УХВАЛА

16 січня 2024 року

м. Київ

справа № 702/338/22

провадження № 61-17235ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 березня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» м. Монастирище, про визнання недійсним рішень фізичних осіб, оформлених протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» м. Монастирище (далі - КП Теплокомуненерго» м. Монастирище), про визнання недійсним рішень фізичних осіб, оформлених протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2023 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У серпні 2023 року ОСОБА_1 вперше звернулася до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 березня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 березня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2023 року повернуто заявникові, з підстав, передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України (касаційне провадження № 61-12473ск23).

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 вдруге звернулася доКасаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 березня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 березня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2023 року повернуто заявникові, з підстав, передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України (касаційне провадження № 61-14669ск23).

Відповідно до матеріалів касаційного провадження № 61-14669ск23 копію зазначеної ухвали отримано заявником 03 листопада 2023 року.

У грудні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду втретє надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 березня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 02 грудня 2023 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 грудня 2023 року визнано наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, а касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та докази поважності причин його пропуску; надати до суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу, яка за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 392 ЦПК України; уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк ОСОБА_1 направила матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 грудня 2023 року, вважаючи, що вимоги ухвали виконано.

До суду касаційної інстанції надійшла уточнена редакція касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 березня 2023 року, постанову Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2023 року та заява про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Однак, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 грудня 2023 року заявником не виконано, оскільки у порушення частини третьої статті 393 ЦПК України, заявником не подано до суду касаційної інстанції належних доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, з посиланням на те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки вона вже зверталася з касаційною скаргою на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 березня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2023 року, проте ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2023 року касаційну скаргу було повернуто на підставі пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України. Після цього, ОСОБА_1 вдруге звернулася до Верховного Суду з касаційної скарго, проте ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року касаційну скаргу було повернуто з підстав, передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України. Зазначає, що справа № 702/338/22 є підвищеної складності, правовідносини в якій регулюються положеннями Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», з питань застосування якого відсутня судова практика та правові позиції Верховного Суду. Вказує, що витратила багато часу на консультації з фахівцями-юристами під час оформлення касаційної скарги. Крім того, для врегулювання сімейних питань вона була змушена тимчасово виїхати за кордон. При цьому вважає дані обставини поважними для поновлення зазначеного строку.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Заявником не наведено обставини, які унеможливили дотримання передбачених ЦПК України строків на касаційне оскарження судового рішення, а також не надано жодних належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку, оскільки ОСОБА_1 , як сторона у справі, має добросовісно користуватися процесуальними правами, усвідомлюючи наслідки вчинення або невчинення дій на захист своїх прав. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення.

Наведені заявником обставини не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають такій особі права у будь-який необмежений час після спливу строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

При цьому Верховний Суд враховує, що заявник вже втретє звертається до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Заявник дійсно в силу норм ЦПК України має право на повторне звернення до суду касаційної інстанції, але це не означає безумовне поновлення строку касаційного оскарження, оскільки заявник має довести що перешкоджало виконати вимоги ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги при первісному зверненні до суду касаційної інстанції.

Положення закону про те, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду, не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, установлених для цього, а у суду - обов`язку поновити такий строк у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію ОСОБА_1 своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, вчинення усіх можливих та залежних від неї дій, спрямованих на виконання своїх процесуальних обов`язків щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку, заявник не надала.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

При цьому, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначена конвенційна норма зобов`язує, щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи, а не лише для позивача, який не виконав вказівки Верховного Суду.

Згідно із частиною третьою статті 185, частиною другою статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Оскільки у відведений судом строк, станом на 16 січня 2024 року, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 грудня 2023 року заявником не виконано, що перешкоджає Касаційному цивільному суду у складі Верховного Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 березня 2023 року, постанову Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2023 року потрібно вважати неподаною та повернути.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Ураховуючи наведене, оскільки касаційне провадження у справі не відкрито, а згідно зі статтями 403, 404 ЦПК України справа може бути передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду лише після відкриття касаційного провадження та проведення попереднього розгляду справи (стаття 401 ЦПК України), тому клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду не підлягає розгляду у цьому провадженні.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 березня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» м. Монастирище, про визнання недійсним рішень фізичних осіб, оформлених протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець