Справа № 466/5784/23
Провадження № 2/466/362/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретарів с/з Семків Х.І., Лелик О.М., Хрупи Б.А., Климочко С.М., Репети К.М.,

справа № 466/5784/23,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м.Львова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Саксаганської районної у місті ради м.Кривий Ріг, орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Буженко Ю.С.,

в с т а н о в и в:

01.06.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , треті особи служба у справах дітей Саксаганської районної у місті ради м. Кривий Ріг, місцезнаходження: м. Кривий Ріг, вул.Володимира Великого, 32, служби у справах дітей Шевченківського району Львівської міської ради, місцезнаходження: м. Львів, вул. Липинського,11 та просить суд:

позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 усіх видів доходів для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заяви покликається на те, що у відповідності до свідоцтва про народження дитини, виданого 22.06.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у м.Києві позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 з шести років життя сформувала для позивачки деспотичне ставлення, основою якого є авторитарне архаїчне уявлення про відсутність у дитини, в тому числі дорослої будь-яких проявів особистості та особистого простору, безапеляційному підкоренні, суворих жорстоких релігійних канонах, які ОСОБА_2 довела до "абсурду" навіть в побутових речах. Мати, ОСОБА_2 деспотично нав`язує їй думку, що паспортизація дитини є "цитата: актом смертельного гріха", через яке ОСОБА_1 (цитата: "буде горіти в пеклі"). Як наслідок такої поведінки як вбачається з постанови суду від 16.11.2020 року, ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за відмову паспортизації доньки. Через цей факт, позивач була вимушена тривалий час перебувати без паспорту та в подальшому для його отримання без дозволу матері звертатися чисельні рази до органів влади, в тому числі Уповноваженого з прав дитини.

ОСОБА_2 ніде не працює вже багато років, веде жебрацький та паразитарний спосіб життя, випрошує час від часу кошти на своє існування у родичів. Таким чином позивач під час спільного проживания у матері була повністю позбавлена можливості належним чином харчуватися та задовольняти найдрібніші свої потреби в засобах гігієни, одязі, тощо. Квартири, де проживає ОСОБА_2 , житлове приміщення, де свого часу жила ОСОБА_1 , перебуває в жахливому стані, непридатному до проживання, вона захламлена сміттям та багато років перебуває в антисанітарному стані. Усі спроби органів опіки та піклування потрапити до квартири за адресою: АДРЕСА_2 завершилися нічим, оскільки ОСОБА_2 усіляко уникала допуску органів опіки до своєї оселі.

Вищевказані обставини опосередковано свідчать, що ОСОБА_2 має психічні розлади у вигляді шизофренії, марить маячнею, в жодній мірі не усвідомлює потреб дитини та того факту, що вона своїм відношенням до власної доньки завдає останній невимовних страждань, болю та суттєвих психічних травм.

Коли позивач досягла чотирнадцяти років в неї почала формуватися відокремлена від матері особистість, мати повністю заборонила будь-яку комунікацію із зовнішнім світом, закриваючи її протягом тижнів на ключ в квартирі, забороняючи будь-яке навіть мінімальне спілкування з однолітками, грубо нехтувала особистим простором, обшукувала її особисті речі, деспотично, агресивно нав`язувала будь-яку свою волю та світосприйняття.

В наслідок довготривалих знущань від своєї матері, постійного голоду і перебування в хронічному стресі, ОСОБА_1 була вимушена залишити матір та звернулась до органів опіки та піклування для захисту своїх прав. Через відсутність належної реакції на протиправну поведінку її матері вона вирішила проживати із своєю старшою сестрою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , згодом вони із сестрою переїхала до м.Львова, оскільки мати в тому числі системно влаштовувала їм скандали за місцем проживання, і не давала спокійно жити. Після свого виїзду мати продовжила влаштовувати терор по телефону, а також одного разу приїхала до Львова, де влаштувала терор у школі.

Так, у відповідності до наказу № 16 від 02.02.2021 року Служби у справах дітей Виконкому Саксаганської районної у м. Ради неповнолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була тимчасово влаштована в родину сестри, гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Її біологічна матір по відношенню до неї чинить домашнє насильство на протязі тривалого часу. ОСОБА_4 (старша сестра) засвідчила, що сам факт домашнього насильства в сім`ї змусив переїхати її до міста Львова, де вона на теперішній час працює. За попередньою домовленістю зі своєю матір`ю, ОСОБА_5 намагалася забрати її до себе, але мати після від`їзду дівчат до м.Львова, заявила про викрадення її молодшої доньки. Тому позивач була вимушена повернутися до матері, від якої незабаром втекла, оскільки матір буває дуже емоційно неврівноваженою, яка чинить насильство по відношенню до неї. На теперішній час сестра позивача, ОСОБА_4 проживає з нею в квартирі, позивач має там відокремлену житлову кімнату і в цілому її умови проживання є гідними.

Оскільки подальше проживання, спілкування та перебування позивача в будь яких відносинах з її матір`ю, яка має своєрідне бачення щодо виконання батьківських прав та обов`язків, має руйнівний вплив на всі сфери її життя зокрема, навчання, розвиток, умови проживання, оформлення документів для подальшого влаштування її майбутнього без позбавлення її батьківських прав неможливе, позивач була змушена звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою від 02.06.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду. Вирішив проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 31.07.2023 суд постановив за клопотання адвоката Губара А.Л. проводити розгляд справи за участі адвоката Губара А.Л., який прийматиме участь поза межами приміщення суду з використанням сервісу «ЕASYCON» розміщеної за посиланням vkz.court.gov.ua. в режимі відео конференції.

23.08.2023 орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради подав висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Ухвалою від 03.10.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та її представник, адвокат Буженко Ю.С. підтримали вимоги викладені в позові, надавши пояснення, аналогічні до викладених у позові про позбавлення батьківських прав та просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 подала 26.12.2023 року письмові пояснення в якому зазначила, що просить у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача адвокат Губар А.Л. приймаючи участь в розгляді справи поза межами приміщення суду з використанням сервісу «ЕASYCON» заперечив щодо позовних вимог, а в подальшому 21.12.2023 року подав клопотання про продовження розглду справи у його відсутності та подав ряд доказів на спростування вимог позивача (арк.спр. 158, 162-222).

Представник третьої особи: служби у справах дітей Саксаганської районної у місті ради м.Кривий Ріг, подав на адресу суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує та просить проводити розгляд справ у її відсутності (а.с.97).

Представник третьої особи органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції. 01.12.2023 року подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних доказів, зокрема наданого на вимогу суду висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (арк.спр.150).

Заслухавши пояснення позивача та її представника, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до такого.

Суд встановив такі обставини.

У відповідності до повторно виданого 27.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у м.Києві свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_2 (а.а.5).

З матеріалів справи вбачається, що постановою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.11.2020 р. ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15.01.2021 року постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2020 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП - скасовано. Постановлено нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2021 року заяву ОСОБА_3 (мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ), що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_5 ), служба у справах дітей Саксаганської районної у місті ради (знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 32), Саксаганське ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (знаходиться за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 2а) про видачу обмежувального припису - задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_2 передати повний комплект ключів від квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_1 . Заборонено на строк три місяця ОСОБА_2 наближатися на відстань 50 метрів до ОСОБА_1 . Заборонено на строк три місяця ОСОБА_2 наближатися на відстань 50 метрів до місця перебування ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонено на строк три місяця ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Однак, постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.02.2022 р. в справі №214/7323/20 апеляційну скаргу ОСОБА_2 та доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_6 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_2 , задоволено частково. Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення. В задоволенні заяви ОСОБА_3 , що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису - відмовлено. Рішення набрало законної сили.

ОСОБА_1 звертаючись до суду із позовом про позбавлення батьківських прав посилалася на те, що ОСОБА_2 з шести років чинить по відношенню до неї систематичне домашнє насильство, яке полягає у психологічному насильстві, а саме здійсненні постійного психологічного тиску, криках, словесних образах, приниженні, обмеженні її волевиявлення.

Також зазначає, що з врахуванням переслідувань мами, залякувань, відповідно до наказу № 16 від 02.02.2021 року Служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті Ради неповнолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була тимчасово влаштована в родину сестри, гр. ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, зазначені вище обставини вже були предметом дослідження в суді та їм надана оцінка в судовому рішенні про видачу обмежувального припису.

Зокрема, в постанові Дніпровського апеляційного суду від 08.02.2022 р. в справі №214/7323/20 також зазначено наступне: «При цьому колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що вимога заявниці про видачу обмежувального припису, а саме заборону наближатися на відстань 50 метрів до постраждалої дитини ОСОБА_1 до місця її перебування за адресою: АДРЕСА_1 , містить в собі спір про право, в якому фактично має вирішуватись питання щодо зміни постійного місця проживання дитини та питання щодо належного виконання ОСОБА_2 її батьківських обов`язків, який має розглядатися в порядку позовного провадження.»

«При цьому колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги та доповнень до апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 фактично позбавляє ОСОБА_2 її батьківських прав й чинить перешкоди у виконанні останньою її батьківських обов`язків, оскільки питання щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та належного виконання останньою батьківських прав не є предметом даного спору.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що між заявником, неповнолітньою ОСОБА_1 та заінтересованою особою склалися неприязні відносини, які виникли з різних сімейних питань, та існує спір щодо визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_1 та користування нерухомим майном, у зв`язку з чим колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційній скарзі та доповненнях до апеляційної скарги про те, що за явницею обрано невірний спосіб захисту.»

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 дала показання про те, що вона є рідною сестрою позивача і донькою відповідача. Обставини проживання та виховання молодшої сестри ОСОБА_1 мамою їй відомо безпосередньо. З ОСОБА_8 вона проживає разом у м.Львові вже значний час, а з мамою не спілкується. Свої показання сідок побудувала по блоково: право отримувати документи, право на освіту, медичну допомогу. Після 14 років ОСОБА_1 просила маму надати можливість виготовити Айді паспорт, що давало сестрі в подальшому простіше вибирати собі місце навчання, отримувати інші документи. Неодноразово про це просили сприяти виготовити документи, в тому числі і для отримання атестату, однак мама не тільки не приходила до відповідного органу, але і не надала згоди донці та свіоцтва про народження. З цього приводу від імені ОСОБА_1 і вона сама зверталася неодноразово до органів влади. І тільки звернення до Уповноваженого з прав дитини дав поштовх, що сестрі у м.Львові міграційна служба виготовила паспорт. З цим маам не згодилася та звернулася до органів поліції з заявою про те, що документи підроблені. Після повномаштабного вторгнення рф в Україну, ОСОБА_1 не змогла виїхати за кордон, т.я. мама не давала на це згоди та зверталася до правоохоронних оргнів про заборону виїзду.

Так, з 2012 року мама з ОСОБА_1 проживала у м.Львові та після чергової сварки, мама без погодження з донькою перевела ОСОБА_8 на онлайн навчання у м.Харків. На той час мам а працювала вчителем російської мови та літератури. У навчанні допомагала ОСОБА_1 у всьому, робити контрольні, домашні завдання. При цьому мама постіно випрошувала у неї гроші як на проживання так і на навчання ОСОБА_8 . У 2020 році з жовтня мама знову без згоди забрала документи і передала їх до школи у Кривому Розі. Невдовзі ОСОБА_8 переїхала до неї у Львів та звернулася до відділу у справах дітей ШРА Львівської міської ради з питанням щодо влаштування дитини до сестри - ОСОБА_3 .

У лютому 2022 року після скасування Дніпровським апеляційним судом рішення першої інстанції щодо заборонного припису, мама приїхала до Львова та силою хотіла забрати ОСОБА_1, в подальшому викликала поліцію. На те, що ОСОБА_8 категорично не забажала повертатися до мами, начальник відділу у справах дітей порадив мамі звертатися до суду.

Отже, ОСОБА_8 була тимчасово влаштована в родину сестри - ОСОБА_9 та почала відвідувати школу № 20 у м.Львові. 22.12.2021 року мама відвідала школу, вчинила скандал та в подальшому за її заявою від 12.03.2022 року донька була переведена КЗШ № 130 Довгинцівського району м.Кривого Рогу. Однак, в Кривому Розі майже не проживала, навчалася онлайн. Вимку 2023 року мама приїзжджала до м.Львова та намагалася повернути її додому до Кривого Рогу.

Щодо надання медичної допомоги, то вважає, що погляди мами на життя, релігійні переконання не змогли надавати належного медичного забезпечення. При захворюваннях або пошкодженнях, мама не бажала звертатися до лікарів. Була категорично проти щеплення, медична картка була у неї.

Так, з 2 і до 6 класу проживали періодично разом. Це були постіні сварки, підвищення голосу. На зауваження криків було ще більше і переходило до нецензурної лексики. ОСОБА_1 стала дуже закритою, постійно носила вязану шапку, волосся довге, що стало причиною його закуйовдження. Коли вона вчергове переїхала до неї, то волосся розчесувала більш як пять годин. Причиною цьому також була заборона мами обрізати волосся.

В дитинстві мама дуже часто залишала ОСОБА_1 дома самою, забороняла виходити самостійно. Багато часу з нею проводив і сусід. Умовитпроживання в картирі антисанітарні. При зверненні до відділу у справах дітей у м.Кривому Розі, мама ні одного разу не дозволила працівникам зайти до квартири для обстеження. Долучені фотографії до позовної заяви розкривають картину, в якому стані є квартира та в яких умовах проживала сестра.

Недавно ОСОБА_8 повідомила її про те, що під час чергової сварки мама сказала ОСОБА_1 що вона хотіла зробити аборт і що в ОСОБА_1 могли бути ще брати і сестри, але їй пощастило. І тому ОСОБА_8 має часом таке відчуття, що вона є винною що народилася.

Неодноразово мсама застосовувала до доньки фізичне насильство. Психолочічне насильство присутнє постійно. Це продовжується і до тепер під час коротких телефонних розмов.

Суд вислухавши показання свідка, вважає їх правдивими та такими що, відодбражають дійсну картиру проживання, спілкування мами з донькою та виховання дитини.

З досліджених в судовому засіданні телефонних розмов між собою позивача та відповідача в період з 2022 року вбачається, що мама неодноразово погрожує сестрам кримінальною відповідальністю, погрожує подати у розшук, при цьому знає, що донька ОСОБА_8 проживає зі сестрою у м.Львові на квартирі, яку вона у 2021 році відвідувала. Зокрема зі запису від вересня 2020 року вбачається під час розмови мама звертається до ОСОБА_1 та звинувачує її в тому, що вона стала «ніщей», тому що родила її та ненавидить їх. В іншій розмові страшила, що як буде «лгать» то задушить і сяде в тюрму.

Враховуючи фактичне злісне ухилення від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 покладених на неї чинним законодавством України обовязків, з метою захисту прав та інтересів дитини, Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування надано Висновок від 08.08.2023 №260001-вих-97661, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /арк.спр.116-120/.

Статтею 164 СК України врегульовано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені ст.150 Сімейного кодексу України, та полягають, зокрема, в наступному: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та інше.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Статтею 12 вищезгаданого Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї.

Як зазначено у пунктах 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року із змінами і доповненнями від 19.12.2008р., позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В контексті пункту 2 ст. 8 Конвенції про права дитини, ЄСПЛ наголосив, що в усіх випадках основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції, визначення компетентними органами, що розлучення дитини з батьками необхідне застосовувати в якнайкращих інтересах дитини може бути необхідне у випадку, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до ст. 18. Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, з досліджених у судовому засіданні доказів у цій справі судом, в їх сукупності встановлено, що ОСОБА_2 дійсно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, самоусунулась від виховання та утримання дитини, не виявляє у відношенні дитини материнської турботи, що вказує на неналежне виконання відповідачем батьківських обов`язків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, в розумінні встановлених законодавчих положень, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відтак, суд приходить, що потрібно стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 усіх видів доходів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.06.2023 року, дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В силу ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Керуючись ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268 ЦПК України, ст. 150, 155, 164, 165, 166, 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 усіх видів доходів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.06.2023 року, дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ,

Треті особи: 1. Служба у справах дітей Саксаганської районної у місті ради м.Кривий Ріг, місцезнаходження: м. Кривий Ріг, вул.Володимира Великого, 32,

2. Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, , місцезнаходження: м.Львів, вул. Липинського, 11.

Суддя П. С. Невойт