01.03.2024 Єдиний унікальний номер 205/7509/22
Провадженя№ 2/205/382/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Курбанової Н.М.,

за участю секретаря Галушки А.А.,

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Красний Камінь» про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до товариства з обмеженої відповідальністю «Красний Камінь» (далі-ТОВ «Красний камінь», товариство) про стягнення суми.

В обґрунтування позовних вимог позивачі, кожен окремо зазначили, що постановою Центрального апеляційного Господарського суду від 25.05.2022 року у справі №904/6301/21 визнано недійсним акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Красний камінь", засвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Райською Тетяною Максимівною 23.09.2020 р., на підставі якого ОСОБА_1 став власником частки статутного капіталу ТОВ "Красний камінь" в розмірі 50%, що складає 800148,00 грн., підписаний від імені ОСОБА_5 як продавця та ОСОБА_1 як покупця. Визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Красний камінь", що оформлені наступними протоколами загальних зборів: протоколом №23/9 від 23.09.2020 р. щодо звільнення з посади ТОВ "Красний камінь" ОСОБА_6 та призначення на посаду директора підприємства ОСОБА_1 . Таким чином, визнано незаконним перебування ОСОБА_1 як співвласника та директора ТОВ «Красний камінь» в період з 23.09.2020 року по 22.05.2022 року. До його перебування на посаді директора у підприємства утворилися борги, зокрема рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/37/20, яким стягнуто на користь Дніпровської міської ради заборгованість в сумі 585189,01 грн.; рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 року у справі 160/13284/19 з ТОВ «Красний камінь» на користь ДПС у Дніпропетровській області стягнуто 1 191 784,50 грн. 02.06.2021 року заборгованість перед ДПС ним та іншим засновником була погашена в сумі 2 101 801,85 грн., що підтверджується квитанціями, які додаються. Одночасно документами, що додаються, підтверджується і факт виконання рішень про стягнення. Відповідно до договорів надання поворотної фінансової допомоги 02/05 та 03/05 від 21.05.2021 року вищезазначені грошові кошти були надані підприємству в розмірі 1050900 грн. ОСОБА_1 (погашення податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб) та 1050701,9 грн. ОСОБА_2 (погашення податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб, податковий борг з податку на нерухоме майно). При цьому частина внесеної ОСОБА_2 суми є внеском в статутний фонд ТОВ «Красний камінь», а тому стягненню з товариства підлягає 431047,81 грн. Просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Красний камінь" на користь ОСОБА_1 1050900,00 грн. - основного боргу, 275840,39 грн. - інфляційних втрат, 43448,80 грн. - 3% річних та на користь ОСОБА_2 431047,81 грн. - основного боргу, 113141,50 грн. - інфляційних втрат, 17820,58 грн. - 3% річних, обгрунтовуючи вимоги ч. 3 ст. 528, 1212 ЦК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.01.2023 р. прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі, з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.04.2023 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Красний Камінь» про стягнення суми - відмовлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.08.2023 р. витребувано з Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) належним чином завірені копії матеріалів виконавчих проваджень №63048648 від 16.09.2020 р. та ВП №65020659 від 01.04.2021 р.

18.08.2023 р. представник позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_7 уточнив позовні вимоги в частині позовних вимог ОСОБА_2 та просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Красний камінь" на його користь заборгованість у сумі 544189,31 грн., яка складається з 431047,81 грн. - сума основного боргу, 113141,50 грн. - збитки від інфляції.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.12.2023 р. витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича належним чином завірену копію виконавчого провадження №65834312 про стягнення з ТОВ «Красний Камінь» на користь Дніпровської міської ради.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.01.2024 р. у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про виклик свідка відмовлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.01.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги, у тому числі уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 підтримали, просили їх задовольнити, надали пояснення, аналогічні викладеним у позові та уточненій позовній заяві ОСОБА_2 .

Крім того, позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що вони з ОСОБА_2 сплатили кошти державі а не юридичній або фізичній особі, тобто виконали громадянський обов`язок перед державою. Він погасив заборгованність підприємства, так як були ризики втрати нерухомості підприємства, на яку приватним виконавцем було арешт. Погашаючи борги підприємства, він керувався ч. 3 ст. 528 ЦК України та на підставі саме цієї норми закону просить стягнути з підприємства погашені ним кошти. Виконавчі провадження про стягнення з відповідача сум заборгованності були закриті саме на підставі доданих позивачами квитанцій, а не з будь-яких інших підстав. Директор підприємства з моменту виникнення заборгованості, тобто з 2017 року, свідомо не виконував обов`язки перед державою по обов`язковим платежем, створював у підприємства борги та намагався не віддавати кошти особам, які такі борги погасили. Директор підприємства перешкоджає господарській діяльності підприємства, реалізації планів з нерухомим майном, по створенню робочих місць та поповненню державного бюджету. Він сумніається в повноваженнях представника в частині печатки та існування такої особи директора підприємства як ОСОБА_6 . Серед досліджених матеріалів справи, витягу з ДРСР про ОСОБА_6 не має, отже не має і доказів можливості укладення договору з адвокатом. В ході слухання справи уточнив, що не огбгрунтовує свої позовні вимоги сам ст. 1212 ЦК України, а просить стягнути з відповідача сплачені за нього суми за рішеннями судів на підставі ч.3 ст.528 ЦК України. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що позовна заява обґрунтована зокрема ч.3 ст. 528 ЦК України. Він, як співзасновник, був змушений погасити борг відповідача перед третіми особами у зв`язку з небезпекою примусового виконання рішень судів та втрати нерухомого майна, яким володіє відповідач. З урахуванням того, що грошові кошти на рахунках ТОВ «Красний камінь» були відсутні, то в межах виконавчого провадження № 63048648 від 16.09.2020 р. та №65020659 від 01.04.2021 р. було б примусово реалізоване нерухоме майно підприємства. З метою недопущення таких негативних наслідків позивачами було здійснено погашення заборгованості в порядку ч. 3 ст. 528 ЦК України. Відтак, внаслідок задоволення позивачами вимог кредитора за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2020 р. у справі № 904/37/20 та рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 року у справі № 160/13284/19 до них, в силу приписів ч. 3 ст. 528 ЦК України, перейшли права кредитора у цьому зобов`язанні. Таким чином, твердження відповідача про неотримання грошових коштів не відповідає фактичним обставинам справи. Крім того зазначив, що хоча в позовній заяві він і посилався, як на одну із підстав стягнення погашеної ним суми за товариство, на ст. 1212 ЦК України, але уточнює, що його вимоги грунтуються саме на вимогах ч. 3 ст. 528 ЦК України. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «Красний Камінь» Скачков Р.В. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до договорів надання поворотної фінансової допомоги 02/05 та 03/05/ від 21.05.2021 року вищезазначені грошові кошти були надані відповідачу ТОВ «Красний Камінь» 1 050 900 грн. ОСОБА_1 (погашення податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб) та 1 050 701,9 грн. ОСОБА_2 (погашення податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб, податковий борг з податку не нерухоме майно). При цьому частина внесеної ОСОБА_2 суми є внеском у статутний фонд ТОВ «Красний Камінь», а тому поверненню підлягало лише 431 047,81 грн. Крім того, заначив, що позивачі посилаються на те, що вони як співвласники були змушені погасити борг відповідача перед третіми особами, у зв`язку з небезпекою примусового виконання рішень судів у справах №160/13248/19 (28.05.2020р.); 904/37/20 (17.11.2020р.) та втрати нерухомого майна, яким володіє відповідач, шляхом примусової реалізацією нерухомого майна підприємства (відповідача) відповідно до матеріалів ВП №63048648 від 16.09.2020 року та ВП №65020659 від 01.04.2021р. Внаслідок задоволення позивачами вимог кредитора за вищенаведеними рішеннями судів до них в силу приписів ч.3 ст.528 ЦК України перейшли права кредитора у цьому зобов`язанні, щодо застосування норми ч.3 ст.528 ЦК України позивачі посилаються на висновки постанови Верховного Суду України від 08.09.2021 року у справі №206/1853/18. Відповідно до позовної заяви та доданих доказів, погашення боргів відповідача перед третіми особами позивачами відбувалось шляхом укладання договорів надання поворотної фінансової допомоги №02/05 та 03/05 від 21.05.2021 р. між відповідачем та позивачами як вказують позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у позовній заяві. Позивачі, на підтвердження, надають письмові докази, а саме квитанції № 030810104, 030810102, 030810100, 030810103, 030810105 від 02.06.2021 року, де вказано платник позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . отримувач Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, квитанція № 030810107, 030810106 від 02.06.2021 року отримувач Дніпровська міська ТГ, призначення платежу вказано договори №02/05 та 03/05 від 21.05.2021. Положення ст.1212 ЦК України в даному випадку не підлягають застосуванню, тому, як є достатня правова підстава а саме, договорів надання поворотної фінансової допомоги №02/05 та 03/05 від 21.05.2021 між відповідачем та позивачами. Позивачі посилаються на те, що у зв`язку з небезпекою примусового виконання рішень судів у справах № 160/13248/19 (28.05.2020р.); № 904/37/20 (17.11.2020р.) та втрати нерухомого майна, яким володіє відповідач, шляхом примусової реалізацією нерухомого майна підприємства (відповідача) відповідно до матеріалів ВП №63048648 від 16.09.2020 року та ВП №65020659 від 01.04.2021р. Рішеннями суду у справі №160/13284/19, №904/37/20 вирішено стягнути податковий борг з ТОВ «Красний Камінь» на користь держави, шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків, що додатково встановлено у рішенні суду у справі № 205/10104/21, тобто небезпеки примусового стягнення шляхом примусової реалізацією нерухомого майна підприємства не було в загалі. Відсутність небезпеки примусового стягнення шляхом примусової реалізацією нерухомого майна підприємства відповідача, підтверджено матеріалами ВП №63048648 від 16.09.2020 року та ВП №65020659 від 01.04.2021р., а саме матеріалів ВП №63048648 від 16.09.2020 року та ВП №65020659 від 01.04.2021р. Відповідно до наданих позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квитанцій № 030810104, 030810102, 030810100, 030810103, 030810105 від 02.06.2021 року, вбачається, що з моменту відкриття ВП №63048648 від 16.09.2020 року, пройшов майже рік, ВП №65020659 від 01.04.2021р. з моменту відкриття майже півроку. Відкриття виконавчого провадження та послідуючі дії, строки виконавця передбачено Законом України «Про виконавче провадження», жодних дій направлених на примусове стягнення шляхом примусової реалізації нерухомого майна підприємства відповідача в загалі не відбувалось в рамках ВП№63048648; 65020659. Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не заперечують проти того, що вони були обізнані про існування виконавчих проваджень на день формування квитанцій, тобто була відсутня небезпека примусового стягнення шляхом примусової реалізацією нерухомого майна підприємства відповідача, що підтверджено самими призначеннями платежів в вищенаведених квитанціях, тому позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не сплачували безпосередньо на розрахунковий рахунок ВДВС, призначення платежу ВП № , сума боргу. Позивач ОСОБА_2 вказує, що внаслідок задоволення позивачами вимог кредитора за вищенаведеними рішеннями судів до них в силу приписів ч.3 ст.528 ЦК України перейшли права кредитора у цьому зобов`язанні, щодо застосування норми ч.3 ст.528 ЦК України позивачі посилаються на висновки постанови Верховного Суду України від 08.09.2021 року у справі №206/1853/18. Щодо посилання позивача ОСОБА_2 на висновки постанови Верховного Суду України від 08.09.2021 року у справі №206/1853/18, в даній справі розглядались інші правовідносини, які не є подібними до правовідносин у справі, що розглядається (неоднаковий предмет позову та різне матеріально правове регулювання), а саме предмет позову- стягнення за кредитним договором, в забезпечення якого мала місця іпотека нерухомого майна, де відповідно до іпотечного договору прямо передбачено накладання стягнення саме на предмет іпотеки нерухоме майно. Таким чином, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не довели наявність небезпеки примусового стягнення шляхом примусової реалізацією нерухомого майна підприємства відповідача, в рамках ВП №63048648; ВП №65020659, в зв`язку з відсутністю небезпеки примусового стягнення шляхом примусової реалізацією нерухомого майна підприємства Відповідача. В зв`язку з вищенаведеним до позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в силу приписів ч.3 ст. 528 ЦК України не перейшли права кредитора у цьому зобов`язанні, в зв`язку з відсутністю небезпеки втрати права на майно боржника, заміна кредитора у зобов`язанні за пунктом 4 частини першою статті 512 ЦК України не відбулась. Вважає дії позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 незаконними, недобросовісними, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно зловживають правами, які порушують майнові інтереси відповідача, ОСОБА_6 і направлені на отримання від відповідача грошових коштів без наявності на це законних та обґрунтованих підстав, що підтверджується вищенаведеним та рішеннями судів в інших справах. Просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі та стягнути з них правові витрати, які були понесені відповідачем.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно безкоштовного запиту станом на 2021 р. засновниками ТОВ «Красний Камінь» є ОСОБА_2 розмір внеску до статутного фонду 800148,00 грн. та ОСОБА_1 розмір внеску до статутного фонду 800148,00 грн. Керівник ОСОБА_1 (а.с.237 т.1).

Згідно постанови Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2022 р. №904/6301/21 визнано недійсним акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Красний камінь" засвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Райською Тетяною Максимівною 23.09.2020 р., на підставі якого ОСОБА_1 став власником частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Красний камінь" в розмірі 50%, що складає 800148,00 грн., підписаний від імені ОСОБА_5 як продавця та ОСОБА_1 як покупця. Стягнуто (витребувано з володіння) ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Красний камінь" у розмірі 50%, що складає 800148,00 грн. (вісімсот тисяч сто сорок вісім грн. 00 коп.). Визнано недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Красний камінь", що оформлені наступними протоколами загальних зборів: протоколом №23/9 від 23.09.2020 р. щодо звільнення з посади Товариства з обмеженою відповідальністю "Красний камінь" ОСОБА_6 та призначення на посаду директора підприємства ОСОБА_1 ; протоколом №15/10 від 17.10.2020 р. щодо звільнення з посади Товариства з обмеженою відповідальністю "Красний камінь" ОСОБА_1 та призначення на посаду директора підприємства ОСОБА_8 ; протоколом №12/11 від 13.11.2020 р. щодо звільнення з посади Товариства з обмеженою відповідальністю "Красний камінь" ОСОБА_8 та призначення на посаду директора підприємства ОСОБА_1 . Скасовано реєстраційні дії/записи щодо юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Красний камінь": державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, 24.09.2020 16:20:20, 006080476, Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміни до установчих документів, які не пов`язані з внесенням змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вчинених приватним нотаріусом Райська Т. М.; виправлення помилок, 24.09.2020 16:29:12, 007080476 вчинених приватним нотаріусом Райська Т. М.; державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, 20.10.2020 09:56:35, 008080476, Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи., вчинених ОСОБА_9 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради; державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, 16.11.2020 09:16:23, 009080476, Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи., вчинених ОСОБА_10 Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Красний камінь" на користь ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 1135,00 грн. (одну тисячу сто тридцять п`ять грн. 00 коп.) Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 3972,50 грн. (три тисячі дев`ятсот сімдесят дві грн. 50 коп.) Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Красний камінь" в дохід Державного бюджету України 13620,00 грн. (тринадцять тисяч шістсот двадцять грн. 00 коп.) - судового збору. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 3405,00 грн. (три тисячі чотириста п`ять грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги (а.с.28-34 т.1).

Згідно відповіді №24672 від 10.04.2023 р. з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ТОВ «Красний Камінь» , зареєстровано за адресою: м.Дніпро, вул..Стройова, б.8-А. Згідно запису від 09.03.2017 р. №0080479 засновниками юридичної особи є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.97-98 т.1).

Згідно відповіді з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на березень 2024 р., ТОВ «Красний Камінь» , зареєстровано за адресою: м.Дніпро, вул..Стройова, б.8-А. Згідно запису від 09.03.2017 р. №0080476 засновниками юридичної особи є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . Керівник юридичної особи ОСОБА_6 ( т.2).

Товариству з обмеженою відповідальністю «Красний Камінь» на праві власності належить наступне нерухоме майно: будівля складу літ. И-1, заг. пл. 108,2 кв. м, споруди № 5,8, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; будівлі та споруди, об`єкт нежитлової нерухомості, літ. А-2- адміністративний корпус, заг. пл. 397,0 кв. м, літ. Б-2- будівля розчинного вузла, заг. пл. 293,5 кв. м, літ. В-1-майстерні, заг. пл. 34,0 кв. м, літ. Г-1- склад, заг. пл. 84,8 кв. м, літ. Ж-1- прохідна, заг. пл. 10,1 кв. м, літ. З- вбиральня, літ. Л-1- склад, заг. пл. 44,8 кв. м, літ. М-1- гараж, заг. пл. 33,8 кв. м, літ. Н-1- гараж, заг. пл. 19,8 кв. м, літ. О- електрощитова, літ. Т- душ (тимч.), літ. 6',Н',У- навіси (тимч.), споруди № 1-4,6,7,1. що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, на праві оренди підприємству належить земельна ділянка загальною площею 0,8446 га, з кадастровим номером :08:781:0063, розташована за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.112-114 т.1).

Згідно довідки АТ «Ощадбанк» від 02.03.2023 р. №633/03, 16.10.2020 р. ТОВ «Красний Камінь» , відкритий поточний рахунок № НОМЕР_1 , обороти по рахунку відсутні (а.с.88 т.1).

Згідно заключної виписки АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.01.2018 р. по 01.03.2023 р. у клієнта ТОВ «Красний Камінь» , по рахунку № НОМЕР_2 , вхідний залишок 2977,72, вихідний залишок 0,00, разом за кредитом 86450,00 (три операції), разом за дебетом -89427,72 (28 операцій) (а.с.89-90).

Згідно заключної виписки АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.01.2022 р. по 01.03.2023 р. у клієнта ТОВ «Красний Камінь» , по рахунку № НОМЕР_3 , вхідний залишок 0,00, вихідний залишок 0,00, разом за кредитом 0,00, разом за дебетом 0,00 (а.с.91 т.1).

Судом встановлено, що згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 р. №160/13284/19 позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Красний камінь" про стягнення заборгованості - задоволено повністю. Стягнуто податковий борг з товариства з обмеженою відповідальністю "Красний камінь" на користь держави в сумі 1 191 784,50 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків (а.с.15-19 т.1).

Згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2020 р. у справі № 904/37/20 позов керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Красний камінь" про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 585189,01 грн. задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Красний камінь" на користь Дніпровської міської ради орендну плату за землю у розмірі 585189,01 грн. та судовий збір у розмірі 8 777,84 грн. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 року у справі № 160/13284/19 позовну заяву головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Красний камінь" про стягнення заборгованості - задоволено повністю. Стягнуто податковий борг з товариства з обмеженою відповідальністю "Красний камінь" на користь держави в сумі 1 191 784,50 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків. (а.с.8-14 т.1).

На виконання зазначених судових рішень були відкриті виконавчі провадження № 63048648 від 16.09.2020 та №65020659 від 01.04.2021 р.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №65020659 від 01.04.2021 р. державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Журавльовою О.В., на підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області №904/37/2 виданого 08.02.2021 р. відкрито виконавче провадження про стягнення з ТОВ «Красний Камінь» на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судового збору в сумі 8777,84 грн. (а.с. 197-202 т.1).

Крім того за ВП №65020659 проведені наступні виконавчі дії: 01.04.2021 р. винесені постанови: про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 288,52 грн.; про стягнення виконавчого збору на суму 877,78 грн.; про арешт всього майна боржника в межах суми 9944,14 грн.; про арешт коштів боржника в межах суми 9944,14 грн.; 14.07.2021 р. винесена постанова про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження в сумі 0,06 грн. (а.с.203-212); розпорядженням №65020659/23 від 14.07.2021 р. розподілено грошові кошти, які надійшли на 13.07.2021 р. на рахунок обліку депозитних сум при примусовому виконанні наказу №904/37/2 виданого 08.02.2021 р. господарським судом Дніпропетровської області: 8777,84 грн. на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судового збору, 877,78 грн. виконавчий збір, 288,58 грн. витрати на проведення виконавчих дій (а.с.213); 14.07.2021 р. винесені постанови про зняття арешту з коштів; закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із повним фактичним виконанням наказу №904/37/2 виданого 08.02.2021 р. господарським судом Дніпропетровської області (а.с.214-217 т.1

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №63048648 від 16.09.2020 р. державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Саламаха Д.І., на підставі виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду №160/13284/19 виданого 10.07.2020 р. відкрито виконавче провадження про стягнення з ТОВ «Красний Камінь» на користь держави податковий борг у розмірі 91784,50 грн. (а.с. 220-222 т.1).

Крім того за ВП №63048648 проведені наступні виконавчі дії: 16.09.2020 р. винесені постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 238,28 грн.; про арешт всього майна боржника; про арешт коштів боржника; 09.07.2021 р. винесені постанови про зняття арешту з коштів, з всього майна; закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із повним фактичним виконанням виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду №160/13284/19 виданого 10.07.2020 р. (а.с.218-219, 223-240 т.1).

Згідно листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 14.06.2021 р., виконавчий лист, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом 10.07.2020 р. року по справі №160/13284/19 на загальну суму 1191784,50 грн. виконано у повному обсязі, податковий борг сплачено 02.06.2021 р. (а.с.185-186 т.1).

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №65834312 від 17.06.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим М.О., на підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області №904/37/2 виданого 08.02.2021 р. відкрито виконавче провадження про стягнення з ТОВ «Красний Камінь» на користь Дніпровської міської ради орендної плати за землю у розмірі 585189,04 грн. (а.с. 1 -5 т.2).

Крім того, за ВП №65834312 проведені наступні виконавчі дії: 17.06.2021 р. винесені постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 300,00 грн.; про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 58518,90 грн.; про арешт коштів боржника в межах суми 644007,91 грн.; направлено платіжну вимогу №1 на примусове стягнення за ВП №65834312 до АТ КБ «Приватбанк», Філія Дніпропетровське відділення АТ «Ощадбанк» м.Дніпро на суму 644007,91 грн.; згідно відповідей №106189803, №107699169, №108853797, №110105175, №112116048 від 17.06.2021 р., 07.07.2021 р., 21.07.2021 р., 04.08.2021 р., 26.08.2021 р. державної фіскальної служби України у ТОВ «Красний Камінь» наявні рахунки в АТ КБ «Приватбанк», АТ «Ощадбанк»; згідно відповіді №106189802 від 17.06.2021 р., №108853791 від 21.07.2021 р., №112116049 від 26.08.2021 р. Міністерства внутрішніх справ України, ТСЦ МВС №1242 від 06.07.2021 р., ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 20.07.2021 р. №5078-21/04 за ТОВ "Красний Камінь" транспортні засоби не зареєстровані; 22.06.2021 р. винесена постанова про арешт всього майна боржника в межах суми 644007,91 грн.; згідно відповіді головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 12.07.2021 р.№7778-4.0.222-5935/2-21, станом на 31.12.2012 р. відомості щодо реєстрації земельних ділянок за ТОВ «Красний Камінь» на території Дніпропетровської області відсутні; згідно листа АТ «Ощадбанк» від 25.06.2021 р. залишок грошових коштів на рахунку ТОВ «Красний Камінь» 0,00 грн.; 08.09.2021 р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із отриманням заяви представника стягувача від 08.09.2021 р. про сплату боржником 02.06.2021 р. заборгованості у повному обсязі (а.с.6-48 т.2).

Згідно квитанції №030810106 від 02.06.2021 р. на суму 15533,90 грн., ОСОБА_2 сплачено отримувачу Дніпровська міська ТГ под. зобов. з уточ. розр. за 2017-2019 р. под. на нер.майно; дог02/05 від 25.05.2021 р., без ПДВ (а.с.22 т.1).

Згідно квитанції №030810107 від 02.06.2021 р. на суму 41659,00 грн., ОСОБА_2 сплачено отримувачу Дніпровська міська ТГ под. зобов. за 2020-2021 р. под. на нер.майно; дог02/05 від 25.05.2021 р., без ПДВ (а.с.22 т.1).

Згідно квитанції №030810100 від 02.06.2021 р. на суму 38243,50 грн., ОСОБА_2 сплачено отримувачу Дніпровська міська ТГ пог. подат.бор.под.на нер.м. 01.11.2020 р. на вик. зу №1072 від 04.12.2020 р., без ПДВ (а.с.23 т.1).

Згідно квитанції №030810104 від 02.06.2021 р. на суму 365577,30 грн., ОСОБА_2 сплачено отримувачу ГУК у Дніпропетровській області пог. под. бор. ор.пл.з юо 01.11.20 вик. зу№1072 04.12.20; дог02/05 від 25.05.2021 р., без ПДВ (а.с.22 т.1).

Згідно квитанції №030810102 від 02.06.2021 р. на суму 589888,20 грн., ОСОБА_2 сплачено отримувачу ГУК у Дніпропетровській області пог. под. борг оренд.плати з юо на 01.11.20 вик. зу№1072 04.12.2020, без ПДВ (а.с.22 т.1).

Згідно квитанції №030810103 від 02.06.2021 р. на суму 1000,00 грн., ОСОБА_1 сплачено отримувачу ГУК у Дніпропетровській області пог. борг орен.пл. з юо на 01.11.20 вик. зу№1072 04.12.2020, без ПДВ (а.с.23 т.1).

Згідно квитанції №030810105 від 02.06.2021 р. на суму 1049900,00 грн., ОСОБА_1 сплачено отримувачу ГУК у Дніпропетровській області пог. п.бор. ор.пл. з юо на 01.11.20 на вик. №1072 04.12.2020, дог03/05, без ПДВ (а.с.23 т.1).

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.10.2022 р. №205/10104/21 позовні вимоги за позовною заявою ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Красний Камінь», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 10 жовтня 2020 року задоволено. Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 10 жовтня 2020 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Красний Камінь» та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 . Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Красний Камінь» (), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_4 ) та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_6 ) понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 908,00 грн., в рівних частках по 302,67 грн. з кожного (а.с.141-150 т.1).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02.02.2023 р. №205/10104/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2022 року визнано неподаною та повернуто скаржнику (а.с.151-153 т.1).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Київа від 17.05.2023 р. №757/45311/20-ц позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів залишено без розгляду (а.с.155 т.1).

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст.1 Закону України «Про господарські товариства», господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про господарські товариства», засновниками та учасниками товариства можуть бути підприємства, установи, організації, а також громадяни, крім випадків, передбачених законодавчими актами України.

Згідно ст. 10 Закону України «Про господарські товариства», учасники товариства мають право:

а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом;

б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів;

в) вийти в установленому порядку з товариства;

г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов`язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів;

д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Згідно ст. 11 Закону України «Про господарські товариства», учасники товариства зобов`язані:

а) додержувати установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства;

б) виконувати свої зобов`язання перед товариством, в тому числі і пов`язані з майновою участю, а також вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та засобами, передбаченими установчими документами;

в) не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства;

г) нести інші обов`язки, якщо це передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими документами.

Згідно ст. 50 Закону України «Про господарські товариства», товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Учасники товариства несуть відповідальність в межах їх вкладів.

Учасники товариства, які не повністю внесли вклади, несуть солідарну відповідальність за його зобов`язаннями у межах вартості невнесеної частини вкладу кожного з учасників.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (стаття 510 ЦК України).

Згідно зі статтею 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам. Інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов`язанні і застосовуються положення статей 512519 цього Кодексу.

За змістом зазначених норм матеріального права зобов`язання боржника за його волею може бути ним покладено на іншу особу та у випадку виконання зобов`язання іншою (третьою) особою до цієї особи переходять права та обов`язки кредитора у зобов`язанні.

При цьому підставою для виконання третьою особою зобов`язань за боржника є покладення на цю особу такого зобов`язання боржником як за власною ініціативою, так і за попередньою домовленістю цієї особи з боржником. Таке покладання виконання зобов`язань відповідно до частини першої статті 528 ЦК України є обов`язковим для прийняття кредитором як належного виконання зобов`язань (висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 10 червня 2015 року у справі № 6-15цс15).

Положеннями статей 513, 521 ЦК України врегульоване питання форми правочину щодо заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні та передбачено, що правочин щодо заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні має бути вчинений у формі основного зобов`язального правочину.

Разом з тим, норми статей 204, 205, частини першої статті 206, статей 218, 511 ЦК України не забороняють вчиняти в усній формі правочин щодо надання згоди боржника за зобов`язанням на покладення виконання обов`язку на іншу особу. Основним критерієм для застосування правового механізму, передбаченого частиною першою статті 528 ЦК України, є воля боржника.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 761/17097/15-ц (провадження № 61-1401св18).

Крім покладення виконання обов`язку на іншу особу (частина перша статті 528 ЦК України) як виду правовідносин з участю третіх осіб, виконання третіми особами обов`язку боржника з основного (головного) цивільного правовідношення може мати місце й за умов, про які йдеться в частині третій статті 528 ЦК України, яка надає третій особі право саме з її власної ініціативи й у власному інтересі виконати зобов`язання замість боржника без його згоди. Умовою такого виконання є небезпека втрати права на майно боржника (право оренди, право застави тощо). Тобто, якщо третя особа розуміє, що невиконання боржником зобов`язання може потягнути за собою втрату його прав на майно, яке знаходиться у володінні та/або користуванні такої третьої особи, остання без отримання згоди боржника і навіть без його повідомлення вправі виконати зобов`язання боржника перед кредитором. В такому разі до виконавця переходять всі права кредитора в зобов`язанні, тобто зобов`язання зберігається, але відбувається заміна кредитора.

За загальним правилом кредитор може звернути стягнення на майно боржника тільки в разі невиконання чи неналежного виконання ним обов`язку, що, як наслідок, може призвести до настання для третьої особи правових наслідків негативного характеру, що є можливим виключно за наявності відповідного правового зв`язку третьої особи з боржником основного зобов`язання.

Виконання третьою особою обов`язку замість боржника на підставі частини третьої статті 528 ЦК України фактично є різновидом суброгації, під якою розуміють передбачений законом перехід прав кредитора до третьої особи (суброганта) в результаті виконання зобов`язання боржника третьою особою на користь кредитора (суброгата) в рамках чинних зобов`язальних правовідносин внаслідок здійсненого платежу.

Суброгація прав кредитора третій особі виникає на підставі виконання останньою обов`язку боржника за наявності таких умов: 1) третя особа є носієм права на майно боржника (право оренди, право застави тощо); 2) наявність небезпеки втрати третьою особою цього права, яка має місце не тільки за прострочення боржника, а й за загрози такого прострочення; 3) указана небезпека втрати права на майно боржника виникає внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно, причому не обов`язково, щоб звернення стягнення на майно боржника вже було реально розпочато.

Водночас, якщо в разі покладення виконання (частина перша статті 528 ЦК України) третьою особою опосередковується задоволення інтересу боржника основного (головного) зобов`язання, то за виконання третьою особою обов`язку замість боржника на підставі частини третьої вказаної статті опосередковується задоволення її власного інтересу, що обумовлено специфікою кожного з цивільних правовідношень.

Згідно ч. 8 статті 26 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувачу або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.

Як встановлено у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є учасниками виконавчого провадження, не є вони і покупцями в розумінні ч. 8 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки після перерахунку грошових коштів, зазначених у квитанціях, сплачених на рахунок Дніпровської міської ТГ та ГУК у Дніпропетровській області, є неузгодженою між боржником і стягувачем сумами,

Грошові кошти, сплачені за вказаними вище квитанціями, не є такими, що одержані від реалізації майна боржника.

Крім того, нерухоме майно, яке належить товариству, не вносилось позивачами як частка в статутному фонді підприємства, ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 не є і не були власниками цього майна.

Жодних дій до погашення податкової заборгованності підприємства, заборгованності по орендній платі позивачі на протязі значного часу не приймали, хоча достеменно знали та повинні знати про стан діяльності підприємства.

Слушними є і доводи представника відповідача, який звернув увагу суду на те, що рішенням суду у справі №160/13284/19, №904/37/20 вирішено стягнути податковий борг з ТОВ «Красний Камінь» на користь держави шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків, що додатково встановлено у рішенні суду у справі № 205/10104/21, тобто небезпеки примусового стягнення шляхом примусової реалізацією нерухомого майна підприємства не було в загалі.

Із досліджених судом виконавчих проваджень витікає, що жодних дій щодо примусового відчудження майна товариства на протязі значного часу приватним виконпавцем не проводилось та майно на публічні торги не виставлялося.

Крім того, Дніпровська міська рада не ставила питання про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеної з товариством з обмеженою відповідальністю «Красний камінь» за період виникнення заборгованності по сплаті орендних платежів.

Відповідно до вищенаведеного суд приходить до висновку, що позивачі не довели, що вони є носіями права на майно боржника- товариства з обмеженою відповідальністю «Красний камінь», не довели наявність небезпеки примусового стягнення шляхом примусової реалізацією будь-якого майна підприємства відповідача ТОВ «Красний Камінь», в рамках ВП №63048648; ВП №65020659 шляхом примусової реалізацією нерухомого майна підприємства відповідача.

У зв`язку з вищенаведеним до позивачів ОСОБА_11 та ОСОБА_2 в силу приписів ч.3 ст. 528 ЦК України не перейшли права кредитора у цьому зобов`язанні, в зв`язку з відсутністю небезпеки втрати права на майно боржника, заміна кредитора у зобов`язанні за пунктом 4 частини першою статті 512 ЦК України не відбулась.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачі, як на підставу стягнення грошових коштів з відповідача, посилалися на ст. 1212 ЦК України.

Згідно із п.2 ч.1, 3 ст 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

У зв`язку з тим, що позивачи у встановленому цивільно-процесуальним кодексом порядку не змінили предмет позову, а тільки в ході слухання справи по суті усно заявили про те, що вони просять розглядати їх позовні вимоги тільки як обгрунтовані ч.3 ст. 528 ЦК України та не розглядати підстави для позову в порядку ст. 1212 ЦК України, суд вважає, що таких процесуальних підстав не має та позовні вимоги ОСОБА_11 та ОСОБА_2 підлягають розгляду у повному обсязі.

Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України».

Суд вважає, що положення ст.1212 ЦК України в даному випадку не підлягають застосуванню, тому, як є достатня правова підстава а саме, договори про надання поворотної фінансової допомоги №02/05 та 03/05 від 21.05.2021 р. між відповідачем ТОВ «Красний Камінь» та позивачами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Крім того, згідно квитанцій № 030810104, 030810102, 030810100, 030810103, 030810105 від 02.06.2021 року, позивачи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оплатили заборгованність по податковим зобов`язанням на адресу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, а по квитанціям № 030810107, 030810106 від 02.06.2021 року грошові кошти отримувала Дніпровська міська територіальна громада, призначення платежу вказано договори №02/05 та 03/05 від 21.05.2021. Таким чином, відповідач- товариство з обмеженою відповідальністю «Красний камінь» не набувало вказані кошти та не зберігає їх у себе без належних правових підстав.

Крім того, застосування вимог ч.3 ст. 528 та ст. 1212 ЦК України є взаємовиключними нормами, так як позивачі в одному випадку вважають, що кошти, сплачені в рахунок погашення заборгованності за орендну плату та податкові зобов`язання є суброгацією та одночасно вважають, що ці кошти (майно) товариство набуло або зберегло його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При таких конкретних обставинах суд не находить підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повному обсязя, так як позовні вимоги є необгрнутованими на законі та не доведені належними доказами.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи витрати на правничу допомогу сторона відповідача доводить договором про надання правової допомоги №24/02/23 від 24.02.2023 року (а.с.84-86), свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.56), ордером на надання правничої (правової) допомоги від 26.02.2023 р. АЕ№1139859 (а.с.57) та квитанцією до прибуткового касового ордера серії 02АААУ №729570 від 24.02.2023 року на суму 9380,00 грн.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, та зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та документально підтверджених належними доказами понесених витрат, суд вважає, що з позивачів на користь відповідача підлягають стягненню в равних частках понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9380,00 грн. по 4690,00 грн. з кожного.

Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено, понесені судові витрати слід залишити за позивачами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 211, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Красний Камінь» про стягнення суми - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Красний Камінь» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9380 (дев`ять тисяч триста вісімдесят) грн. 00 коп. в рівних частках по 4690 (чотири тисячі шістсот дев`яносто) грн. 00 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Дата складання повного тексту рішення 10.03.2024 р.

Суддя Курбанова Н. М.

Відомості про учасників справи:

Позивачі: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Красний Камінь», , 49000, м.Дніпро, вул.Стройова, б.8А