РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/22231/23

Провадження № 22-ц/4815/1010/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство "Універсал Банк",

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Марусичем Максимом Сергійовичем на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2024 року (ухвалене у складі судді Ковальова І.М.) у справі за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року АТ "Універсал Банк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 29.03.2019 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 29.03.2019 року.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови.

На підставі укладеного Договору він отримав кредит у розмірі 50000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

АТ "Універсал Банк" свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі).

Станом на 30.05.2023 року у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим вся заборгованість за кредитом стала простроченою.

Загальний розмір заборгованості станом на 10.09.2023 року становить 61412,44 грн. заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ "Універсал Банк".

Просили суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг "Мonobank" від 28 березня 2019 року в розмірі 61412,44 грн станом на 10 вересня 2023 року та судові витрати в розмірі 2684 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2024 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 29 березня 2019 року у розмірі 61412,44 грн. (яка складається з: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) в розмірі 61412,44 грн.) станом на 10 вересня 2023 року та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Рішення суду обґрунтовано тим, що фактичного отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку повернуті не були, а також, ураховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, що свідчить про порушення прав позивача, суд прийшов до висновку про зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення суми кредитних коштів.

Під час розгляду справи було встановлено, що відповідач особисто звернувся до позивача стосовно отримання кредиту, ознайомився з умовами та розміром відсотків, терміном повернення кредитних коштів, погодився з умовами договору, добровільно отримав кредит, яким користувався понад чотири роки, при цьому, погашаючи відсотки за користування ним та не заперечив про стягнення фактично неповернутої суми кредиту в розмірі 32002,38 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 через свого представник оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що в анкеті-заяві від 29 березня 2019 року сторони не узгодили базову процентну ставку по кредитному ліміту.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності (штрафів) за порушення зобов`язання.

Разом з тим, сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за невиконання кредитного договору.

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Крім того, АТ "Універсал Банк" не входить до Довірчого списку кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг, отже й не має законних підстав для генерації електронного цифрового підпису.

Оскільки між позичальником та банком не були узгоджені істотні умови кредитного договору, в тому числі і розмір відсотків, а тому у банку не було підстав зараховувати сплачені позичальником кошти в рахунок погашення відсотків, комісій, пені та інших платежів. Вказані кошти повинні були б зараховуватися в погашення тіла кредиту.

Таким чином, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача 32002,38 грн. заборгованості за тілом кредиту.

Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги частково, а саме у розмірі 32002,38 грн.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 29.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до АТ "Універсал Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

Анкета-заява до договору про надання банківських послуг від 29.03.2019 року не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, а також розміру, підстав та порядку нарахування процентів за користування кредитним коштами.

Також позивачем надані умови і правила обслуговування в АТ "Універсал Банк" про надані банківські послуги щодо продуктів "monobank", паспорт споживчого кредиту "Картка monobank", які набули чинності з 27.11.2021 та розрахунок заборгованості №б/н від 29.03.2019 року, в якому вказано заборгованість відповідача в розмірі 61412,44 гривень, як тіло кредиту, тоді як відсотки та пеня відсутні. Облік заборгованості в розрахунку розпочинається 17.11.2020 року.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

З тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14), та зроблено висновок, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як і у справі, що переглядається колегією суддів, так і в тій, що переглядалася Великою Палатою Верховного Суду, в анкеті-заяві позичальника процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні інші істотні умови договору, зокрема, про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Отже, неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися.

Тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з тарифів та умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих засобів доказування про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяги з тарифів та умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду знайшла підстави для відступу від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19), про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом.

Зазначалося, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту.

Тому ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Разом з тим у спірних правовідносинах при встановленні тих обставин, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не були повернуті, кредитор має право вимагати виконання зобов`язання шляхом покладення на боржника обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Із наданої банком виписки по рахунку відповідача встановлено, що він використав кредитних коштів на суму 61412,44 гривень, а повернув на картковий рахунок 29410,06 гривень (у період з 17.11.2020 року по 10.09.2023 року).

Тобто тіло кредиту становить 32002,38 гривень і у зв`язку з тим, що будь-які нарахування банком були неправомірними, оскільки нараховувались на підставі неузгоджених між сторонами умов, тому саме ця сума підлягає поверненню.

Ураховуючи вищенаведене та положення ст. 376 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь АТ "Універсал Банк" судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції в розмірі 1398,36 грн.

Крім того, за розгляд справи судом апеляційної інстанції слід стягнути з АТ "Універсал Банк" на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання ним апеляційної скарги у розмірі 4026,00 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 633-634, 1054-1055 ЦК України, ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Марусичем Максимом Сергійовичем - задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2024 року - скасувати.

Позов Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" 32002 (тридцять дві тисячі дві) гривні 38 копійок заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 29 березня 2019 року станом на 10 вересня 2023 року.

У задоволенні решти позовних вимог Акціонерному товариству "Універсал Банк" відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 25.06.2013 року, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції в сумі 1398 (одна тисяча триста дев`яносто вісім) грн. 36 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства "Універсал Банк" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 25.06.2013 року, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір за розгляд справи судом апеляційної інстанції в сумі 4026 (чотири тисячі двадцять шість) грн..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.