Справа №752/1191/24
Провадження №2-з/752/48/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

19 січня 2024 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики з урахуванням 3% річних, нарахованих на суму заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики з урахуванням 3% річних, нарахованих на суму заборгованості.

Адвокат Добрянська Ольга Дем`янівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення вищезазначеної позовної заяви шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заборонивши його відчуження, належний на праві сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме на:

садовий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218, загальною площею 276,6 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування: кадастровий номер :33:021:0303, цільове призначення: для колективного садівництва, площа 0,1469 га;

земельну ділянку кадастровий номер :33:021:0303, площа 0,1469 га, цільове призначення: для колективного садівництва, адреса: Київська область, Вишгородський район, с/рада Лебедівська, «Лебедівка» садівницьке товариство.

Заява про забезпечення позову обґрунтувана тим, що предметом поданого позову є стягнення заборгованості за договором позики, укладеного 20.08.2021 з відповідачем ОСОБА_2 у розмірі 6432000 грн., що за курсом 26,80 грн. за 1 долар США становить еквівалент 240000 доларів США. Відповідач ОСОБА_3 у спірному договорі надала згоду на отримання позики її чоловіком ОСОБА_2 та зазначила, що спірний договір укладено в інтересах сім`ї. Відповідачі на момент укладання спірного договору перебували у зареєстрованому шлюбі. На момент звернення з позовом до суду відповідач ОСОБА_2 повернув частину позики у розмірі 30000 доларів США. Відповідач ОСОБА_2 не виконав зобов`язання в строк до 20.08.2022 за вказаним договором позики та не повернув решту суми позики у розмірі 7779606 грн. На підставі ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості за спірним договором позики з урахуванням 3% річних у розмірі 306921,45 грн.

Відповідно до відомостей із реєстрів відповідачам належить на праві спільної сумісної власності квартира, садовий будинок та земельна ділянка. На спірну квартиру на підставі договору про іпотеку накладений арешт, у зв`язку з цим є недоцільним і не ефективним заходом забезпечення позову.

Стягнення заборгованості з урахуванням 3% річних солідарно з відповідачів є співмірним із накладенням арешту на їх майно, придбане під час перебування у зареєстрованому шлюбі.

Невжиття заходів забезпечення позову у разі задоволення позовних вимог ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, оскільки відповідачі ухилилися від виконання зобов`язання щодо повернення грошових коштів за спірним договором. До ухвалення судового рішення існують ризики відчуження відповідачами належного їм майна, на яке можливо у майбутньому звернути стягнення в рамках примусового виконання судового рішення. На підтвердження існування вказаних ризиків існує оголошення про продаж вказаного садового будинку.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні, оскільки накладення арешту на майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідачів та завдання їх збитків, а буде запобіганням можливих порушень прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за договором позики з урахуванням 3% річних, нарахованих на суму заборгованості.

Розглянувши заяву, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

20.08.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики на суму 6432000 грн., що за курсом 26,80 грн. за 1 долар США становить еквівалент 240000 доларів США, строком до 20.08.2022.

Цей договір укладений за згодою ОСОБА_3 , яка є дружиною ОСОБА_2 .

Станом на момент подання позову до суду гроші за договором позики повернуті частково, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої позивач нарахував в сумі 7779606 грн. та 3% річних у розмірі 306921,45 грн.

Відповідно до інформаційної довідки від 13.12.2023 №358249046 ОСОБА_3 є власником:

садового будинку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218, загальною площею 276,6 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування: кадастровий номер :33:021:0303, цільове призначення: для колективного садівництва, площа 0,1469 га);

земельної ділянки (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18, кадастровий номер :33:021:0303, площа 0,1469 га, цільове призначення: для колективного садівництва, адреса: Київська область, Вишгородський район, с/рада Лебедівська, «Лебедівка» садівницьке товариство).

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1, 6, 8 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 в справі №753/22860/17 зазначено, що конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20 вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Суд відзначає, що під час розгляду заяви про забезпечення позову дійсно було встановлено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача ОСОБА_1 або того, що захист його прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходу забезпечення, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль, оскільки між сторонами дійсно виник спір з приводу стягнення заборгованості за договором позики.

Оцінюючи надані докази, суд пересвідчився, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про стягнення заборгованості за договором позики, також суд враховує обсяг позовних вимог, дані про особу відповідачів, а також відповідність видів забезпечення позову, які просить застосувати позивач.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Оскільки предметом спору є стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за договором позики з урахуванням 3% річних, нарахованих на суму заборгованості, у загальному розмірі 8319915,63 грн., то забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, із забороною відчуження цього майна, є достатніми та співмірним із заявленими позовними вимогами.

Дослідивши матеріали справи та доводи позивача, викладені у заяві про забезпечення позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, вважаю за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову та накласти арешт на спірне нерухоме майно, власником якого є відповідач ОСОБА_3 , що в свою чергу є достатнім видом забезпечення позову, який унеможливить відчуження відповідачем спірного нерухомого майна та відповідатиме меті застосування заходу забезпечення позову.

Водночас не підлягає задоволенню вимога заяви про забезпечення позову щодо накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, належного відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, із забороною відчуження вказаного майна, оскільки відповідно до відомостей з реєстру власником вказаних об`єктів нерухомого майна є відповідач ОСОБА_3 , а відомості про дату реєстрації шлюбу матеріали справи не містять.

За таких обставин заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, заборонивши його відчуження, належні на праві власності ОСОБА_3 , а саме на:

садовий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218, загальною площею 276,6 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування: кадастровий номер :33:021:0303, цільове призначення: для колективного садівництва, площа 0,1469 га);

земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18, кадастровий номер :33:021:0303, площа 0,1469 га, цільове призначення: для колективного садівництва, адреса: Київська область, Вишгородський район, с/рада Лебедівська, «Лебедівка» садівницьке товариство).

Відмовити у задоволенні решти вимог заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ця ухвала є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Стягувач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ж. І. Кордюкова