Справа № 191/2791/23
Провадження № 2/191/713/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06 березня 2024 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого-судді - Прижигалінської Т.В.,
за участю секретаря Силкіної О.Г.
згідно вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому на підставі витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, на праві приватної власності належить частина будинку АДРЕСА_1 . Згідно Витягу з Реєстру територіальної громади про зареєстрованих у будинку осіб станом на 21.06.2023р. N1444 в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни: ОСОБА_1 1982р.н., ОСОБА_3 1983р.н., ОСОБА_4 2010р.н., ОСОБА_5 , 2012р.н., ОСОБА_6 1959р.н., ОСОБА_2 1984р.н. ОСОБА_2 не проживає в житловому приміщенні понад рік без поважних причин, про що складено Акт про його не проживання в житловому приміщенні більше вісімнадцяти років сусідами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні вона, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили. Відповідач є його братом, народився та виріс в цьому будинку, але не проживає у вказаному будинку більше вісімнадцяти років у зв`язку з зміною місця проживання. З 2005 року він одружився та переїхав на постійне місце проживання у м. Дніпро, а з 2015р проживає у м. Варшава Республіки Польща.
Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 , 1984 р.н. таким, що втратив право користування
житловим приміщенням, будинком
До початку проведення судового засідання позивач надав суду заяву про підтримання позовних вимог та можливість розгляду справи за його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, повідомлявся про судові засідання шляхом направлення документів поштою, але до суду повернуто поштовий конверт з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою».
Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне.
З Витягу з Реєстру територіальної громади про зареєстрованих у будинку осіб станом на 21.06.2023р. №1444 вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни: ОСОБА_1 , 1982р.н., ОСОБА_3 , 1983р.н., ОСОБА_4 2010 р.н., ОСОБА_5 , 2012р.н., ОСОБА_6 1959р.н., ОСОБА_2 .
Згідно акту від 20.06.2023 року, підписаного сусідами позивача, за адресою: АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_2 не проживає більше 18 років.
Факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується Витягом про реєстрацію місця проживання особи за відомостями відділу реєстрації Синельниківської міської ради №382 від 29.06.2023 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зіст.386 ЦК України власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст.. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.
Отже, факт не проживання відповідача в спірному будинку останні 18 років та повернутий до суду поштовий конверт з відміткою «Адресат відсутні за вказаною адресою» свідчать про те, що відповідач, маючи право на користування житлом, тривалий час та без поважних причин не проживає в ньому та останні 18 років ним не здійснюється жодних дій, які б свідчили про його намір користуватися спірним житлом. А реєстрація відповідача в будинку порушує права позивача щодо оплати комунальних послуг.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, судом встановлено, що позивач є власником зазначеного вище будинку, реєстрація в ньому відповідача, який відсутня в ньому без поважних причин понад один рік, створює позивачу перешкоди у користуванні ним, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.
Крім того, згідно ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі1073, 60 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10-13, 15,76-80, 82, 133,137,141, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для його зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Т. В. Прижигалінська