Справа № 703/4390/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Дегтярь Л.В.

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцький В.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,-

встановив:

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини задовілено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на навчання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини всих видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11 вересня 2023 року і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, за умов продовження навчання.

19 січня 2024 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі.

В заяві ОСОБА_1 зазначає, що рішенням суду на його думку не вирішено питання по суті позовних вимог щодо зазначення дати очікуваного закінчення навчання 31 березня 2026 року.

Крім того зазначає, що згідно ст. 265 ЦПК України резолютивна частині рішення має містити ряд обов`язкових даних, в тому числі за необхідності порядок і строк виконання рішення. Зазначає, що ОСОБА_3 проходить навчання в Республіці Польща, тому отримати інформацію від навчального закладу про актуальність його навчання для нього проблематично. Крім того ОСОБА_3 може призупинити навчання в навчальному закладі на певний період, а дане питання не враховане при прийняття рішення. Вважає, що стягувач має на підтвердження необхідності виконання рішення суду щоквартально подавати до виконавчої служби довідку з навчального закладу про продовження навчання та довідку з фіскальних органів країни перебування про відсутність/наявність доходів за минулий квартал, при цьому стягувач має бути зобов`язаний повідомити виконавчу службу та бор"ника про факт дострокового припинення навчання та появу додаткового джерела доходу та його розмір.

Вказує і на те, що в додатковому рішенні має бути вказаний обов`язок припинити примусове стягнення визначених аліментів в разі неподання вказаних документів у зазначений строк.

Окрім того просить суд на підтаві ст. 432 ЦПК України призупинити видачу виконавчого документу по справі, а в разі його видачі, визнати його таким, що не підлягає викнанню.

ОСОБА_2 надала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглядаючи дану заяву, суд прийшов до наступних висновків.

Статтею 270 ЦПК Українипередбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановленихстаттею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до роз`яснень п.21постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, що воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 1 ,2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

В резолютивній частині рішення суду від 22 грудня 2023 року судом зазначено, що аліменти стягуються пояинаючи з 11 вересня 2023 року і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку, за умов продовження навчання. Зазначено, що право на аліменти припиняється у разі припинення навчання.

Заявник просить суд визначити строк стягнення з нього аліментів не пізніше як до 31 березня 2026 року та визначити порядок виконання рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з положеннями пункту 1 частини першої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" порядок стягнення аліментів визначається законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (стаття 74 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до заначених норм законодавства, виконання рішення суду покладається на державну виконавчу службу.

Аналіз змісту частини другої статті 199 СК України дає підстави для висновку, що законодавець не передбачив такої можливості, як зупинення нарахування аліментів, переривання сплати аліментів у певні періоди, зокрема коли повнолітня дитина безпосередньо не бере участі в освітньому процесі, а також звільнення платника аліментів від сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з продовженням нею навчання в період канікул, переходу на навчання на інший освітній рівень або до іншого навчального закладу, зокрема вступу до магістратури. Правило частини другої статті 199 СК України виключно передбачає припинення права повнолітньої дитини на утримання у разі припинення нею навчання, тобто закінчення або відрахування з навчання у навчальному закладі. Законодавець не передбачив винятку з правила частини першої статті 199 СК України, яка, зокрема не містить застереження про те, що канікулярний період, період вступу до вищого навчального закладу для здобуття вищого рівня освіти не входять до періоду нарахування та сплати аліментів одним із батьків на користь повнолітньої дитини.

Завершення повнолітньою дочкою/сином, до досягнення ними 23 років, навчання на певному освітньому рівні та:1) безпосередній після цього перехід (вступ) до навчального закладу на наступний рівень освіти; або 2) безпосередній після цього перехід (вступ) до навчального закладу для здобуття освіти на наступному рівні чи за іншою спеціальністю, незалежно від того, чи відбувається це в тому самому або у різних закладах освіти, не свідчить про припинення навчання та, відповідно, саме по собі не є підставою для припинення права на утримання (аліменти).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду № 752/20152/16-ц від 10 квітня 2023 року.

В рішенні суду від 22 грудня 2023 року зазначено період з якого слід проводити стягнення аліментів на навчання сина та зазначено термін припинення стягнення таких аліментів припинення навчання.

Суд відповідно до норм СК України не зобов`язаний зазначати очікувану дату закінчення навчання, оскільки припинення дитиною навчання може відбутися як до зазначеної дати так і після неї.

Беручи до уваги те, що під час ухвалення рішення Смілянським міськрайонним судом Черкаської області від 10 квітня 2023 року, було розглянуто всі позовні вимоги позивача, зазначені в позовній заяві, дана оцінка всім доводам та доказам, які надав позивач, в тому числі щодо періоду стягнення аліментів на підставі чого ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо вимог заяви ОСОБА_1 про встановлення порядку виконання рішення та визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає, що такі питання не можуть бути вирішені судом в порядку розгляду заяви про винесення додатково рішення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 у заяві про винесення додаткового рішення не зазначено жодної із підстав, зазначених у ст. 270 ЦПК України, який є вичерпним, для ухвалення додаткового рішення, а також ці підстави не встановлені судом, питання періоду стягнення аліментів на навчання вирішено під час ухвалення рішення та винесення додаткового рішення призведе до зміни суті основного рішення, тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки його вимоги не ґрунтуються на вимогах закону.

Керуючисьст.270 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,-відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: В.О. Прилуцький