Справа № 279/4606/24
Провадження № 2/279/1699/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/4606/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру сплачуваних аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах якого діє адвокат Галагуз Д.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру сплачуваних аліментів. В обгрунтування позову зазначив, що від фактичних шлюбних відносин між ним та відповідачем народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно судового наказу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07.12.2022 року із нього аліменти на користь відповідачки на утримання обох дітей, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 07.11.2022 року та до досягнення дітьми повноліття. Крім того, у ньогоє син від першого шлюбу, ОСОБА_5 , 2009 року народження, на утримання кого він сплачує аліменти в рорзмірі 1/4 частини усіх видів доходів, відповідно дол судового наказу виданого Коростенським міськрайонним судом Житомирської обалсті. В даний час, він перебуває в шлюбі та має малолітнього сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебуває на його утриманні. До 04.06.2024р з нього на утримання ОСОБА_2 стягувались щомісячно кошти в розмірі 1/8 частини усіх його доходів відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.01.2023 року також зазначив, що обоє його батьків пенсіонери за віком. Батько, ОСОБА_7 являється інвалідом 1-ї групи (зір) та потребує постійного стороннього догляду. Мати, ОСОБА_8 , являється інвалідом 3-ї групи, їй протипоказана важка праця. Обоє вони отримують невелику пенсію і фактично усі ліки купує їм позивач як їх син, оскільки їх пенсії вистачає лише на їжу та оплату за житло. Він також має проблеми зі здоров`ям. Він працює в ТОВ «ДФУ-АГРО», із отримуваної заробітної плати сплачує аліменти, які наразі складають близько 70 відсотків від його заробітку. При цьому він має утримувати себе, новонародженого сина і дружину, яка перебуває у відпустці у зв`язку із вагітністю та пологами, а надалі перебуватиме у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Просить зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07.12.2022 року зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частини на 1/4 частину всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для однієї дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. також просить стягнути понесені судові витрати.

Судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подала відзив на позовну заяву в якому просила в задоволенні позову відмовити, так як після припинення шлюбних відносин позивач перестав надавати матеріальну допомогу на утриманні неповнолітніх дітей, тому вона була вимушена влаштувати дітей до дитячого садочка та приступити до роботи. Також вона звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з позивача аліментів на утримання дітей та стягнення аліментів на її утримання до досягнення сином ОСОБА_9 трирічного віку. Аліменти на її утримання позмвачем не сплачуються. З заявою про стягнення аліментів на дитину від першого шлюбу було подано лише в 2023 році для створення штучних доказів погіршення матеріального становища позивача, оскільки позивач в добровільному порядку надавав матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_5 . Наразі питання щодо зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_5 позивачем не порушується. Крім того, просила врахувати, що має неповнолітнього сина від попереднього шлюбу, який є студентом, інвалідом 3 групи, та який потребує матеріальної допомоги. Позивач має у власності автомобіль, вона має 2 групу інвалідності, діти також часто хворіють, що вимогає додаткових витрат на придбання ліків. Позивач не обгрунтував та не довів своїх вимог.

Позивачем відповідь на відзив не надано.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до судового наказу виданого 07.12.2022 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської обасті з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання двох неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 07.11.2022 року та до досягнення дітьми повноліття.

Крім того, позивач є батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до судового наказу виданого 13.10.2023 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської обасті з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_11 , на утримання неповнолітної дитини - сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно,але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в даний час перебуває в шлюбі та має малолітнього сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.ст.180,182 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові Пленуму від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Тобто наказ видається на підставі поданих заявником доказів. Разом з тим, сам по собі факт народження дитини не надає права на значне зменшення розміру аліментів.

Посилання відповідача, що його батьки являються інвалідами, отримують невелику пенсіі він фактично купує їм всі ліки не заслуговують на увагу, так як позивачем не надано жодного доказів того, що він має на утриманні непрацездатних батьків та здійснює за ним догляд. При цьому, в матеріалах справи наявні довідки УПФ з яких слідує, що батькаи позивача, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримують пенсію.

Також позивачем не надано доказів на підтвердження проходження ним лікування, придбання ліків у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працює, має постійний, стабільний дохід.

Разом з тим, позивач не надав належних та достатніх доказів, що вказують на динаміку зміни його матеріального стану у бік погіршення після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів, зокрема не довів саме факту погіршення матеріального стану в порівнянні з минулим періодом його життя.

Оскільки позивач не надав належних та достатніх доказів, що вказують на динаміку зміни його матеріального стану у бік погіршення, не надав доказів перебування дружини у відпустці по догляду за дитиною, не обґрунтував саме зменшення розміру аліментів які утримаються на дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не порушуючи питання щодо зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , тому суд приходить до висновку провідмову в задоволенні позову, так як рішення про зменшення розміру аліментів які стягуються на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порушуватиме права дітей, та поставить їх в нерівне становище із іншою дитиною позивача.

Керуючись ст.ст.4,12,81,263-265 ЦПК України, ст.ст.180-183,192 Сімейного Кодексу України, ст.51 Конституції України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру сплачуваних аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом