УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року

м. Київ

справа № 365/562/22

провадження № 61-16496ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року у справі за позовом заступника керівника Броварської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Згурівського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом заступника керівника Броварської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Ухвалою від 28 серпня 2023 року Згурівський районний суд Київської області відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про повернення позовної заяви особі, яка її подала.

Не погодившись з цією ухвалою, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, проте ухвалою від 20 вересня 2023 року Київський апеляційний суд відмовив у прийнятті апеляційної скарги та повернув апеляційну скаргу заявнику.

17 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно тлумачив норми процесуального закону, не врахувавши пункт 16 частини першої статті 353 ЦПК України, за змістом якого окремо від рішення суду підлягає оскарженню ухвала про залишення позову (заяви) без розгляду.

Вивчивши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Відмовляючи у прийнятті апеляційної скарги та повертаючи її без розгляду заявнику, апеляційний суд керувався тим, що ухвала Згурівського районного суду Київської області оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Процедура апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції визначена приписами статті 353 ЦПК України.

Положення частини першої статті 353 ЦПК України визначають вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, на які учасники справи чи інші особи, якщо судовим рішенням вирішено питання про їх права, обов`язки, свободи та інтереси.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала суду першої інстанції про відмову у поверненні позову особі, яка його подала, відсутня серед визначеного частиною першою статті 353 ЦПК України переліку ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

За таких обставин заперечення на таку ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

За змістом пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, надавши оцінку апеляційній скарзі в контексті вимог статті 353 ЦПК України, правильно застосував приписи пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, повернувши апеляційну скаргу заявнику, оскільки така ухвала суду першої інстанції не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Доводи касаційної скарги висновку суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до хибного тлумачення процесуального закону. Заявник помилково вважає можливим оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про повернення позовної заяви особі, яка її подала, окремо від рішення суду, посилаючись на пункт 16 частини першої статті 353 ЦПК України, якою передбачено право на апеляційне оскарження ухвали про залишення позову (заяви) без розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За таких обставин зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а отже у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України слід відмовити.

Керуючись статтями 261, 394 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року у справі за позовом заступника керівника Броварської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров