Справа № 306/1194/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 березня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого: Джуги С.Д.

суддів : Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 13 грудня 2023 року у складі судді Уліганинця П.І. про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Свалявської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу земельної ділянки укладеним,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовної заявою до Свалявської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу земельної ділянки укладеним,

У поданій заяві позивач просила визнати договір купівлі продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом придбання її у власність між Свалявською міською радою та ОСОБА_1 укладеним у наведеній в позовній заяві редакції.

Позов мотивовано тим, що рішенням 9 сесії 7 скликання Свалявської міської ради №365 від 11 жовтня 2019 року їй надано дозвіл на викуп у власність земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,5406 га. по АДРЕСА_1 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код. КВЦПЗ (11.02.), кадастровий номер::02:043:0016). 18 жовтня 2019року на виконання даного рішення нею (покупцем) та Свалявською міською радою (продавцем) укладено договір №93 про сплату авансового платежу в рахунок оплати ціни земельної ділянки. 25 жовтня 2018 року вона повністю сплатила авансовий платіж у сумі 49 727,09 грн. В подальшому рішенням Свалявської міської ради від 24 квітня 2020 року №2489 «Про затвердження звіту про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки, яка підлягає продажу» Свалявська міська рада вирішила продати ОСОБА_1 вказану земельну ділянку шляхом продажу за 733 594,20 грн. Рішення 8 сесії 8 скликання Свалявської міської ради від 13.07.2021 року №330 «Про затвердження актуалізації звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки» вирішено, зокрема: затвердити актуалізацію звіту про експертну грошову оцінку вказаної земельної ділянки, розробленої оцінювачем ФОП ОСОБА_3 , внести зміни до п.3 рішення 10 сесії 7 скликання від 24.04.2020 року №489, та викладено його в такій редакції: «3. продати у власність громадянки ОСОБА_1 , мешк. АДРЕСА_2 , земельну ділянку площею 0,5406 га за адресою: АДРЕСА_1 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код. КВЦПЗ (11.02.) шляхом продажу за 741 432,90 грн. Залишкова вартість сплати за викуп земельної ділянки становить 691 705,81 грн. та має бути сплачена ОСОБА_1 протягом 30 днів з моменту укладення договору купівлі продажу земельної ділянки; доручити секретарю міської ради ОСОБА_4 укласти договір купівлі продажу земельної ділянки за ціною та на умовах, визначених цим рішенням. Однак, після отримання проекту договору, в.о. міського голови ОСОБА_4 повідомила про неможливість укладення договору купівлі - продажу земельної ділянки у зв`язку з відсутністю правових підстав (лист від 16.09.2022 №02-16/2025), внаслідок чого позивач змушена звертатися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 13 грудня 2023 року провадження у даній справи закрито, оскільки такий спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_5 , подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки така постановлена з порушенням норм процесуального законодавства. Зокрема, зазначено, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Суд не врахував, що ОСОБА_1 ініціювала питання викупу земельної ділянки як фізична особа не підприємець, а також, не врахував, що комерційна нерухомість нею може і не використовуватися у підприємницькій діяльності.

У відзиві на апеляційну скаргу Свалявська міська рада просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у даній справі суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки такий спір є господарсько-правовим і підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

З такими висновками погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням 9 сесії 7 скликання Свалявської міської ради №365 від 11 жовтня 2019 року ОСОБА_1 надано дозвіл на викуп у власність земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,5406 га. по АДРЕСА_1 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код. КВЦПЗ (11.02.), кадастровий номер::02:043:0016).

18 жовтня 2019 року на виконання даного рішення ОСОБА_1 (покупцем) Свалявською міською радою (продавцем) укладено договір №93 про сплату авансового платежу в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 сплатила авансовий платіж у сумі 49 727,09 грн.

Рішенням Свалявської міської ради від 24 квітня 2020 року №2489 «Про затвердження звіту про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки, яка підлягає продажу» Свалявська міська рада вирішила продати ОСОБА_1 вказану земельну ділянку шляхом продажу за 733 594,20 грн.

Рішення 8 сесії 8 скликання Свалявської міської ради від 13.07.2021 року №330 «Про затвердження актуалізації звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки» вирішено, зокрема: затвердити актуалізацію звіту про експертну грошову оцінку вказаної земельної ділянки, розробленої оцінювачем ФОП ОСОБА_3 ; внести зміни до п.3 рішення 10 сесії 7 скликання від 24.04.2020 року №489, та викладено його в такій редакції: «3. продати у власність громадянки ОСОБА_1 , мешк. АДРЕСА_2 , земельну ділянку площею 0,5406 га за адресою: АДРЕСА_1 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код. КВЦПЗ (11.02.) шляхом продажу за 741 432,90 грн. Залишкова вартість сплати за викуп земельної ділянки становить 691 705,81 грн. та має бути сплачена ОСОБА_1 протягом 30 днів з моменту укладення договору купівлі продажу земельної ділянки; доручити секретарю міської ради ОСОБА_4 укласти договір купівлі продажу земельної ділянки за ціною та на умовах, визначених цим рішенням.

Після отримання проекту договору, в.о. міського голови ОСОБА_4 повідомила про неможливість укладення договору купівлі - продажу земельної ділянки у зв`язку з відсутністю правових підстав (лист від 16.09.2022 №02-16/2025).

Матеріалами справи доведено, що позивач ОСОБА_1 з 10 червня 2002 року по теперішній час зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.

Частиною 2 ст. 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна і суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена у статті 20 ГПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 916/2791/16 (провадження № 12-141гс18) зроблено висновки про те, що спір є підвідомчим господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, Господарським кодексом України (далі ГК України), іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі правової норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми права, що безпосередньо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суб`єктного складу такого спору, суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019р. у справі № 911/1834/18, від 11.01.2022 р. у справі №904/1448/20).

Відповідно до ч.2 ст. 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, у встановленому законом.

Частиною першою ст. 128 ГК України визначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Матеріалами справи доведено, що між позивачем, яка є фізичною особою - підприємцем та відповідачем, який є юридичною особою, виник спір щодо викупу і набуття у власність позивачем земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,5406 га., кадастровий номер::02:043:0016, по АДРЕСА_1 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код. КВЦПЗ (11.02.), тобто для здійснення господарської діяльності.

Таким чином, за змістом спірних правовідносин, суб`єктним складом сторін спору, законодавством, що застосовується до цих правовідносин, заявлені вимоги мають вирішуватись за правилами господарського судочинства.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов правильних висновків про закриття провадження у даній справі, та роз`яснив позивачу її право звернення в порядку господарського судочинства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищенаведених висновків суду, ґрунтуються на невірному тлумаченні норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини між сторонами, а тому не заслуговують на увагу.

За таких обставин, апеляційну скаргу, відповідно до ст. 375 ЦПК України, слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 13 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29 березня 2024 року.

Головуючий:

Судді: