ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/776/23Головуючий у 1-й інстанції Крамар В.М.
Провадження № 22-ц/817/92/24 Доповідач - Гірський Б.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Гірський Б.О.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

за участю секретаря - Сович Н.А.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №593/776/23 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС на заочне рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2023 року (ухвалене суддею Крамар В.М.) в справі за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2023 року Приватне акціонерне товариство Страхова група ТАС (далі ПрАТ Страхова група ТАС) звернулось до суду із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 09 червня 2019 року близько 04 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем Mercedes -Benz Sprinter 316 CDI р.н.з. НОМЕР_1 на КМ 5+200 автомобільної дороги Бережани Підгайці Монастириська, поблизу с. Посухів Бережанського району, рухаючись правим узбіччям, поставив себе в такі умови, що не міг забезпечити безпеку дорожнього руху та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.

Цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу Mercedes -Benz Sprinter р.н.з. НОМЕР_1 , на момент вчинення ДТП була застрахованою, згідно полісу № АМ 7800230.

У зв`язку із цим позивачем було виплачено відшкодування дружині загиблого - ОСОБА_3 в розмірі 28 738 грн. та його дочці ОСОБА_4 в розмірі 71 414 грн.

Оскільки вироком Бережанського районного суду від 31 січня 2020 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 135, ч.2 ст. 286 КК України та встановлено, що на момент вчинення ДТП він перебував у стані алкогольного сп`яніння, ПрАТ Страхова група ТАС просило стягнути з нього в порядку регресу шкоду в розмірі 100 152 грн.

Заочним рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ПрАТ Страхова група ТАС подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин справи та не застосування закону, який підлягав застосуванню, просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалите нове, яким позов задовольнити стягнути з ОСОБА_1 , на їх користь 100 152 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу та понесені судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 2 684 грн. і 4 026 грн. за розгляд в суді апеляційної інстанції.

Вважають, що рішення суду першої інстанції ухвалене з надмірним формалізмом, чим порушує право позивача на судовий захист.

Вказують на те, що відмова в задоволенні позову ґрунтується лише на основі описки у прізвищі в одну літеру, проте з описової частини позовної заяви вбачається, що відповідачем є саме ОСОБА_5 , а не ОСОБА_6 , як помилково було зазначено в позовній заяві.

Звертають увагу на те, що ухвалою від 07 червня 2023 року позовну заяву було залишено без руху, з підстав неналежного зазначення відомостей про відповідача, зокрема, його місця проживання (перебування), та на виконання зазначеної ухвали позивачем було уточнено адресу останнього.

Вважають, що визнавши позовну заяву такою, що відповідає вимогам ст.ст. 175, 177, 184 ЦПК України та викликаючи відповідача у судові засідання, при цьому виявивши описку в позовній заяві, суд безпідставно не звернув увагу на суттєві аспекти даної справи.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно із ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПрАТ Страхова група ТАС та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який чинний з 00 год. 00 хв. 15 серпня 2018 року по 14 серпня 2019 року включно. Згідно умов договору позивач взяв на себе зобов`язання по відшкодуванню шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземного транспортного засобу на території України MERCEDES-Benz Sprinter 316 р.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 31 січня 2020 року ОСОБА_1 09 червня 2019 року близько 04 год. 00 хв. як водій транспортного засобу MERCEDES-Benz Sprinter 316 CDI р.н.з НОМЕР_1 поблизу с. Посухів Бережанського району, керував застрахованим автомобілем автомобільною дорогою «Бережани Підгайці - Монастириська», в напрямку м. Підгайці від м. Бережани у стані алкогольного сп`яніння та допустив порушення правил дорожнього руху, внаслідок чого на КМ 5+200 автомобільної дороги «Бережани Підгайці - Монастириська», поблизу с. Посухів Бережанського району скоїв наїзд на правому узбіччі на пішохода ОСОБА_2 . У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження від яких настала його смерть на місці пригоди.

ПрАТ Страхова група ТАС виплатило ОСОБА_3 (дружині ОСОБА_2 ) за її заявою 28 738 грн. страхового відшкодування, а саме: 3 700 грн. витрат на поховання та 25 038 грн. моральної шкоди.

ПрАТ Страхова група ТАС виплатило ОСОБА_4 (дочці ОСОБА_2 ) за її заявою 71 414 грн. страхового відшкодування (моральної шкоди).

Відмовляючи у задоволенні позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позов подано до неналежного відповідача, оскільки страхувальником та водієм забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП внаслідок якої загинув ОСОБА_2 та у зв`язку з чим здійснювались страхові виплати, був ОСОБА_7 , а не ОСОБА_8 і ПрАТ Страхова група ТАС не доведено наявності права вимоги щодо відшкодування шкоди в порядку регресу в останнього.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно частин 1, 2 статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Статтею 175 ЦПК України передбачено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду виклала в постанові від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (пункт 110 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії»).

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція)).

Так у справі «Делкорт проти Бельгії» ЄСПЛ зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Водночас у справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ вказав, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» та від 12 листопада 2002 року у справі «Белеш та інші проти Чеської Республіки»).

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

Як вбачається з копії полісу № АМ/7800230 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого з 15.08.2018 року по 14.08.2019 року, страхувальником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 . Забезпечний транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter 316 р.н.з НОМЕР_1 . Дата укладення договору 13 серпня 2018 року.

Вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 31 січня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 135, ч.2 ст. 286 КК України.

З вироку вбачається, що 09 червня 2019 року близько 04 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем Mercedes -Benz Sprinter 316 CDI р.н.з. НОМЕР_1 на КМ 5+200 автомобільної дороги Бережани Підгайці Монастириська, поблизу с. Посухів Бережанського району, рухаючись правим узбіччям, поставив себе в такі умови, що не міг забезпечити безпеку дорожнього руху та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.

08 липня 2019 року ОСОБА_3 (дружина ОСОБА_2 ) звернулась до позивача із заявою про страхове відшкодування шкоди, завданої водієм транспортного засобу Mercedes -Benz Sprinter 316 CDI р.н.з. НОМЕР_1 , договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинний на дату ДТП Серія АМ №7800230.

На підставі зазначеної заяви, згідно платіжної інструкції №92716 від 10.04.2020 року, АТ Страхова група ТАС було здійснено страхове відшкодування, згідно договору № АМ7800230 від 13.08.2018 року, ОСОБА_3 на загальну суму 28 738 грн., з яких витрати на поховання 3 700 грн. та моральна шкода 25 038 грн. (а.с. 8, 12).

02 квітня 2020 року ОСОБА_4 (дочка ОСОБА_2 ) звернулась до позивача із заявою про страхове відшкодування шкоди, завданої водієм транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI р.н.з. НОМЕР_1 , договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинний на дату ДТП Серія АМ №7800230.

На підставі вищезазначеної заяви, згідно платіжних інструкцій №98268 від 14.05.2020 року, №107273 від 26.06.2020 року та №115576 від 05.08.2020 року, АТ Страхова група ТАС було здійснено страхові відшкодування, згідно договору № АМ7800230 від 13.08.2018 року, моральної шкоди ОСОБА_4 на загальну суму 71 414 грн. (14 235 грн. + 25 038 грн. + 32 141 грн. відповідно) (а.с. 24, 27, 28).

Так, звертаючись до суду із позовом позивачем було зазначено відповідачем ОСОБА_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 .

З урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджуються належними та допустимими доказами, що були долученими до позовної заяви, вбачається, що позивач допустив описку в анкетних даних відповідача, зокрема, зазначивши його прізвище як ОСОБА_9 , а не правильно - ОСОБА_10 .

Водночас, усі інші анкетні дані, номер облікової картки платника податків, а також місце проживання відповідача повністю збігаються із анкетними даними, які містяться, зокрема, в полісі № АМ/7800230 та у вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 31 січня 2020 року.

Також в полісі № АМ/7800230 та у вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 31 січня 2020 року міститься ідентична інформація і про транспортний засіб Mercedes -Benz Sprinter 316 CDI р.н.з. НОМЕР_1 .

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до переконання про достатність інформації (персональних даних), які містяться в матеріалах справи, для ідентифікації ОСОБА_1 як фізичної особи до якої було подано дану позовну заяву.

Одночасно апеляційний суд визнає помилковим зазначення ПрАТ Страхова група ТАС у позовній заяві відповідачем - ОСОБА_1 , оскільки таке містить ознаки механічної помилки - описки.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про неналежність відповідача у даній справі є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Згідно п. 27.1 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

За п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно підпункту а п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду за умови, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вироком Бережанського районного суду від 31 січня 2020 року встановлено, що ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Факт виплати ПрАТ Страхова група ТАС страхового відшкодування ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є доведеним та підтверджується вищезазначеними доказами (платіжними інструкціями) на загальну суму 100 152 грн. (71 414 грн. + 28 738 грн.).

Таким чином, наведені норми закону в сукупності з встановленими обставинами справи вказують на те, що позовні вимоги ПрАТ Страхова група ТАС до ОСОБА_1 є обґрунтованими і законними, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст. 141 ЦПК України).

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ч. 5 ст. 268, ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС задовольнити.

Заочне рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2023 року скасувати.

Ухвалите нове рішення, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) в користь Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС (проспект Перемоги, 65, м. Київ, ) 100 152 грн. шкоди в порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) в користь Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС (проспект Перемоги, 65, м. Київ, ) 2 684 грн. сплаченого судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 4 026 грн. сплаченого судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, зазначених у п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19 січня 2024 року.

Головуючий: Гірський Б.О.

Судді: Костів О.З.

Хома М.В.