УХВАЛА

04 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 585/1492/21

провадження № 61-4224ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 вересня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 06 червня 2023 року в справі за позовом Акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Акціонерне товариство «Мегабанк» (далі - АТ «Мегабанк») звернулося до суду з позовом, у якому просило суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість у розмірі 597 565,31 грн за кредитними договорами № 68-421-170-К від 09 червня 2017 року, № 56-421-850-2-18-Г від 21 червня 2018 року, № 83-421-860-2-19-Г від 17 травня 2019 року та судові витрати зі оплати судового збору.

Заочним рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 вересня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором № 68-421-170-К від 09 червня 2017 року в розмірі 78 095,90 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором № 56-421-850-2-18-Г від 21 червня 2018 року в розмірі 108 744,39 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором № 83-421-860-2-19-Г від 17 травня 2019 року в розмірі 432 812,28 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2021 року виправлено описки в рішенні Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 вересня 2021 року, виклавши абзаци третій та четвертий резолютивної частини рішення в такій редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором № 56-421-850-2-18-Г від 21.06.2018 р. у розмірі 40435 (сорок тисяч чотириста тридцять п`ять) грн. 48 коп.».

«Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором № 83-421-860-2-19-Г від 17.05.2019 р. у розмірі 479033 (чотириста сімдесят дев`ять тисяч тридцять три) грн. 93 коп.».

В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Постановою Сумського апеляційного суду від 06 червня 2023 року заочне рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 вересня 2021 року залишено без змін.

У березні 2024 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на заочне рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 вересня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 06 червня 2023 року, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

За приписами пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову в цій справі становить 597 565,31 грн, що станом на 01 січня 2024 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн).

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення;

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані судові рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 вересня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 06 червня 2023 року в справі за позовом Акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов