05.04.2024 Справа № 756/6789/20
Унікальний №756/6789/20
Провадження № 2/756/65/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Яценко Н.О.

за участю секретаря Євтушик В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи: державний реєстратор ДП «Науково-дослідний» та проектний інститут землеустрою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання припиненим кредитного договору та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в червні 2020 року звернувся до суду з позовними вимогами до АТ «Укрсоцбанк» про скасування державної реєстрації права власності. В обгрунтування позову вказує, що відповідно до Наказу Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 03.08.2011 року № 932/С/КІ, 17.08.2011 року на ім`я ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 . За даними інформаційної довідки 158221546 від 02.03.2019 право власності на вказану квартиру АДРЕСА_1 - зареєстрована не було.

Станом до перереєстрації права власності 01.03.2019 року за номером 30592863, з відкриттям розділу на об`єкт нерухомого майна 000, на квартиру позивача за АДРЕСА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» - вказана квартира в іпотеці не перебувала. Про це свідчать інформаційні довідки з Державних реєстрів прав на нерухоме майно, обтяжень тощо. Безпосередньо в договорі іпотеки № 2178 від 07.03.2008, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П., вказано іншу адресу: АДРЕСА_2 . Саме на цей договір іпотеки (реєстровий № 2178) посилаються відповідачі, як на виникнення права на звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 08.05.1996 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 . Вказана квартира була придбана у шлюбі, тобто є предметом спільної сумісної власності.

Але як стало відомо з Інформаційної довідки № 159248978 від 12.03.2019 , право власності на згадану квартиру 01.03.2019 вважає, що було неправомірно зареєстровано за відповідачем - АТ «Укрсоцбанк», рішення третьої особи - ОСОБА_2 , номер запису про право власності - 30592863.

Вважає, що відповідачем неправомірно та з порушенням встановленого порядку, з допомогою третьої особи ОСОБА_4 перереєстрував право власності на вказане майно, так як він (як поручитель за кредитним договором, третя особа: ОСОБА_3 не отримували: рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності (як поручитель по кредиту); даних про вартість майна , за якою відбулося зарахування вимог. Також перереєстрація проведена незважаючи на обтяження (арешт) накладений державним виконавцем на нерухоме майно ОСОБА_3 ; є спір між сторонами про розмір заборгованості.

Окрім того, згідно даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - довідка № 147880144 від 03.12.2018, постановою Оболонського РУЮ в м.Києві на все нерухоме майно ОСОБА_3 накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 42942368, виданий 01.10.2014. На здійснення реєстраційної дії цей арешт не був знятий.

Також зазначає, що раніше АТ «Укрсоцбанк» вже звертався з позовом до суду щодо стягнення заборгованості до поручителя та ОСОБА_3 . Згідно матеріалів вказаної справи АТ «Укрсоцбанк» вже направляв на адресу позивачки вимогу «Про усунення порушення зобов`язань! 08-305/186-22091 від 10.12.2015, зокрема банком була встановлена сума заборгованості в розмірі 83239,92 дол. США та запропоновано погасити цю суму на протязі 30 календарних днів. Надсилання вказаної вимоги зазначає, що свідчить про те, що договір припинив свою дію з дати направлення боржнику вимоги про дострокове погашення боргу, а саме 10.12.2015.

Просить суд скасувати запис про реєстрацію права власності № 30592863 за відповідачем «Укрсоцбанк» об`єкта нерухомості 000, квартира АДРЕСА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2020 року справу передано судді Яценко Н.О.

Ухвалою від 23.06.2020 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено справу в підготовче засідання.

В вересні 2020 року від відповідача правонаступником якого є АТ «Альфа Банк» подано відзив на позов в якому посилаються на те, що 18 лютого 2020 року Оболонським районним судом м.Києва у справі № 756/4067/19 прийнято рішення яким позовні вимоги ОСОБА_3 до Державного реєстратора ДП «Науково-дослідний інститут землеустрою» Мосійчук О.В., АТ «Альфа Банк», третя особа: ОСОБА_1 про скасування реєстраційних дій залишено без задоволення. Звертав увагу, що предмет розгляду даної справи повністю ідентичний тим обставинам, які вже встановлені рішенням суду .

Ухвалою від 29.09.2020 року витребувано докази.

28.10.2020 року до суду надійшла електронна копія документів реєстраційної справи.

03.12.2020 року позивач подав заяву про зміну предмету позову, посилаючись на те, що Київським апеляційним судом в справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсоцбанк» постановлено рішення про скасування державної реєстрації за АТ «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Альфа-банк») права на об`єкт нерухомого майна, що є предметом і його позовних вимог, просив суд визнати припиненим кредитний договір № 380/699/08-Ж від 07.03.2008, укладеного між ОСОБА_3 та Акціонерним - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк». (а.с. 88 т.1)

22.03.2021 на електронну адресу суду надійшла заява позивача про зміну позовних вимог (доповнення позовної вимоги) в якій посилається на те, що у відповідності до ст.6 Закону України «Про іпотеку» - Умови передачі нерухомого майна в іпотеку, надавав нотаріальну згоду ОСОБА_3 на передання до іпотеки за договором застави (іпотеки) № 2178 виключно об`єкта за адресою АДРЕСА_3 . Змін до договору застави (іпотеки) стосовно зміни предмету іпотеки, адреси і т.н. не вносилося.

Вважає, що державний реєстратор ОСОБА_2 протиправно та з перевищенням повноважень, при наявності протиріч в поданих відповідачем документах та відсутності достатніх правових підстав - 06.03.2019 змінила запис про Державну реєстрацію іпотек та Державну реєстрацію обтяжень: номери 30592908 та 30593053 та внесли до них новий об`єкт нерухомості, належний ОСОБА_3 , а саме - квартиру АДРЕСА_1 . Підставою для вказаних змін зазначене одне і те ж Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45847696 від 06.03.2019.

Вважає, що такими діями, відповідач та третя особи - держреєстратор ОСОБА_2 незаконно обмежили його право на користування, розпорядження належної на праві спільної власності майном - квартирою АДРЕСА_1 шляхом обтяження цього об`єкту іпотекою, тому просить суд захистити його право на вільне користування, розпорядження належним з ОСОБА_3 спільним нерухомим майном, шляхом скасування рішення державного реєстратора Мосійчук О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45847696 від 06.03.2019, записів про обтяження іпотекою та накладення заборони на нерухоме майно (індексні номери 30592908 та 30593053)

Ухвалою від 23.03.2021 року проведено заміну відповідача АТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа Банк» та витребувано докази.

09.04.2021 року винесено ухвалу про забезпечення позову.

В підготовчому судовому засіданні 15.11.2021 року позивач подав заяву про доповнення підстав позову. Вважає, що в нього, як у чоловіка ОСОБА_3 є усі права та підстави на оскарження чи визнання /невизнання обов`язків за кредитним договором № 380/699/08-Ж, укладеним між нею 07.03.2008 з АКБ «Укрсоцбанк».

Покликається на те, що з наданих суду відповідачем копій документів, які він вважає доказами, не вбачається, що ОСОБА_3 отримала кошти за вказаним кредитним договором. Зокрема, надана відповідачем копія заяви на отримання готівки не містить підпису ОСОБА_3 , вважає, що Банком не підтверджено факт видачі кредиту позичальнику після 07.03.2008 року.

Вважає, що у ОСОБА_3 та у нього, відсутні обов`язки за договором кредиту № 380/699/08-Ж від 07.03.2008, так як Побединська не отримувала коштів за вказаним кредитним договором, зворотнє відповідачем - Банком не доведено, тому згідно норм цивільного законодавства та положень самого договору - він є припиненим.

Стосовно підстав припинення іпотеки та скасування рішення державного реєстратора Мосійчук О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45847696 від 06.03.2019, записів про обтяження іпотекою та накладення заборони на нерухоме майно .

Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки.

Станом до перереєстрації права власності 01.03.2019 за номером 30592863 з номером 30592863, з відкриттям розділу на об`єкт нерухомого майна 000, на квартиру АДРЕСА_1 , на користь АТ «Укрсоцбанк» - вказана квартира в іпотеці не перебувала. Про це свідчать інформаційні довідки з Державних реєстрів прав на нерухоме майно, обтяжень та інших, які знаходяться в матеріалах справи. Безпосередньо в договорі іпотеки № 2178 від 07.03.2008, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. вказано іншу адресу : АДРЕСА_2 . Саме на цей договір іпотеки (реєстраційний номер 2178) посилався держреєстратор ОСОБА_2 , як на виникнення права на обтяження іпотекою квартиру АДРЕСА_1 запис про державну реєстрацію іпотеки (індексний номер 30592908) та запис про реєстрацію обтяжень (індексний номер 30593053 від 10.03.2019)

Зазначає, що не зрозуміло на підставі яких документів було змінено запис щодо предмета іпотеки АДРЕСА_3 на об`єкт за адресою АДРЕСА_4 . Вважає, що відповідач та третя особа незаконно обмежили його право та право ОСОБА_3 на користування, розпорядження належної ним на праві спільної власності майном - квартирою АДРЕСА_1 , шляхом обтяження цього об`єкту іпотекою, а тому вважає, що є всі підстави для задоволення вимог про скасування рішення державного реєстратора Мосійчук О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45847696 від 06.03.2019 та припинення записів про обтяження іпотекою та накладення заборони на нерухоме майно (індексні номери 30592908 та 30593053) на квартиру за адресою АДРЕСА_4 .

31.01.2022 року по справі закінчено проведення підготовчого засідання.

Ухвалою від 22.05.2023 року проведено заміну відповідача АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк».

В судових засіданнях позивач позовні вимоги підтримував та просив задовольнити.

Відповідач в судових засіданнях проти задоволення позову заперечував та просив відмовити.

Треті особи в судові засідання не з`являлися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі. Розгляд справи неодноразово відкладався з об`єктивних причин.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як убачається з матеріалів справи 07.03.2008 року між Акціонерним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк» та ОСОБА_3 укладено договір кредиту № 380/699/08-Ж, а також договір іпотеки від 07.03.2008 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П., в якому вказано об`єкт нерухомості квартира АДРЕСА_5 .

Позивач доводить, що є чоловіком ОСОБА_3 та на підтвердження надає свідоцтво про шлюб та зазначає, що квартира АДРЕСА_1 , що належить їм на праві спільної сумісної власності безпідставно перебуває в іпотеці та під забороною.

В ході розгляду справи встановлено, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 18.02.2020 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора ДП «Науково-дослідний інститут землеустрою» Мосійчук О.В., АТ «Альфа-Банк», третя особа: ОСОБА_1 про скасування реєстраційних дій в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 06.10.2020 року рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18.02.2020 року по вищевказаній справі скасовано та ухвалено нове рішення , яким позов задовольнив.

Скасував реєстраційні дії державного реєстратора ДП «Науково-дослідний інститут землеустрою» Мосійчук О.В., а саме рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 45847696 від 06.03.2019, номер запису про право власності 30592863, щодо реєстрації права власності за АТ «Укрсоцбанк» квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 27.09.2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою АТ «Альфа-Банк» на постанову Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора ДП «Науково-дослідний інститут землеустрою» Мосійчук О.В., АТ «Альфа Банк», третя особа - ОСОБА_1 про скасування реєстраційних дій.

Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга статті 5 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 серпня 2021 року у справі № 363/3686/18 (провадження № 61-3946св21).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20) вказано, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України). Тобто договірні правовідносини виникають саме на підставі договорів. Водночас поняття правочину (зокрема поняття договору) і поняття правовідносин не є тотожними. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). Правовідносинами є відносини, змістом яких є права та обов`язки сторін. Зокрема, змістом зобов`язальних правовідносин є обов`язок однієї сторони (боржника) вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії та кореспондуюче право кредитора вимагати від боржника виконання цього обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові дійшла висновку про наявність тісного зв`язку між договорами та договірними правовідносинами, оскільки такі правовідносини виникають саме з договорів, а подальший розвиток правовідносин може бути зумовлений, у тому числі (але не виключно), умовами договору. Водночас подальші зміни правовідносин, зокрема припинення прав та обов`язків з договору, не обов`язково пов`язані зі зміною чи припиненням договору.

При цьому Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові зазначила, що вона не погоджується з висновком про те, що припинення обов`язку за договором тісно пов`язане з припиненням самого договору.

Щодо посилань на статті 997, 1008, 1044 ЦК України, якими передбачено право припинення відповідних договорів, Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на таке.

За змістом частин другої - шостої статті 997 ЦК України цією статтею передбачені випадки односторонньої відмови від договору страхування страхувальником або страховиком. Така відмова здійснюється шляхом вчинення одностороннього правочину управленою стороною, а не за рішенням суду. Отже, зазначена стаття не встановлює способів захисту. Статтею 1008 ЦК України передбачені випадки припинення договору доручення внаслідок таких юридичних фактів: відмови довірителя або повіреного від договору; визнання довірителя або повіреного недієздатним, обмеження його цивільної дієздатності або визнання безвісно відсутнім; смерті довірителя або повіреного. Зазначена стаття не встановлює випадків припинення договору за рішенням суду, а тому і не встановлює способів захисту. Статтею 1044 ЦК України також не встановлено випадків припинення договору управління майном за рішенням суду, отже, не встановлено способів захисту. Передбачений законом спосіб захисту у вигляді припинення судом існуючого правовідношення на майбутнє (пункт 7 частини другої статті 16 ЦК України) за своєю правовою суттю відрізняється від способу захисту у вигляді визнання судом припиненим договору в минулому, який законом не передбачений.

Згідно з правовими висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (провадження № 14-626цс18), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20), обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

За таких обставин позовні вимоги про визнання кредитного договору припиненим не підлягають задоволенню з тих підстав, що не передбачено такого способу захисту права та інтересу, як визнання договору припиненим.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суду у постановах від 31 березня 2021 року у справі № 686/4303/18 (провадження № 61-2882св19), від 11 серпня 2021 року у справі № 363/3686/18 (провадження № 61-3946св21), від 03 серпня 2022 року у справі № 441/156/20 (провадження № 61-20666св21).

Окрім того, слід зазначити, що позивач не є, а ні стороною кредитного договору, а ні стороною договору іпотеки.

Тобто, кредитний договір та договір іпотеки не підлягають припиненню, а обтяження предмета іпотеки - не підлягає зняттю.

Разом із тим, оскільки позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, записів про обтяження іпотекою та накладення заборони на нерухоме майно є похідними від вимог про визнання кредитного договору, тому вони також задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене суд відмовлює в задоволені позову в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 19, 76-81, 229, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи: державний реєстратор ДП «Науково-дослідний» та проектний інститут землеустрою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання припиненим кредитного договору та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 квітня 2024 року.

Суддя Н.О. Яценко