УХВАЛА

04 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 676/6581/21

провадження № 61-3996ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши касаційну скаргу Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 лютого 2024 року Орининської сільської ради в особі виконавчого комітету в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 лютого 2024 року у вказаній вище справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки подана поза межами строку на касаційне оскарження.

Відповідно до вимог пункту 5 частин другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Згідно з приписами частин другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Так в касаційній скарзі заявник зазначає, що судові рішення оскаржуються з підстав, визначених пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України (арк. 8 касаційної скарги). Також касаційна скарга містить посилання, які зводяться до обґрунтування підстави касаційного провадження, визначеної у пункті 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Суд наголошує на тому, що крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити:

· у разі оскарження на підставі пункту 1 - формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується заявник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, в яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскаржуваного судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах. При цьому суд звертає увагу заявника, що судовими рішеннями у подібних правовідносинах є такі рішення, в яких подібними є: предмети спору; підстави позову; зміст позовних вимог; встановлені судом обставини та однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин;

· у разі оскарження на підставі пункту 3 - зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Зазначені відомості касаційна скарга не містить.

Крім того, заявник не виконав у повній мірі вимоги пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України, за змістом якої до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Касаційна скарга подана за допомогою системи «Електронний суд». До скарги не додано докази надсилання електронного примірника касаційної скарги іншим учасникам справи.

За таких обставин для усунення вказаних недоліків заявнику необхідно надати до суду нову редакцію касаційної скарги, оформлену з врахуванням вимог процесуального закону та цієї ухвали, а також виконати визначений пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України обов`язок з надання доказів направлення копій касаційної скарги іншим учасникам справи.

Також за подання касаційної скарги не сплачений судовий збір.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року, з подальшими змінами.

Згідно з статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір, який дорівнює 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги.

З позовом до суду Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області звернулася в вересні 2021 року та заявила три вимоги немайнового характеру.

Оскільки в контексті вимог пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» діє пільга щодо звільнення від сплати судового збору в частині позовної вимоги про стягнення аліментів, то судовий збір підлягає обчисленню лише в частині позбавлення батьківських прав.

Відповідно до приписів статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір, який дорівнює 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 270,00 грн.

Таким чином, за подання позову в частині позбавлення батьківських прав до суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2 270,00 грн, а відповідно за подання касаційної скарги слід сплатити 4 540,00 грн.

Враховуючи те, що касаційна скарга подана за допомогою системи «Електронний суд» остаточна сума судового збору становить 3 632,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору заявнику необхідно надати до суду документ, що підтверджує сплату ним судового збору за подання касаційної скарги, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 393 ЦПК України передбачено, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За таких обставин касаційна скарга не відповідає в повній мірі вимогам статті 392 ЦПК України, а отже не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 лютого 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко