Справа № 216/62/14-ц
Провадження 6/216/86/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді: Бутенко М. В.

за участю

секретаря судового засідання: Кравець А.С.

без участі сторін та згідно ст. 247 ЦПК України, без застосування технічних засобів

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката

виконавчого документа по справі № 216/62/14-ц, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ТОВ «Спектрум Ессетс» звернувся до суду із заявою поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката

виконавчого документа по справі № 216/62/14-ц.

Свою заяву обґрунтовують наступним: рішенням Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №216/62/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра», до ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Рішенням суду позовні вимоги були задоволені повністю. Було ухвалено: стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»: заборгованість за Кредитним договором №777103/ФЛ від 26.02.2008 року, яка станом на 02.09.2013 року, складає 22 049 (двадцять дві тисячі сорок дев`ять) доларів США 34 центів, з яких: заборгованість за кредитом 11 773,81 доларів США, заборгованість за відсотками 7 827,92 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання умов договору - 1 227,21 доларів США, заборгованість по штрафам 1 220,40 доларів США. Разом: 22049,34 дол. США (11 773,81 + 7 827,92 + 1 227,21 + 1 220,40), що по курсу НБУ станом на 02.09.2013 року, є еквівалентом 176 240(сто сімдесят шість тисяч двісті сорок) грн. 37 коп.

Ухвалою Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської від 23 листопада 2020 року замінено сторону виконавчого провадження Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс».

На адресу відділу державної виконавчої служби було подано запити на надання інформації стосовно виконання виконавчого листа по боржнику.

Відділ виконавчої служби у своїй відповіді повідомив, що 14.06.2016 року було винесено постанову про повернення виконавчого листа без виконання рішення суду.

Виконавчий лист на адресу заявника не надходив.

Відділ державної виконавчої служби у своїй відповіді повідомив, що виконавчий документ на виконання не надходив.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Провівши аналіз положень ЦПК України, а саме ст. 442, при цьому взявши до уваги положення ч. 5 ст. 124 Конституції України та ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини, основоположних свобод, статус стягувана та боржника, сторони судового процесу, набувають з моменту, коли у позивача з`являється право на отримання виконавчого документу - тобто з моменту набранням рішення законної сили.

Враховуючи принцип обов`язковості виконання судових рішень, закріплений Основним Законом України, неприпустимо вважати що заміна сторони виконавчого провадження можлива виключно за наявності відкритого виконавчого провадження при примусовому виконанні рішення суду.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із ЗУ «Про виконавче провадження».

Отже після заміни сторони виконавчого провадження новий кредитор зміг встановлювати обставини і хронологію подій виконавчого провадження.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постановах від 9 жовтня 2019 року № 711/10368/2012 та від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувана відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень і відповідей органів виконавчої служби, станом на день подання заяви оригінал виконавчого листа щодо боржника на виконанні не перебуває.

З моменту прийняття рішення державним органом про ліквідацію Банку, його діяльність була припинена, закрито територіальні відділення Банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, що обумовило втрату документів банку і можливості контролювати хід виконання проваджень і ведення звітності Банку.

Отже, виконавчі документи Стягувачем втрачено. Відсутність виконавчого листа підтверджується відповіддю виконавчої служби.

Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

ВС зауважив, що аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа з мотивів її необгрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого документа. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документи не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого документа має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувана унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 18 листопада 2020 року по справі №263/4331/18 «сам факт відсутності виконавчого документа у стягувана та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено». Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, провадження № 61-11034св19.

Отже, право отримання стягувачем дублікату виконавчого документа не залежить від причин втрати виконавчого документу.

За рішенням НБУ було розпочато процедуру ліквідації Банка (колишнього кредитора), якою фактично було припинено нормальну діяльність банку.

Згідно законодавства України процедуру ліквідації та виконання обов`язку щодо ведення діяльності Банку здійснював державний орган - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який належним чином не забезпечив супровід судових справ банку.

Отже попередній кредитор не мав можливості забезпечити дотримання процесуальних строків з об`єктивних причин, що не залежали від нього, з огляду на припинення його діяльності рішеннями державних органів.

Позиція регулятора ґрунтується на тому, що Банк повністю втрачає процесуальну дієздатність після винесення рішення НБУ про прийняття постанови про відкликання ліцензії та ліквідацію.

Повноваження органів управління банку, що ліквідується, покладаються на Фонд. З аналізу норм Закону України «Про банки та банківську діяльність», зокрема п. 2 ст. 48 випливає, що основною функцією Фонду в процесі ліквідації банків є організація відчуження всіх активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, до яких входять і права вимоги за кредитними договорами і аж ніяк не здійснення завдань щодо реального стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В даному випадку, через обставини, що не залежали від Банку, який втратив можливість реалізації своїх прав щодо стягнення заборгованості боржників за кредитними договорами у примусовому порядку, що унеможливило ефективне, прозоре управління проблемною заборгованістю банків з державною участю.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо Боржників відсутні.

Згідно відповідей про втрату оригіналів виконавчих документів, оригінали виконавчих листів втрачені.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено трирічний строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Первісним стягувачем було пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа щодо Боржників з причин його втрати.

Крім того, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання припав на період ліквідації банку, та, як було зазначено вище, це призвело до припинення основної діяльності банку, зміну всього керівництва, закриття територіальних відділень Банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників.

Строк пропущено з об`єктивних причин, що не залежали від попереднього кредитора.

За рішенням НБУ у банку було запроваджено процедуру ліквідації, через яку фактично було припинено нормальну діяльність банку. Процедуру ліквідації здійснював Фонд - державний орган, який належним чином не забезпечив супровід судових справ банку.

Пунктом 11 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження " передбачено, то виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якаю Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасово і адміністрації або ліквідації банку. Таким чином, початок процедури ліквідації Банку унеможливив пред`явлення виконавчого листа до виконання, що й призвело до пропущення процесуальних строків.

Отже, попередній кредитор не мав можливості забезпечити дотримання процесуальних строків з об`єктивних причин, що не залежали від нього, з огляду на припинення його діяльності рішеннями державних органів. Саме процедурою ліквідації банку, якою припинено основну діяльність банку, змінено весь склад керівництва, закрито територіальні відділена Банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, обумовлено втрату оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що в інституті поновлення пропущених строків вирішення посадовою особою або державним органом будь-якого питання на власний розсуд має особливо важливе значення. Під час розгляду подібних вимог мають враховуватись конкретні обставини справи. Крім того, можна зробити висновок, що під час розгляду заяв про поновлення пропущених строків для пред`явлення виконавчих документів до виконання мають враховуватись також інші принципи верховенства права, наприклад, принцип обов`язковості судових рішень. Трактуючи цей принцип ЄСПЛ зазначав, що право на - судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін.

Рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконується, а пропущення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання не дає можливості Заявнику звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання, що порушує норми чинного законодавства та рішення ЄСПЛ.

Таким чином, перебування Банку у процедурі ліквідації в період втрати виконавчого листа та пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, є поважною причиною та підставою для поновлення цього строку.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

У своїй практиці розгляду заяв щодо виконання рішень судів Верховний суд України неодноразово зазначав, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Основним Законом України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відмова суду в прийнятті заяв, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке за статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до п. 3 розділу ХП «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановами Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11 березня 2020 року та «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVIQ-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» № 392 від 20 травня 2020 року, на всій території України установлено карантин, дія якого не закінчилась.

По причині протиепідемічних заходів було скасовано всі приймальні дні органів виконання рішень, та постійні лікарняні виконавців і працівників підприємств призвели до не можливості проведення виконавчих дій і надсилання поштової кореспонденції.

Звертаємо увагу, що об`єктивно непереборними, незалежними від волі скаржника та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій є обставини, що зумовили неможливість подання до суду заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Зокрема, загальновідомою обставиною є факт широкомасштабної агресії проти України, яка почалась вночі 24.02.2022р. та супроводжувалась вторгненням збройних формувань російської федерації до Київської області та передмістя міста Києва, артилерійськими та ракетними обстрілами міста Києва, насильством щодо мирного населення, знищенням та пошкодженням житлових будинків та інфраструктури.

Наведені факти жодним чином не залежали від волі стягувача, однак вони зумовили зміни в організації роботи, в тому числі документообігу, усіх підприємств установ та організацій, включно з органами державної влади.

Власне, оскільки згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, то зміни щодо умов та режиму роботи з метою мінімізації ризиків для життя працівників було також запроваджено у стягувана (мінімальна кількість осіб, які повинні знаходитися у приміщеннях, дистанційна робота, переміщення робочих місць в інші регіони України та надання можливості працювати закордоном, тощо).

Усі ці обставини, які вплинули на роботу заявника не залежали від суб`єктивної волі скаржника (ні банк, ні заявник, ні його працівники за жодних обставин не могли вплинути на дії агресора та їх наслідки).

В цьому контексті (а саме щодо впливу збройної агресії проти України на процеси роботи) окремо звертаємо увагу, що органами суддівського самоврядування було прийнято ряд аналогічних заходів.

Так, 02.03.2022 Рада суддів України опублікувала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з них основні:

Особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні.

При визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні.

В кожному суді визначається відповідальна особа, яка має забезпечити актуальний облік працівників апарату та суддів, з урахуванням визначеної форми роботи суду (дистанційної тощо).

Усі доступні працівники суду, по можливості, переводяться на дистанційну роботу.

Визначається мінімальна кількість осіб, які повинні знаходитися у приміщенні суду упродовж робочого дня. Організується чергування суддів та працівників апаратів судів.

Громадянам роз`яснюється можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із воєнними діями та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції.

Обмежується допуск в судові засідання осіб, які не є учасниками судових засідань.

Розгляд справ по можливості відкладається (за винятком невідкладних судових розглядів), зважаючи на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Справи, які не є невідкладними, розглядаються лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження.

Процесуальні строки по можливості продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану.

Зосередитись необхідно виключно на проведенні невідкладних судових розглядів (взяття під варту, продовження строків тримання під вартою).

Якщо за об`єктивних обставин учасник провадження не може прибути в судове засідання суд може допустити участь такого учасника в режимі відеоконференції за допомогою будь-яких інших технічних засобів, в тому числі і власних.

У разі, якщо провадження розглядається колегіально і колегія суддів не може зібратись в одному приміщенні, то допустимий розгляд справ з різних приміщень судів, в тому числі з використанням власних технічних засобів.

Окрім цього, 04.03.2022 видано наказ Голови Верховного Суду, згідно з яким встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема, згідно з даним наказом

У разі загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно прийматимуться рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом.

Справи, які не є невідкладними, розглядатимуться лише за наявності письмової згоди на це всіх учасників судового провадження.

Не можуть бути відкладеними судові засідання, на яких має розглядатися питання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

3 метою забезпечення безпеки учасників судових процесів і відвідувачів судів припиняється проведення особистого прийому громадян керівництвом суду й обмежується допуск у судові засідання осіб, які не є учасниками судових засідань.

Якщо суд не припинив здійснювати судочинство, учасники судових процесів мають можливість подати заяву про відкладення розгляду справ у зв`язку з воєнними діями та/або про розгляд справ у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, зокрема власних.

Варто також ураховувати, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжено станом на теперішній час.

З жовтня ( 10 жовтня) 2022 року по лютий 2023р. відбулися масовані ракетні удари по всій країні, як наслідок постраждала енергетична система України, що обумовило значний період відсутності електричної напруги і з послідуючим введенням по годинному поданню електричної напруги між ракетними обстрілами і у періоди поновлення систем виробляння напруги.

Дані події унеможливлювали пересилання документів, друкування документів і направлення їх поштою, а також зберігання документів, оскільки дані дії повністю залежали від електричної напруги і перебування працівників у безпечному місці.

У даний період агресор завдавав серії ракетних ударів по цивільній інфраструктурі, що фактично паралізувало всі підприємства.

Підсумовуючі дані події можна стверджувати, що коли відбулася стабілізація подання електричної напруги підприємствам саме тоді відбулося налагоджування процесу роботи підприємств, то одразу стягувач запитав у органна виконання рішення інформацію про стан виконавчого провадження і з відповіді органу виконання стало відомо про втрату виконавчого документа.

Не може залишитися без уваги, що виконавчий лист міг бути повернутий до відділу виконавчої служби без отримання колишнім кредитором по причині його ліквідації, але нині вже не можливо встановити місцезнаходження виконавчого листа.

Підсумовуючи хронологію подій, оскільки, поза волею стягувача залишилось не виконання боржником рішення суду, а можливі дії, які обумовлені ЦПК України і ЗУ «Про виконавче провадження» вчинялися, то можна стверджувати, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа підлягає поновленню.

Без відповіді органу виконання рішень не можливо було встановити місцезнаходження виконавчого листа, а отже і звернутися до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа і поновлення строків.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічний висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року, справа № 761/14076/14-ц.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 433 ЦПК Укради, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувана отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Отже, заявник не мав можливості забезпечити дотримання процесуальних строків з об`єктивних причин, що не залежали від нього, з огляду на не видачу виконавчого листа органами виконання рішень.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що в інституті поновлення пропущених строків вирішення посадовою особою або державним органом будь-якого питання на власний розсуд має особливо важливе значення. Під час розгляду подібних вимог мають враховуватись конкретні обставини справи. Крім того, можна зробити висновок, що під час розгляду заяв про поновлення пропущених строків для пред`явлення виконавчих документів до виконання мають враховуватись також інші принципи верховенства права, наприклад, принцип обов`язковості судових рішень. Трактуючи цей принцип ЄСПЛ зазначав, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін (рішення від 15.10.2009, остаточне від 15.01.2010 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11).

У своїй практиці розгляду заяв щодо виконання рішень судів Верховний суд України неодноразово зазначав, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»),

Основним Законом України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відмова суду в прийнятті заяв, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке за статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Не знаходження виконавчого листа на виконанні не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум, можливо лише після вирішення питання про поновлення строків пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» ( Immobiliare Saffi v. Italy), (GC), №22774/93, n. 66, ECHR 1999-V). У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачене першим реченням першого пункту статті 1 Протоколу №1 (див. рішення у справі Войтенка, п. 53).

Метою правосуддя є забезпечення ефективного поновлення порушеного права.

Станом на день подачі заяви рішення, яким з боржника стягнуто заборгованість за кредитним договором, не виконано (доказів протилежного матеріали справи не містять), а виданий судом на підставі цього рішення виконавчий лист втрачено.

При цьому, сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471 /06, провадження № 61-11034св19.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Просять суд визнати причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №216/62/14-ц, за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра», до ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ), поважними.

Відновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №216/62/14-ц, за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра», до ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) до виконання.

Видати дублікат виконавчого листа Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №216/62/14-ц, за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра», до ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ).

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені, про що в матеріалах справи є відповідні докази.

Представник заявника в своїй заяві про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання, просив розглядати це питання за його відсутності, боржник про причини неявки суд не сповістив.

Відповідно до положень ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи відбувається за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання зокрема щодо стягнення заборгованості протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Згідно п. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 1 ст. 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України з даної категорії питань щодо пропуску процесуальних строків, суди повинні дослідити поважність пропуску цих строків і виходити з того, що ці причини повинні бути пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для заявника для вчинення певних процесуальних дій.

17.06.2014 року Центрально-міським райсудом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено рішення у справі №216/62/14-ц, за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра», до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Рішенням суду позовні вимоги були задоволені повністю. Було ухвалено: стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у місті Помічна Добровемиківського району Кіровоградської області, ідн. НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»: заборгованість за Кредитним договором №777103/ФЛ від 26.02.2008 року, яка станом на 02.09.2013 року, складає 22 049 (двадцять дві тисячі сорок дев`ять) доларів США 34 центів, з яких: заборгованість за кредитом 11 773,81 доларів США, заборгованість за відсотками 7 827,92 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання умов договору - 1 227,21 доларів США, заборгованість по штрафам 1 220,40 доларів США. Разом: 22049,34 дол. США (11 773,81 + 7 827,92 + 1 227,21 + 1 220,40), що по курсу НБУ станом на 02.09.2013 року, є еквівалентом 176 240(сто сімдесят шість тисяч двісті сорок) грн. 37 коп.

На виконання рішення суду, представнику Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» 24.09.2014 року були видані виконавчі листи.

15 травня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» було укладено договір про відступлення права вимоги №GL3N017513, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №777103/ФЛ від 26.02.2008 року, та усіма забезпечувальними договорами, укладеними між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 , перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс».

ТОВ «Спектрум Ессетс» звернувся до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчих документах та у подальшому у виконавчих провадженнях.

Ухвалою суду від 23.11.2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» про заміну стягувача у виконавчих документах та у подальшому у виконавчих провадженнях по справі № 216/62/14-ц було задоволено частково.

Було ухвалено наступне: замінити стягувача у виконавчому листі №216/62/14-ц по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс». В іншій частині заяви відмовити.

Згідно відповіді на запит заявника до виконавчої служби, за вих. № 51772/05.2-08 від 28.11.2023 року, зазначено наступне: Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в межах повноважень, наданих відповідно до Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5 (зі змінами та доповненнями) та Типового положення про управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.04.2016 № 1183/5 (зі змінами та доповненнями), розглянуто Вашу заяву та повідомляють наступне.

Згідно з інформацією, наданою Центрально-міським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у відділі ДВС відносно ОСОБА_1 перебувало виконавче провадження № 49313990 з примусового виконання виконавчого листа № 216/62/14-ц від 24.09.2014, виданого Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості у розмірі 178 002, 37 грн. яке 14.06.2016 завершено з підстав, передбачених вимогами п. 4 частини першої ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент прийняття рішення).

Надати більш детальну інформацію стосовно зазначеного виконавчого провадження не мають можливості, оскільки відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 (в редакції, яка діяла на момент прийняття рішення), виконавче провадження знищено, у зв`язку з закінченням строку його зберігання.

Крім того, неможливо надати докази надсилання процесуальних документів на адресу стягувача, оскільки пунктом 128 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5 (в редакції, яка діяла на момент прийняття рішення), передбачено, що строк зберігання реєстрів на відправлену кореспонденцію становить 1 рік. Також зазначають, що згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що виконавчий лист № 216/62/14-ц від 24.09.2014 року, виданий Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості у розмірі 178002, 37 грн., до територіальних відділів державної виконавчої Дніпропетровської області повторно не надходив та на теперішній час на виконанні не перебуває.

Дослідивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа, матеріали цивільної справи, судом встановлено, що станом на момент звернення представника ТОВ «Спектрум Ессетс» до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа на виконання та видачу дублікату виконавчого документа, строк пред`явлення виконавчого листа сплинув, а підстави для продовження виконавчого провадження відсутні. Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стороною стягувача своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасне подання виконавчих листів на виконання та контроль за виконанням судового рішення, представник заявника не надав.

Враховуючи, що заява про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання, та додані до неї документи не містять посилань на належні та допустимі докази, що підтверджують саме факт втрати виконавчого листа, суд приходить до висновку, що у заяві про видачу дубліката виконавчого документу та поновленні строку пред`явлення до виконання виконавчого документу слід відмовити.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 258-260, 273, 354, 355, 433 ЦПК України, п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа по справі № 216/62/14-ц - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особою, якій ухвалу суду не було вручено у день її проголошення протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. В. БУТЕНКО