Справа №: 398/3863/21
провадження №: 2/398/105/24
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючої судді Нероди Л.М.,
за участю секретаря Міщенко С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ксьондз Анна Василівна, до ОСОБА_2 , ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням,
В С Т А Н О В И В:
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 02.09.2020 року Олександрійським міськрайонним судом було винесено ухвалу по кримінальній справі 398/1371/18, якою звільнено ОСОБА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, кримінальне провадження, закрито. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 , залишений без розгляду. Вказує, що 04.11.2016 року, її було доставлено до Міського комунального лікувально-профілактичного закладу Міська лікарня № 1 м. Олександрія. У період з 04.11.2016 року по 18.11.2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні. Згідно з Полісом № АІ/9796046 від 23.05.2016 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , який є власником транспортного засобу була застрахована в ПрАТ «СТ Іллічівське» та відповідно полісу, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну здоров`ю складає 200 000,00 грн. Враховуючи, що страховик не припинив свою діяльність у встановленому законом порядку, обов`язок по відшкодуванню шкоди та виплаті страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/9796046 від 23.05.2016 року, автомобіль Hyundai Sonata, підлягає виконанню страховиком ПрАТ «СТ Іллічівське», у зв`язку з чим просить стягнути з останнього матеріальну шкоду у розмірі 8115,08 грн.
Окрім того, просить стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн.
Позивачка та її представник адвокат Ксьондз А.В. у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.
Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 06.01.2022 року, відкрито провадження по справі.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Відповідно до медичних документів, ОСОБА_1 04.11.2016 року о 18 годині 10 хвилин була доставлена швидкою до лікарні, після ДТП, та з 04.11.2019 року по 18.11.2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Міського комунальному лікувально-профілактичному закладі - Міська лікарня № 1 м. Олександрія.
Відповідно до ксерокопій квитанцій наданих ОСОБА_1 , вбачається, що останньою були понесені витрати на лікування на загальну суму 8115,08 грн.
Відповідно до висновку експерта № 54, вбачається, що у ОСОБА_1 маються тілесні ушкодження у вигляді: гематом правої стопи, правого гомілко-ступневого суглобу; черепно-мозкової травми: гематоми правої очниці, правої скроні, струсу головного мозку; травми плечового поясу справа: гематоми правого надпліччя, перелому акроміального паростку правої ключиці, які гідно висновку судово-медичної експертизи №54 від 27.02.2017 року в комплексі відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу.
23.05.2016 року між ОСОБА_2 та ПрАТ «СТ Іллічівське», укладений договір АІ/9796046, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв автомобіля «Hyundai Sonata, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження.
Відповідно до свідоцтва про шлюб, 05.06.2009 року ОСОБА_6 уклав шлюб з ОСОБА_7 , після реєстрації шлюбу останній надано прізвище « ОСОБА_8 ».
Частинами 1 і 2 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала.
Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).
При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»)
Згідно п.1 ч.1 ст.. 1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Норми постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п. 4 вказують, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Пунктом 16 Постанови передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно ст. 1192 ЦК України - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхових виплат за шкоду заподіяну здоров`ю.
За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди` передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.
Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч.3 ст.12, та 81 ЦПК України.
ОЦІНКА СУДУ
Ухвалою суду Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.09.2020 року, встановлено:
04.11.2016 року ОСОБА_2 близько 18 год. 00 хв. керуючи автомобілем Hyundai Sonata, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в темну пору доби по автодорозі на проспекті Соборному в місті Олександрії Кіровоградської області, в напрямку від вулиці Героїв Сталінграда в бік площі Соборної, проявляючи особисту неуважність та безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки руху, позбавив себе можливості оцінювати вірно дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б) та д) ПДР: п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну ..., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), на нерегульованому перехресті проспекту Соборного та вулиці Софіївської (стара назва Луначарського) при виконанні розвороту на увімкнений зелений сигнал світлофора, грубо порушуючи вимоги п. 12.3 ПДР (п. 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка на увімкнений червоний сигнал світлофора перетинала проїзну частину дороги по проспекту Соборному по пішохідному переходу, визначеному дорожньою розміткою 1.14.5 згідно ПДР. В результаті наїзду пішохід ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді: гематом правої стопи, правого гомілко-ступневого суглобу; черепно-мозкової травми: гематоми правої очниці, правої скроні, струсу головного мозку; травми плечового поясу справа: гематоми правого надпліччя, перелому акроміального паростку правої ключиці, які гідно висновку судово-медичної експертизи №54 від 27.02.2017 року в комплексі відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу.
23.05.2016 року між ОСОБА_2 та ПрАТ «СТ Іллічівське», укладений договір АІ/9796046, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв автомобіля «Hyundai Sonata, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Відповідно до частини третьої ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, станом на час розгляду справи, ПрАТ «СТ Іллічівське» відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати не надано, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ПрАТ «СТ Іллічівське» на користь позивача матеріальної шкоди у сумі 8115,08 грн., обґрунтовані і підлягають задоволенню
Окрім того, позивач в обґрунтування моральної шкоди в позовній заяві зазначила, що неправомірними діями відповідачів було порушено нормальний спосіб її життя, які виразилася у сильному фізичному болі, який вона увесь час поки загоювалися отримані у наслідок ДТП травми та психологічних стражданнях пов`язаних з тим, що вона була нездатна піклуватися про своїх дітей ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також сама потребувала сторонньої допомоги. Окрім, фізичного болю, пов`язаного її лікуванням, постійно переживала душевний та психологічний біль, негативні переживання та спогади, насторогу, тривогу, дратливість, емоційну напругу, бачить жагливі сновидіння, що призводять до депресії та відчуття страху. Зазначені обставини призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагають від позивача докладання додаткових зусиль для організації свого життя.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»).
При наявності встановленого факту порушення прав позивача, моральна шкода наявна та констатується судом.
Суд приймає до уваги доводи позивача про завдання їй моральної шкоди, що виразилася в душевних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, як безумовні і враховуючи ступінь їх глибини.
Вина відповідачів в заподіянні моральної шкоди позивачу повністю підтверджується матеріалами справи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Між тим, розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 405,75 грн., яку просить стягнути з ПрАТ «СТ «Іллічівське» та 49 594,25 грн., яку просить стягнути з винуватця ДТП ОСОБА_2 , на думку суду, достатніми доказами обґрунтований та відповідає фактичним обставинам справи.
Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, при визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, враховує характер та ступінь її завдання, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що дана позовна вимога підлягає задоволенню, а саме з ПрАТ «СТ «Іллічівське» та ОСОБА_2 , підлягає стягненню моральної шкоди на користь позивача.
Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученнмя свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
До правової (правничої) допомоги належать, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем були понесені судові витрати, які складаються із витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00грн.
Понесення позивачем витрат на правову допомогу підтверджено належними і допустимими доказами, які наявні в матеріалах справи, а тому, суд вважає за необхідне стягнути ці витрати з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір за вимогу про стягнення моральної шкоди.
Окрім того, позивач при зверненні до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди про стягнення матеріальних збитків, звільнений від сплати судового збору, а тому, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути судовий збір з відповідачів на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280, 282-284, 289 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ксьондз Анна Василівна, до ОСОБА_2 , ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.
Стягнути з ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою в сумі 8115,08 грн. (вісім тисяч сто п`ятнадцять гривень 08 копійок) та моральної шкоди у сумі 405,75 грн. (чотириста п`ять гривень 75 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у сумі 49 594,25 грн. (сорок дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири гривні 25 копійок).
Стягнути з ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , витрати на правничу допомогу по 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) з кожного.
Стягнути з ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі по 1135,00 грн. (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 00 копійок) з кожного.
Стягнути з ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» та ОСОБА_2 на користь держави, судовий збір у розмірі по 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) з кожного.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.02.2024 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , проживає АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 , проживає АДРЕСА_2 ;

відповідач: ПрАТ «Страхове товариство Іллічівське», місце знаходження м. Маріуполь, прос. Нікопольський, 54, .

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА