УХВАЛА

05 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 638/16989/23

провадження № 61-84вп24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В. розглянув ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 січня 2024 року про визначення підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Ізюмської міської ради, про встановлення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У 2024 році ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Ізюмської міської ради, про встановлення місця проживання дитини.

Ухвалою суду від 29 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце судового засідання. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 січня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 передано до Верховного Суду для визначення підсудності, в порядку статті 29 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

ОСОБА_1 у позовній заяві зазначила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Фактичне місце перебування вказала: АДРЕСА_2 ;

зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 вказано за адресою: АДРЕСА_3 . Фактичним місцем перебування зазначено адресу: АДРЕСА_4 ;

оскільки сторони, які є громадянами України, проживають за межами України, а позивач звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова без попереднього звернення до Верховного Суду для визначення підсудності поданої позовної заяви, останню слід направити до Верховного Суду для визначення підсудності в порядку статті 29 ЦПК України.

Підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово (стаття 29 ЦПК України).

Тобто, підсудність справ визначається ухвалою Верховного Суду у тому разі, якщо обидві сторони проживають за межами України.

Тимчасове перебування громадян України за межами України не є підставою для визначення підсудності судових справ за їх участю Верховним Судом.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є громадянами України, зареєстровані в Україні, що підтверджується матеріалами справи. Належних докази, які б свідчили про те, що сторони проживають за межами України (тимчасової реєстрації, набуття соціального статусу тощо) у справі відсутні.

Тому відсутні підстави для визначення підсудності справи цієї справи Верховним Судом.

Керуючись статтями 29, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у визначенні підсудності справи № 638/16989/23.

Матеріли цивільної справи № 638/16989/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Ізюмської міської ради, про встановлення місця проживання дитини повернути до Дзержинського районного суду міста Харкова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков