Провадження № 2/641/1055/2024 Справа № 641/3587/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Маньковської О.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Самойленко Л.В.,

представника відповідача - адвоката Бабаскіна К.С.,

секретаря- Литвиненко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, в якому просять стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки у розмірі 431635,35 грн., моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн., заподіяні в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та витрати з проведення авто-товарного дослідження в розмірі 4000,00 грн. Крім того, просять стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду на лікування в розмірі 810,00 грн., моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 3400,00 грн. та витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що 25 вересня 2022 року, приблизно о 18 год.48 хв., ОСОБА_1 керував технічно справним автомобілем Renault Sandero, д.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_2 , рухаючись по вулиці Танкопія у м. Харкові з дому в гараж, який розташований у гаражному кооперативі по вулиці Танкопія у місті Харкові, в районі вулиці Танкопія, 13, на великій швидкості в автомобіль, а саме - в праву задню частину «врізався» автомобіль Ford Emax, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 13.12.2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн., а також суд постановив стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 грн. У вищезазначеній постанові суду вказано, що ОСОБА_3 , 25.09.1982 р., о 18 год. 48 хв. в м. Харків, вул. Танкопія, 13, керував транспортним засобом марки «FORD C-MAX», номерний знак НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «RENAULT SANDERO», номерний знак НОМЕР_1 , який зупинився попереду для повороту ліворуч, при ДТПІ автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_3 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України. В наслідок неправомірних дій водія ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, а автомобіль позивача ОСОБА_2 - відновленню не підлягає. У відповідності до висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 406/10-22 від 14.10.2022 року, було завдано майнову шкоду у розмірі 431 635, 35 грн. Крім того, позивач ОСОБА_2 поніс витрати за проведення вказаного автотоварознавчого дослідження, які складають 4000,00 гривень. Також позивачі зазначають, що вони зазнали моральних страждань, оскільки автомобіль позивача ОСОБА_2 отримав пошкодження, крім того, відповідач відмовився добровільно відшкодовувати матеріальний збиток, що призвело до додаткових витрат для захисту інтересів позивача. Також, позивачі не могли тривалий час користуватись транспортним засобом, внаслідок чого постраждали не тільки позивачі, але й мешканці смт Новопокровка Чугуївського району, оскільки автомобілем, який зазнав пошкоджень, позивачі привозили до селища гуманітарну допомогу та возили мешканців до лікарні у місто. Позивач ОСОБА_2 завдану йому моральну шкоду оцінює у розмірі 50000,00 грн., позивач ОСОБА_1 завдану йому моральну шкоду оцінює у розмірі 100000,00 грн.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог, посилається на те, що Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 15 Постанови «Про деякі питання застосування сулами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвішеної небезпеки від березня 2013 року № 4 зазначив наступне: «Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження». Щодо стягнення моральної шкоди, відповідач зазначає, що вказані вимоги є завищеними та не доведеними.

Позивачами до суду було подано відповідь на відзив, в якій останні вказують, що стягненню підлягає саме сума 431635,35 грн., оскільки відповідач повинен придбати відповідачам такий же автомобіль, з таким же пробігом або відшкодувати матеріальну шкоду у грошовому еквіваленті. Крім того, наполягали на задоволенні позовних вимог в частині моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник позивача - адвокат Самойленко Л.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача - адвокат Бабаскін К.С. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав, визначених у відзиві.

Позивач ОСОБА_2 та відповідач в судове засідання не з`явились, про місце, дату і час слухання справи повідомлялись своєчасно і належним чином, заяв на адресу суду не надавали.

Враховуючи присутність в судовому засіданні представників відповідача та позивача, беручи до уваги, що позивач та відповідач належним чином повідомлені про місце і час судового засідання, суд за згодою учасників справи розглядає справу за відсутності вказаних осіб.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Так, Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 13.12.2022 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. У постанові суду вказано, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 о 18 год. 48 хв. в м. Харків вул. Танкопія, 13, керував транспортним засобом марки «FORD C-MAX», номерний знак НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «RENAULT SANDERO», номерний знак НОМЕР_1 , який зупинився попереду для повороту ліворуч, при ДТПІ автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_3 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України (а.с.43).

Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 406/10-22, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, що оцінюється, марки RENAULT SANDERO, реєстраційний номер НОМЕР_1 на дату настання події 25 вересня 2022 р., становить: 325 610,80 грн. (триста двадцять п?ять тисяч шістсот десять гривень 80 коп.), з урахуванням ПДВ (на використані запасні частини). Вартість відновлювального ремонту автомобіля RENAULT SANDERO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить: 431 635,35 грн. (чотириста тридцять одна тисяча шістсот тридцять п?ять гривень 35 коп.). Ринкова вартість автомобіля марки RENAULT SANDERO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без урахування аварійних пошкоджень на дату настання події 25 вересня 2022 р., становить: 325 610,80 грн. (триста двадцять п?ять тисяч шістсот десять гривень 80 коп.) (а.с.8-41).

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_2 є власником автомобіля RENAULT SANDERO, реєстраційний номер НОМЕР_1 . (а.с.42).

Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування сулами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвішеної небезпеки від 01 березня 2013 року № 4, Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З аналізу даних положень можна зробити висновок, що у випадку, якщо вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Крім того, слід зазначити, що згідно вказаних положень є економічно необґрунтованим ремонт ТЗ, якщо витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що ремонт транспортного засобу є економічно необґрунтованим, оскільки згідно висновку експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля RENAULT SANDERO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить: 431 635,35 грн., а ринкова вартість автомобіля марки RENAULT SANDERO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без урахування аварійних пошкоджень на дату настання події 25 вересня 2022 р., становить: 325 610,80 грн.

Таким чином, враховуючи, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 431635,35 грн. та перевищує ринкову вартість на момент пошкодження - 325610,80 грн., суд приходить до висновку про стягнення з відповідача суми ринкової вартість автомобіля марки RENAULT SANDERO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без урахування аварійних пошкоджень на дату настання події 25 вересня 2022 р., що становить: 325 610,80 грн.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо вимог позивачів про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що моральна шкода, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 3 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Так, позивачами надано виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 1710, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , станом на 10.11.2022 року перебував у стаціонарі 2 неврологічного відділення з діагнозом - стан після перенесеної закритої гострої черепно-мозкової травми (25.09.2022 р. струс головного мозку), виражений церебрастеничний синдроми, правобічна пірамідна недостатність, синкопальні стани, дата виписки - 21.11.2022 р.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, суд враховує, що позивачу ОСОБА_2 були спричинені моральні страждання, які полягали у додаткових витратах для захисту його інтересів, оскільки відповідач відмовився добровільно відшкодовувати матеріальний збиток, крім того, суд бере до уваги посилання позивача ОСОБА_2 на те, що позивачі не мали можливість тривалий час користуватись транспортним засобом, при цьому суд також враховує, що заявлені позивачем ОСОБА_2 вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. оцінені ним суб`єктивно і є завищеними, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, позовні вимоги позивача ОСОБА_2 щодо стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 5000,00 грн.

Крім того, суд враховує, що позивачу ОСОБА_1 були спричинені моральні страждання, які полягали у додаткових витратах для захисту його інтересів, оскільки відповідач відмовився добровільно відшкодовувати матеріальний збиток, крім того, суд бере до уваги посилання позивача ОСОБА_1 на те, що позивачі не могли тривалий час користуватись транспортним засобом, крім того, суд бере до уваги, що позивачу ОСОБА_1 спричинені тілесні ушкодження, при цьому суд також враховує, що заявлені позивачем ОСОБА_1 вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. оцінені ним суб`єктивно і є завищеними, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 10000,00 грн. Т

При вирішенні питання відшкодування матеріальної шкоди, що пов`язана з витратами на лікування, суд бере до уваги чек № 151268 на придбання лікарського засобу - кавінтону, сума - 810,00 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Враховуючи, що відповідно до квитанції №9299-4348-6904-6339 від 14.03.2023 р. ОСОБА_2 була здійснена оплата за проведення експертизи RENAULT SANDERO, АХ7790CH в розмірі 4000,00 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 витрати на проведення експертизи.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, на підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу позивачами надано: договір про надання правової допомоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокатом Самойленко Л.В.; угода № 18 від 20.01.2023 р., згідно якої сума назначеного гонорару складає 3400,00, отримано за виконане доручення - 3400,00 грн.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року по справі №922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Суд, оцінюючи обґрунтованість вимоги позивачів, в контексті положення частини четвертої статті 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена позивачами сума є співмірною та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 .

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

При зверненні до суду з цим позовом ОСОБА_1 сплачено суму судового збору в розмірі 5900,00, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 14.06.2023 р.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, то витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог складає 59%, витрати зі сплати судового збору у розмірі 3481,00 грн. (5900,00 грн.*59/100) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 76-81, 263-265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що становить: 325 610 (триста двадцять п`ять тисяч шістсот десять) грн. 80 коп., моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп., вартість авто товарознавчого дослідження у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду на лікування у розмірі 810 (вісімсот десять) грн. 00 коп., моральну шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч ) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп., судовий збір в розмірі 3481 (три тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений 18.01.2024 року.

Суддя: О. О. Маньковська