Провадження № 2/202/2298/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді - Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Ульянченко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кісельова Віталіна Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

27.10.2023 року позивач звернувся до Дніпровського районного суду м.Києва з цим позовом до відповідача.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 01.11.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Акцент-Банк», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кісельова В.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2023 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду цієї справи.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13.12.2023 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Акцент-Банк», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кісельова В.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до розгляду, відкрито провадження у справі. Призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Звернувшись з цим позовом до суду, позивач зазначив, що в січні 2021 року він отримав вимогу від АТ «Акцент-Банк», в котрій йому повідомили, що в разі не погашення кредитної заборгованості банк звернеться до приватного нотаріуса для вчинення нотаріального напису щодо стягнення з нього кредитної заборгованості в примусовому порядку.

Оскільки з АТ «А-Банк» ним жодних кредитних договорів укладено не було, він не звернув особливої уваги на дану вимогу так як вважав її помилковою.

09.10.2023 року на адресу його місця роботи, а саме, АТ «Айбокс Банк» надійшов лист від приватного виконавця Кісельової Віталіни Володимирівни з копією постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 29.09.2023 року №65046514.

З даної постанови йому, позивачу, стало відомо, що стосовно його приватним виконавцем Кісельовою В.В. відкрито виконавче провадження №65046514, що відкрите на підставі виконавчого напису №22418, вчиненого 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С.

Даний виконавчий напис за реєстровим номером 22418 від 03.02.2021 року передбачає стягнення з нього, ОСОБА_1 , на користь АТ «А-Банк» заборгованості у розмірі 26584,37 грн. за кредитним договором №А3К7СТ2 від 04.05.2018 року, який ним не укладався і про який йому відомо не було.

Так, у виконавчому написі зазначено місце його роботи як ТОВ «Укрзапчастина», проте на даному підприємстві він не працює і ніколи не працював. Даний факт підтверджується Формою ОК-5 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Виконавчий напис №22418 від 03.02.2021 року має бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, адже його вчинено приватним нотаріусом з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, а вимога стягувача є неправомірною, оскільки безпосередньо з ним ніяких кредитних договорів відповідач не укладав.

Відповідно до розділу І Переліку №1172 для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

26.11.2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнано незаконною та не чинною.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року.

Отже, з 22.02.2017 року Перелік №1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Верховний Суд у постанові від 12.03.2020 року у справі №757/24703/19-ц 9провадження №61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчиненя виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Таким чином, виконавчий напис №22418 від 03.02.2021 року вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, а отже, нотаріус мав право вчиняти виконавчий напис лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Натомість, враховуючи те, що кредитний договір №А3К7СТ2 від 04.05.2018 року, котрий начебто укладений між ним, позивачем, та АТ «А-Банк», не був нотаріально посвідчений, отже виконавчий напис №22418 від 03.02.2021 року вчинено в порушення передбаченого порядку, з перевищенням наданих йому повноважень, адже він не мав права вчиняти такий напис по нотаріально не посвідченому договору.

Крім того, позивач зауважує на тому, що вимога відповідача про стягнення з нього 26584,37 грн. заборгованості за кредитним договором №А3К7СТ2 від 04.05.2018 року не має ознак безспірності, оскільки його підпис на договорі відсутній, а тому приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не мав права вчиняти виконавчий напис №22418 від 03.02.2021 року.

Про відсутність безспірності свідчать наступні факти.

Він не визнавав та не визнає як суму заборгованості за кредитним договором №А3К7СТ2 від 04.05.2018 року, так і сам вказаний кредитний договір, оскільки зазначений кредитний договір з ним не укладався та жодних грошових коштів від відповідача він не отримував. Також повідомляє суд, що 29.08.2014 року під час поїздки в тролейбусі з роботи до дому в нього вкрали сумку, в котрій знаходився паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на його ім`я та ідентифікаційний номер.

Крім того, позивач звертає увагу на те, що у кредитному договорі №А3К7СТ2 від 04.05.2018 року, що начебто був укладений між відповідачем та ним, ОСОБА_1 , зазначені документи, котрі були вкладені ще в 2014 році, а саме, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , тоді як у нього вже, починаючи 26.09.2014 року, були зовсім інші документи - паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 .

Таким чином, АТ «А-Банк», подаючи нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису не підтвердив первинними документами приводу виникнення заборгованості за кредитним договором №А3К7СТ2 від 04.05.2018 року. Тому у зв`язку із безпідставним вчиненням виконавчого напису №22418 від 03.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кісельовою В.В. відкрито виконавче провадження та відбувається безпідставне стягнення з нього, позивача, грошових коштів.

Додатково повідомляє суд, що ним до Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України групою осіб. На підставі його заяви 24.05.2021 року Подільським управлінням поліції Головного управління Національної поліції відкрито кримінальне провадження №0000920 та надано йому статус потерпілого.

Також позивач звертає увагу на те, що відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 18.02.2021 року №1, у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства, грубими порушеннями закону, які завдали шкоди інтересам держави, фізичним та юридичним особам, при вчиненні нотаріальних дій, за умови, що такі порушення встановлені рішеннями судів, а також набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій, міністерством юстиції України анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26.12.2011 року за №8679 на ім`я ОСОБА_2 .

З огляду на зазначене, позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №22418 від 03.02.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. щодо стягнення з нього, ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором №А3К7СТ2 від 04.05.2018 року у загальному розмірі 26584,37 грн. та судові витрати покласти на відповідача.

В судове засідання позивач не з`явився. Через систему «Електронний суд» подав заяву, в котрій просив провести розгляд справи без його участі за наявними у матеріалах справи документами. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача АТ «Акцент-Банк» у судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлений. Відзиву на позов суду не надав.

Приватний виконавець Кісельова В.В. також не з`явилася у судове засідання.

За таких обставин, суд вважає можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером №22418, про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №А3К7СТ2 від 04.05.2018 року, укладеним з АТ «Акцент-Банк», заборгованості за кредитним договором №А3К7СТ2 від 04.05.2018 року за період з 16.12.2020 року по 17.01.2021 року в сумі 26084,37 грн. (а.с.27).

Згідно зі статтею 18 ЦК України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що оспорюваний виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин.

Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 03.02.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 , то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 14 січня 2022 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та чи не сплив строк давності для вчинення виконавчого напису за вимогами. Також відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у наявності правовідносин між сторонами, безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено без дотримання вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів.

Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було встановлено факту безспірності заборгованості та не отримано всіх передбачених законом для цього підтверджуючих документів, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Акцент-Банк», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кісельова В.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 610,40 грн. (а.с. 7-а, 35-а).

Керуючись ст.ст.4, 5, 10, 12,81,259, 263-265,281,282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 03.02.2021 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №А3К7СТ2 від 04.05.2018 року за період з 16.12.2020 року по 17.01.2021 року в сумі 26084,37 грн. на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк», зареєстрований в реєстрі за номером 22418, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк»(49074, м.Дніпро, вул.Батумська, буд.11, Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 )судовий збір у розмірі 1640 (тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.