Справа №339/528/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.24 м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Скригун В. В.

секретаря судового засідання Ганчар Л.В.

скаржника ОСОБА_1

старшого державного виконавця Пигача А.О.

представника боржника ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пигача Андрія Орестовича про закінчення виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася із скаргою, в якій просить визнати незаконними дії старшого державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та скасувати постанову ВП №74321604 від 06 березня 2024 року.

Скарга мотивована тим, що рішенням Болехівського міського суду від 26 лютого 2024р. вирішено поновити ОСОБА_1 на посадах заступника директора та вчителя математики. Рішення у цій частині допущено до негайного виконання.

У другій половині дня 26 лютого 2024 року ОСОБА_1 , отримавши рішення суду, звернулася до керівника Болехівського ліцею №2 «Науковий» ОСОБА_4 , в частині поновлення останньої на роботі, до негайного виконання. Однак керівник повідомив, що зараз не може прийняти ніякого рішення, оскільки йому потрібно порадитися.

27 лютого 2024 року керівник ліцею ОСОБА_4 викликав ОСОБА_1 і в присутності заступників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ознайомив останню з наказами за № 24-К та № 25-К від 27 лютого 2024 року про поновлення на роботі її та звільнення, які ОСОБА_1 відмовилася підписувати, оскільки вважала, що вони не відповідають рішенню суду.

Вважаючи рішення суду не виконаним, 28 лютого 2024 року ОСОБА_1 прибула у Болехівський ліцей №2 «Науковий», однак до робочого місця та виконання посадових обов`язків допущена не була. В учительську кімнату зайшов директор ОСОБА_4 разом із заступниками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та повідомив, що вона не член колективу і тут вона зайва, оскільки там знаходяться особисті речі вчителів та навчальна документація і вона не може там перебувати.

Після цього керівник закладу викликав поліцію, прибувши один з них запитав, на якій підставі ОСОБА_1 перебуває у закладі, на що остання надала їм рішення суду і вищезгадані накази. Згодом працівники поліції сказали ОСОБА_1 писати пояснення, однак вона відмовилася. Після чого вони пішли до директора ліцею в кабінет і через деякий час повернулися з протоколом, в якому ОСОБА_1 зробила запис, що перебуває у закладі на підставі рішення суду. Після цього на вимогу працівника поліції вона залишила приміщення ліцею.

На виконання судового рішення видано виконавчий лист про поновлення на роботі, який нею пред`явлено до виконання.

01 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Долинського ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження, а також до відділення поліції №1 (м. Долина) із заявою у якій просила надати копії документів, що підтверджують виклик директором Болехівського ліцею №2 "Науковий" працівників поліції та документів, які були складені за наслідками відповідного виїзду.

Постановою ВП №74321604 від 06 березня 2024р. виконавче провадження закінчено у зв`язку з виконанням боржником рішення суду до його відкриття. З огляду на зазначене, вважає, що дії боржника є незаконними і не можуть вважатися належним виконанням рішення Болехівського міського суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі, а тому відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження.

15 березня 2024 року ухвалою суду прийнято скаргу та призначено до розгляду у визначений судом час.

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримала в повному обсязі з підстав, що містить її зміст.

Старший державний виконавець Долинського ВДВС Пигач А.О. в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог скаржника, просив відмовити у задоволенні скарги та пояснив, що 01 березня 2024 року до Долинського ВДВС надійшов на виконання виконавчий лист № 339/528/23, виданий Болехівським міським судом про поновлення Купрій на роботі. 04 березня 2024 року ним винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. З даною постановою ознайомлено стягувача та боржника. В подальшому, 05 березня 2024 року надійшло повідомлення від боржника про добровільне виконання рішення суду та додано копію наказу про поновлення на роботі ОСОБА_1 . Тобто рішення суду боржником виконано. В зв`язку з чим ним винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Будь-яких інших обставин ним не встановлювалися, оскільки фактичне виконання рішення це винесення наказу про поновлення.

Представник боржника ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги та пояснила, що рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 виконано. Останню поновлено на посади, які вона займала і на ті умови, на яких вона працювала до звільнення, тобто на умови строкового трудового договору. Оскільки строк дії договору закінчився 25 серпня 2023 року, тому 27 лютого 2024 року її було звільнено в зв`язку із закінченням строкового трудового договору. Після поновлення її на роботі відповідач не міг допустити ОСОБА_1 до виконання її обов`язків, оскільки це свідчило б, що з нею укладено безстроковий трудовий договір. Крім того зазначила, що факт звернення позивачем до суду з позовом про поновлення на роботі, свідчить про те, що позивач визнає факт її поновлення на роботі.

Представник третьої особи ОСОБА_4 , адвокат Кос Т.В. в судовому засіданні повністю підтримала думку представника ОСОБА_2 .

Вивчивши та проаналізувавши письмові матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Пункт 9 частини 2 статті 129 Конституції України передбачає одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно із частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно ч.3 ст.450 ЦПК України передбачено, якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 451 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2024 року поновлено ОСОБА_1 з 25 серпня 2023 року в Болехівський ліцей №2 «Науковий» Болехівської міської ради Івано-Франківської області на посадах: 0,5 ставки - заступника директора з навчально-виховної роботи; 0,5 ставки - вчителя математики та зобов`язано Болехівський ліцей №2 «Науковий» Болехівської міської ради Івано-Франківської області укласти безстроковий договір з ОСОБА_1 шляхом винесення відповідного наказу. Стягнуно з Болехівського ліцею №2 «Науковий» Болехівської міської ради Івано-Франківської області 1073,60 грн. в дохід держави судовий збір. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі допустити до негайного виконання (а.с.3).

27 лютого 2024 року на виконання рішення суду видано виконавчий лист.

27 лютого 2024 року керівник ліцею ОСОБА_4 виніс наказ № 24-К про поновлення на роботі ОСОБА_1 на умовах строкового трудового договору від 26.08.2022 року на посаду заступника директора з виховної роботи (0,5 ставки) та вчителя математики (0,5 ставки) з 25 серпня 2023 року (а.с.4).

Окрім того, 27 лютого 2024 року керівник ліцею ОСОБА_4 виніс наказ № 25-К про припинення строкового трудового договору, яким звільнено ОСОБА_1 з посад заступника директора з виховної роботи (0,5 ставки) та вчителя математики (0,5 ставки) з 25 серпня 2023 року (а.с.5).

01 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Долинського ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с.64).

04 березня 2024 року старшим державним виконавцем Пигач А.О. відкрито виконавче провадження (а.с.61).

05 березня 2024 року до Долинського ВДВС від директора Болехівського ліцею №2 «Науковий» надійшло повідомлення про добровільне виконання рішення суду та направлено копію наказу про поновлення ОСОБА_1 на роботі (а.с.62).

Так, 06 березня 2024 року старшим державним виконавцем Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пигач А.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 74321604 на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.6).

Згідно з частиною 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом та інше.

Поновлення на роботі це повернення працівника в попередній стан, який існував до його незаконного звільнення, а тому правовими наслідками поновлення на роботі працівника є надання йому попередньої роботи (посади), з тими ж функціональними обов`язками, які мали місце до звільнення. Обов`язком боржника є не лише видання наказу (розпорядження) про поновлення працівника на роботі, а й фактичний допуск поновленого працівника до виконання попередніх обов`язків.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акту органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника.

Тобто, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника, вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника.

При розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто, створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення. Таким чином, виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника. При цьому мається на увазі не формальне, а фактичне забезпечення поновленому працівнику доступу до роботи і можливості виконання своїх обов`язків».

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові від 17 червня 2020 року у справі № 521/1892/18 (провадження № 61-39740св18).

Так, з постанови старшого державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пигач А.О про закінчення виконавчого провадження від 06 березня 2024 року вбачається, що державним виконавцем встановлено, що рішення суду виконано до відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, як встановлено судом, наказом №25-К від 27 лютого 2024 року ОСОБА_1 звільнена з посад заступника директора з навчально-виховної роботи (0,5 ставки) та вчителя математики (0,5 ставки) у зв`язку із закінченням строку трудового договору п.2 ст.36 КЗпП України.

Тобто, в цей же день, 27 лютого 2024 року ОСОБА_1 наказом №24-К була поновлена на роботі і наказом №25-К від 27 лютого 2024року була звільнена з роботи (а.с.4-5).

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона фактично не була допущена до виконання обов`язків на посадах, на які її поновив суд, оскільки в цей же день була звільнена з цих посад.

Такі її твердження безспірно підтверджуються наказом Болехівського ліцею №2 «Науковий» Болехівської міської ради Івано-Франківської області за № 25-К від 27 лютого 2024 року «Про припинення строкового трудового договору».

За вищенаведеного, суд доходить висновку про те, що фактичного допуску ОСОБА_1 до виконання попередніх обов`язків з наданням відповідного робочого місця, збереження заробітної плати, які були до її незаконного звільнення, не відбулося, а відтак у державного виконавця не було достатніх підстав вважати виконаним рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посадах заступника директора з навчально-виховної роботи (0,5 ставки) та вчителя математики (0,5 ставки).

Судом не встановлено обставин, які б підтверджували фактичний допуск ОСОБА_1 до роботи, створення належних умов для виконання функціональних обов`язків, що є обов`язком роботодавця при поновленні незаконно звільненого працівника, тобто, забезпечення їй реальної можливості виконувати визначені трудовим договором обов`язки, покладені на неї функціональні обов`язки у порядку, що мали місце до звільнення.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що функціональні обов`язки, які покладаються на ОСОБА_1 , після видання наказу про поновлення, доводилися до її відома, і що їй, як заступнику директора з навчально-виховної роботи (0,5 ставки) та вчителю математики, надавалися доручення, пов`язані з виконанням трудових обов`язків, не внесено зміни до тарифікаційного списку, розкладу уроків, тощо, а в цей же день було видано наказ про її звільнення. Крім того, відсутні дані за 27 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 в табелі обліку робочого часу працівників ліцею.

Також, слід звернути увагу на долучену скаржником до матеріалів справи відповідь Профспілки працівників освіти і науки України на лист-звернення ОСОБА_1 , згідно якої в ході перевірки встановлено, що керівник навчального закладу здійснив формальне, неналежне виконання рішення суду, не в повному обсязі і без забезпечення можливості виконувати роботу (а.с.38-39).

Долучений представником боржника ОСОБА_2 акт Південно-Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці від 22 березня 2024 року, не є доказом на підтвердження обставин на які посилається представник боржника. Оскільки в ньому зазначено, що відсутні порушення вимог законодавства про працю в частині незаконного звільнення працівників. Проте, в ході перевірки інспектором встановлено, що попри поновлення ОСОБА_1 на роботі, документального підтвердження фактичного її допуску до роботи адміністрацією ліцею не надано (а.с.49-53).

Посилання представника боржника ОСОБА_2 на той факт, що звертаючись повторно до суду з позовом про поновлення, ОСОБА_1 фактично визнає, що її було поновлено, суд до уваги не приймає. Так, як згідно пояснень самої ОСОБА_1 , і даний факт встановлено судом, поновлено її було лише формально, без допуску до роботи. А повторне звернення до суду з позовом про поновлення свідчить про намір позивача поновити її порушені трудові права. (а.с.58-60).

А тому, суд приходить до висновку, що всупереч Закону України «Про виконавче провадження», старший державний виконавець не перевірив належним чином виконання директором ліцею Болехівського ліцею №2 «Науковий» Болехівської міської ради Івано-Франківської області ОСОБА_4 рішення суду, не врахував неповне виконання роботодавцем рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посадах, а саме, в частині її фактичного допуску до роботи, надання ОСОБА_1 саме цієї роботи, яку вона виконувала до незаконного звільнення, надання їй можливості виконувати ті обов`язки, які вона виконувала до звільнення, створення належних умов праці, у зв`язку з чим помилково дійшов до передчасного висновку про виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді та про прийняття постанови про закінчення виконавчих проваджень.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи, викладені в скарзі, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і її вимоги підлягають задоволенню. Дії старшого державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження слід визнати протиправними, а постанову скасувати.

Керуючись ст. ст. 447, 451 ЦПК України, суд,

Постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пигача Андрія Орестовича про закінчення виконавчого провадження задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пигача Андрія Орестовича щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 74321604 від 06 березня 2024 року.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пигача А.О. про закінчення виконавчого провадження ВП № 74321604 від 06 березня 2024 року.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Суддя: Скригун В. В.