ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року

м. Київ

справа № 688/155/23

провадження № 61-11914св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - керівник Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області,

відповідач: Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Хмельницької обласної прокуратури на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2023 року у складі судді Цідик А. Ю. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 08 червня 2023 року у складі колегії суддів: Ярмолюка О. І., Грох Л. М., Янчук Т. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2022 року керівник Шепетівської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області (далі - Держгеокадастр), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просив:

- визнати незаконним (недійсним) наказ Держгеокадастру від 12 вересня 2016 року № 22-23632-СГ про затвердження проекту землеустрою, зміну виду цільового призначення земель і передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_1 ;

- витребувати у ОСОБА_2 у комунальну власність територіальної громади ради земельну ділянку в координатах, межах та конфігурації, що була передана у власність ОСОБА_1 ;

- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 6 га з кадастровим номером :07:051:0253 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255);

- скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :07:051:0253.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що наказом Держгеокадастру від 12 вересня 2016 року № 22-23632-СГ затверджено проект землеустрою зі зміною виду цільового призначення земель і передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :07:051:0217), розташовану за межами населених пунктів територіальної громади ради та призначену для ведення особистого селянського господарства. Згідно цього наказу 26 вересня 2016 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

20 жовтня 2016 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 відчужив зазначену земельну ділянку на користь ОСОБА_2 , який, у свою чергу, включив її до складу новоствореної (об`єднаної) земельної ділянки площею 6 га (кадастровий номер :07:051:0253), зареєстрованої 11 квітня 2018 року у Державному земельному кадастрі як об`єкт цивільних прав.

Прокурор зазначав, що спірна земельна ділянка віднесена до деградованих та малопродуктивних земель, які розпорядженням Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 29 жовтня 2010 року № 404/2010-р вилучені з активного господарського обігу з метою здійснення їх консервації шляхом заліснення, а тому вона не могла бути передана у власність ОСОБА_1 та відчужена ОСОБА_2 .

Посилаючись на те, що земельна ділянка вибула з державної власності незаконно, прокурор просив позов задовольнити.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2023 року провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 помер до відкриття провадження у справі та набуття статусу сторони у судовому процесі, внаслідок чого підстави для процесуального правонаступництва відсутні, а справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Короткий зміст постанови апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 08 червня 2023 року за наслідками розгляду апеляційної скарги Хмельницької обласної прокуратури ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2023 року в частині закриття провадження у справі за позовом керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 про визнання недійсним наказу скасовано, а справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В решті ухвалу суду залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що підстави для правонаступництва процесуальних прав та обов`язків ОСОБА_2 відсутні, у зв`язку з чим провадження у справі в частині заявлених до нього позовних вимог підлягає закриттю.

Оскільки ОСОБА_2 не є відповідачем за вимогами про визнання недійсним наказу Держгеокадастру від 12 вересня 2016 року №22-23632-СГ, яка заявлена прокурором до Держгеокадастру та ОСОБА_1 , суд вважав, що в указаній частині провадження у справі не може бути закрите, тому скасував ухвалу суду першої інстанції в цій частині та повернув справу в цій частині для продовження її розгляду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2023 року Хмельницька обласна прокуратура звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Підставами касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зміст касаційної скарги свідчить про те, що судові рішення оскаржуються лише в частині закриття провадження у справі, в іншій частині не оскаржуються, тому в касаційному порядку не переглядаються (частина перша статті 400 ЦПК України).

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків про закриття провадження у справі.

Прокурор зазначає, що пункт 7 частини 1 статті 255 ЦПК України містить самостійну підставу безумовного закриття провадження у справі у випадку смерті фізичної особи або оголошення її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі. Однак вказана процесуальна дія також можлива лише у випадку, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Тобто сам факт смерті особи не є безумовною підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи його закриття.

Суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує.За таких умов при вирішенні вказаного спору необхідно з`ясувати, чи відбулося правонаступництво у майнових відносинах, після чого приймати рішення щодо подальшого руху справи.

Суди не зазначили, яким конкретним загальним принципам цивільного судочинства суперечать дії суду з відкриття провадження у справі померлої особи чи до неї у випадку, якщо процесуальні правовідносини допускають правонаступництво. Чітка однозначна заборона таких дій у чинному законодавстві відсутня.

Доводи інших учасників справи

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2023 року поновлено Хмельницькій обласній прокуратурі строк на касаційне оскарження ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2023 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 08 червня 2023 року.

Відкрито касаційне провадження у даній справі.

Витребувано з Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області справу № 688/155/23 за позовом керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та її державної реєстрації.

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

У справі, яка переглядається, встановлено, що 30 грудня 2022 року прокурор пред`явив позов до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області (далі - Держгеокадастр), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ..

Ухвалою від 02 лютого 2023 року суд першої інстанції відкрив провадження у справі та визначив порядок її розгляду за правилами загального позовного провадження.

Також установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 (до відкриття провадження у справі) ОСОБА_2 помер.

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Підставою касаційного оскарження судових рішень судів попередніх інстанцій є посилання заявника на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції діє в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої та другої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно з частиною першою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша стаття 48 ЦПК України).

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження № 61-33766сво18) міститься висновок, що: «якщо позов пред`явлено до померлої особи, то відповідно до пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року, чинного на час пред`явлення позову та розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі. При цьому незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі-спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 473/1433/18 (провадження № 14-35цс20) зазначено, що «Цивільне процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства.

За таких обставин, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду і до відкриття провадження у справі померла та правоздатність якої відповідно до вимог статті 25 ЦК України припинено, та в силу вказаного вище не могла бути стороною у справі, провадження у справі в частині позовних вимог, пред`явлених до відповідача, який помер до відкриття провадження, підлягало закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Подібні правові висновки викладено також Верховним Судом у постановах: від 16 травня 2018 року у справі № 183/4229/14 (провадження № 61-5330св18), від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження № 61-33766сво18), від 05 квітня 2021 року у справ і№ 200/21020/15-ц (провадження № 61-9921св19) від 09 жовтня 2023 року в справі № 688/181/23 (провадження № 61-8186св23) та інших.

Судова практика з указаного процесуального питання є сталою та сформованою.

У справі, яка є предметом касаційного перегляду, суди встановили, що прокурор звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області (далі - Держгеокадастр), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у грудні 2022 року. Після відкриття провадження у справі 02 лютого 2023 року до суду надійшли відомості, що відповідач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (до відкриття провадження у справі).

Установивши, що смерть відповідача ОСОБА_2 настала до відкриття провадження у цій справі, місцевий суд, з висновком якого в цій частині погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі за позовом до ОСОБА_2 на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аргументи касаційної скарги про те, що суд мав би залучити правонаступника померлої особи або залучити до участі у справі належного відповідача, а не закривати провадження у справі, є помилковими, оскільки такі процесуальні дії можливі лише за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі.

Таким чином, доводи касаційної скарги про порушення судами норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи фактично зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій та зводяться виключно до переоцінки доказів, їх належності та допустимості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення в оскарженій частині ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в оскарженій частині - без змін.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цій справі оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Хмельницької обласної прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 08 червня 2023 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун