Провадження № 2/161/326/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого-судді Присяжнюк Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в залі суду у місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2 ) про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони до 16 листопада 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей, а саме - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач вказує, що відповідач не бере участі в утриманні дітей.

Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд:

1)стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей за останні 3 роки у розмірі 50% прожиткового мінімуму передбаченого на дітей від 6 до 18, а саме 41 410,00 грн.;

2)стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 5 000,00 грн. на ОСОБА_3 та 4 000,00 грн. на ОСОБА_3 , щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму передбаченого на дітей відповідного віку.

У письмовому відзиві відповідач позовні вимоги визнав частково. Вказує, що не заперечує щодо стягнення аліментів на дітей у розмірі по 2 000,00 грн. на кожну дитину. Однак, відповідач заперечує щодо стягнення з нього аліментів до звернення у суд, оскільки він належним чином виконує свої обов`язки стосовно утримання дітей.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони у період з 10 серпня 2003 року по 17 грудня 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2021 року №161/18853/21 (а.с.4-7).

Від шлюбу сторони мають дітей, а саме доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10-11).

Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні дітей, а отже він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка їх утримує.

Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Під час судового розгляду не встановлено обставин щодо поганого матеріального становища дітей. Відсутність відомості також про поганий стан здоров`я дітей.

Відповідач інших утриманців не має і доказів протилежного суду не надав. Надана до відзиву копія посвідчення особи з інвалідністю ІІІ групи ОСОБА_5 не підтверджує, що відповідач утримує цю особу.

Відомостей про свій заробіток відповідач суду не надав.

Також суд вважає, що стан здоров`я відповідача є задовільним, оскільки доказів протилежного суду надано не було.

Інших істотних обставин при визначенні розміру аліментів, суд не знаходить.

При цьому, частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

На думку суду, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, а також беручи до уваги рівність прав та обов`язків батьків в утриманні дитини, на користь позивача з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі по 2 500,00 грн. на кожну дитину. Заявлений позивачем розмір аліментів є явно завищеним та необґрунтованим.

Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Всупереч вищенаведеному, позивач не надала суду доказів того, що нею вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача, а вона не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Позовна заява взагалі не містить будь-якого обґрунтування позовних вимог в цій частині. У зв`язку з вищенаведеним, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

У зв`язку із частковим задоволенням позову, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Також слід відмовити у стягненні з відповідача на користь позивача судових витрат з надання професійної правничої допомоги, оскільки до матеріалів справи не було додано жодних доказів їх понесення, а саме - договору про надання правової допомоги, детального розрахунку наданих послуг, доказів їх сплати.

Заяв в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України від позивача до суду не надходило, тому суд вирішує це питання безпосередньо під час ухвалення цього рішення.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

На підставі ст.ст.141, 268, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 10 жовтня 2023 року та до досягнення старшою дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Відмовити у стягненні судових витрат з професійної правничої допомоги на користь ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк