліон Плюс" передало (відступило) на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі щодо ОСОБА_1 в розмірі 76306,04 грн., з яких: 21999,10 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 54306,94 грн. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується договором факторингу №20102022, витягом з реєстру боржників до вищевказаного договору.

21.09.2022 між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №21092022, відповідно до якого ТОВ "ФК "Інвеструм" передало (відступило) на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі щодо ОСОБА_1 в розмірі 18000 грн., з яких: 4500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 13500 грн. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується договором факторингу №21092022, витягом з реєстру боржників до вищевказаного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений законом спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

При вирішенні спору судом взято до уваги, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань своєчасно не здійснив погашення основної суми заборгованості та не повернув грошові кошти, отримані в кредит.

Згідно розрахунків заборгованості за кредитним договором №135470584 борг ОСОБА_1 за кредитним договором становить 76306,04, за кредитним договором №00953-10/2021 - 18000 грн., всього у загальному розмірі 94306,04 грн.

Відповідач не надала суду доказів, які б спростовували розмір заборгованості за сумою боргу, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості, за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було порушено обов`язок з повернення кредитних коштів та вказана обставина в ході судового розгляду відповідачем не спростована, а відтак у позивача виникло право вимагати повернення суми кредиту.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору/договору позики проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивач, звертаючись до суду з вимогами про погашення заборгованості, просив стягнути, окрім заборгованості за основною сумою заборгованості, також заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Судом встановлено, що при укладенні кредитних договорів та договору позики сторони договору дійшли спільної згоди про розмір процентної ставки за користування грошовими коштами та на даний час вказана заборгованість не сплачена, а відтак сума заборгованості за відсотками також підлягає стягненню з відповідача.

При вирішенні даного спору судом взято до уваги, що відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав позивача, а відтак суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, право вимоги яких перейшло від первісних кредиторів до позивача на підставі вищевказаних договорів відступлення права вимоги.

З врахуванням наведеного, загальна сума заборгованості за кредитними договорами, що підлягає стягненню з відповідача становить 94306,04 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути понесені останнім витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 2684 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України,

у х в а л и в :

позов ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, індекс 01032, , банківські реквізити IBAN № НОМЕР_2 в АТ "ТАСкомбанк") заборгованість за кредитним договором №135470584 в розмірі 76306 (сімдесят шість тисяч триста шість) грн., 04 коп., за кредитним договором №00953-10/2021 в розмірі 18000 (вісімнадцять тисяч) грн., всього у загальному розмірі 94306 (дев`яносто чотири тисячі триста шість) грн. 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судовий збір у розмірі 2684 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку у загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.01.2024.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.