Справа № 487/5914/23
Провадження № 2/487/498/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: Головуючого судді - Притуляк І.О., за участю: секретаря судового засідання Уманського І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Миколаївської міської ради треті особи: Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Бут Тетяна Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Південна Товарна біржа» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

04.09.2023 року представник позивача адвокат Головченко О.А. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Бут Т.В., ТОВ «Південна товарна біржа» відповідно до якої просив:

- визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна від 04.11.1997 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та посвідчений ТОВ «Південна товарна біржа» за реєстровим номером 7611 дійсним;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 04.11.1997 року між матір`ю позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої на той час доньки ОСОБА_2 , було укладено договір купівлі- продажу квартири АДРЕСА_2 , який було зареєстровано Південною товарною біржею, за реєстровим номером №7611.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_2 .

Спадщину після смерті ОСОБА_5 , в порядку ст.1268 ЦК України прийняв її чоловік та батько позивача ОСОБА_6 , однак свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру за життя не отримав.

Батько позивача ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті батька, у встановлені законом строк та порядку позивач звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу, з заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Однак постановою нотаріуса від 28.07.2023 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене нерухоме майно в зв`язку з тим, що стороною Договору купівлі продажу, який підтверджує склад спадкового майна, була неповнолітня дитина, що свідчить про його укладення з порушенням діючого на той час законодавства.

Вищезазначені обставини і слугували підставою для звернення ОСОБА_1 до суду для захисту свої спадкових прав.

Ухвалою суду від 14.09.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

11.10.2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в редакції від 29.09.2023 року, за якою представник позивача просив залучити до участі у справі у якості співвідповідача ОСОБА_3 ..

16.10.2023 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив, за яким у задоволенні позовних вимог позивача в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладеного 04.11.1997 року між ОСОБА_5 та її матір`ю ОСОБА_3 , яка діяла і від її (відповідача) імені, не заперечувала.

Ухвалою суду від 17.10.2023 року, позовну заяву ОСОБА_1 в редакції від 29.09.2023 року прийнято до розгляду, до участі у справі у якості відповідача залучено ОСОБА_3 ..

16.10.2023 року відповідач ОСОБА_3 подала до суду відзив, за яким у задоволенні позовних вимог позивача в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладеного 04.11.1997 року між нею та ОСОБА_5 , не заперечувала.

03.11.2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в редакції від 24.10.2023 року, за якою представник позивача просив залучити до участі у справі у якості співвідповідача Миколаївську міську раду.

Ухвалою суду від 21.12.2023 року, позовну заяву ОСОБА_1 в редакції від 24.10.2023 року прийнято до розгляду, до участі у справі у якості відповідача залучено Миколаївську міську раду.

Ухвалою суду від 23.01.2024 року закрито підготовче провадження по справі. Справу призначено до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Головченко О.А. до судового засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позов просили задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилися, налади до суду заяви, відповідно до яких розгляд справи просили провести за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували.

Представник відповідача Миколаївської міської ради до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву відповідно до якої, розгляд справи просив провести за його відсутності. Рішення прийняти на підставі наявних у справі доказів, відповідно до вимог діючого законодавства.

Треті особи Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Бут Т.В. та представник ТОВ «Південна товарна біржа» до судового засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату та час проведення судового засідання були повідомлені.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 )

ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі рішення Виконкому Заводської районної ради №279 від 17.10.1997 року, та ОСОБА_5 , уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким остання набула право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Під час укладення договору сторони дійшли згоди про всі його істотні умови та виконали всі зобов`язання одна перед одною за цим договором.

Даний договір було зареєстровано на Південній товарній біржі 04.11.1997 року за номером №7611, а також в КП ММБТІ 24.11.1997 року за реєстровим №18580.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 11.12.2015 року).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки ТОВ ЕК «Ліски-М» від 29.06.2023 року №14,Ю на момент смерті ОСОБА_5 була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 , де також був зареєстрований батько позивача ОСОБА_6 ..

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть НОМЕР_3 від 13.01.2023 року).

Позивач ОСОБА_1 після смерті батька, звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Бут Т.В., з заявою про прийняття спадщини.

Постановою нотаріуса від 28.07.2023 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене нерухоме майно в зв`язку з тим, що стороною договору купівлі продажу, який підтверджує склад спадкового майна, була неповнолітня дитина, що свідчить про його укладення з порушенням діючого на той час законодавства.

При вирішення заявлених вимог в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу, суд виходить з наступного.

Згідно п.4 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України норми ЦК України застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання чинності цим кодексом та застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Як було роз`яснено п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року № 3 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», у випадку виконання угоди повністю або частково однією із сторін, та якщо друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню чи вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Згідност. 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції на час укладання договору), угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Крім того відповідно до п.49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року і чинної на момент укладення договору між сторонами, - договір-купівлі продажу, зареєстрований на біржі є документом, що підтверджує право власності на квартиру, що відчужується.

Відповідно дост. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажі квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин України.

Як було встановлено вище, матір`ю позивача ОСОБА_5 , як покупцем було виконано всі умови договору в повному обсязі, зокрема вона: оплатила продавцю ОСОБА_3 вартість квартири, прийняла її у власність та, на виконання вимог норм, що діяли на час виникнення права власності, зареєструвала біржовий договір у КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Оскільки факт купівлі-продажу квартири і виконання умов укладеного договору ніким не оспорюється та не спростовується, враховуючи заяви відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , договір не містить протизаконних умов, суд приходить до висновку, що слід прийняти рішення про задоволення вимоги ОСОБА_1 та визнання вказаного договору купівлі-продажу дійсним.

При вирішенні заявленої вимоги про визнання права власності на спадкове майно, суд виходить з наступного.

Як було встановлено судом, квартира АДРЕСА_2 належала на праві власності матері позивача ОСОБА_5 , після смерті якої, її чоловік, батько позивача ОСОБА_6 , фактично, згідно положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, у вигляді вказаної квартири, так як на час смерті дружини мешкав та був зареєстрований з нею за однією адресою, та протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від спадщини.

З огляду на вищенаведене, ОСОБА_6 за життя на праві власності належала квартира АДРЕСА_2

З матеріалів спадкової справи №23/2023 заведеної після смерті ОСОБА_6 вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем, який у встановлений законом строк звернувся з заявою про прийняття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз`яснено у п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» - право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Оцінивши в сукупності наявні у справі докази та враховуючи, що існують перешкоди в оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку, судом встановлено коло спадкоємців та склад спадкового майна, при обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права, відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, позовні вимоги не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб.

Відтак, оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі рішення Виконкому Заводської районної ради №279 від 17.10.1997 року, року з однієї сторони та ОСОБА_5 з іншої сторони, зареєстрований 04.11.1997 року Південною товарною біржею за реєстровим номером №7611 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_6 .

Миколаївська міська рада, адреса місця знаходження: АДРЕСА_4 , .

Треті особи: Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Бут Тетяна Вікторівна, адреса місця знаходження АДРЕСА_5 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Південна Товарна біржа», адреса місця знаходження м.Миколаїв вул.Наваринська, 3 кв.69,

Повне судове рішення складено 04.04.2024 року

Головуючий суддя І.О.Притуляк