1Справа № 335/344/24 2-о/335/46/2024
12 січня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання: Колесник Д.С. заявника ОСОБА_1 , представника заявника - адвоката Лічман І.І., заінтересованої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -
10.01.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо її чоловіка ОСОБА_2 .
Заява обґрунтована тим, що заявник ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 . Разом з нею проживає її неповнолітня донька ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З ОСОБА_2 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 13.08.2005 року. Тривалий час ОСОБА_2 створює неможливі умови проживання у квартирі за адресою АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, тривалий час зловживає алкоголем, має ігрову залежність. З середини 2023 року їх життя стало нестерпним. Він систематично вчиняє щодо них домашнє насильство, робить неможливим проживання з ним в одній квартирі. В стані алкогольного сп`яніння веде себе неадекватно, стає агресивним, влаштовує сварки, конфлікти із застосуванням ненормативної лексики, ображає, обзиває принизливими словами, погрожує фізичною розправою (зарізати, прибити тощо), штовхає, все це відбувається в присутності неповнолітньої дитини. Погрози систематично надсилає у вигляді смс-повідомлень. Окрім психологічного насильства застосовує економічне насильство, забирає та виносить з квартири побутову техніку ( ноутбук, фотоапарат), гроші, ювелірні прикраси.
Внаслідок такої поведінки заявник з донькою постійно знаходяться в стресовому стані, почуваються в квартирі в небезпеці, вимушені переховуватись. Таким чином, ОСОБА_2 створив нестерпну обстановку для них.
Останнього разу, 01.01.2024 року ОСОБА_2 вчинив сварку, обзивав заявника, принижував, штовхав, розбив об стіну телефон та ноутбук доньки.
З приводу таких неправомірних дій ОСОБА_2 вимушена була викликати поліцію.
Працівниками поліції було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 :
- 01.01.2024 року терміновий заборонний припис № 411957 стосовно постраждалої особи ОСОБА_1 , яким строком на 8 діб заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою від домашнього насильства та зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи.
В той же день, ОСОБА_2 проігнорував вимоги термінового заборонного припису, прийшов за адресою АДРЕСА_1 , почав вибивати вхідні двері, я вимушена була вдруге викликати поліцію.
Працівниками поліції були складені протоколи про адміністративне правопорушення відносно кривдника за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Незважаючи на вжиті заходи, заборонний припис, ОСОБА_2 продовжує вчиняти домашнє насильство.
В теперішній час заявник з дочкою вимушені переховуватись, так як почуваються в квартирі в небезпеці.
Таким чином, домашнє насильство має тривалий характер та несе ризики здоров`ю та життю заявниці та неповнолітньої дитини.
На підставі вищевикладеного заявник просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає: АДРЕСА_1 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) за адресою АДРЕСА_1 з постраждалими особами ОСОБА_1 та неповнолітньою ОСОБА_3 , заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування постраждалими особами ОСОБА_1 та неповнолітньою ОСОБА_3 , заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами ОСОБА_1 та неповнолітньою ОСОБА_3 або контактувати з ними через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та представник заявника адвокат Лічман І.І. підтримали вимоги заяви та просила їх задовольнити у повному обсязі.
В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 проти задоволення заяви не заперечував.
Заслухавши пояснення заявника, її представника, заінтересованої особи, вивчивши письмові докази, встановивши обставини справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено що заявник ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_2 , з 13.08.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області, серії НОМЕР_1 ,актовий запис 26.
Заявник ОСОБА_1 , разом з донькою та ОСОБА_2 проживають за адресою АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належить на праві власності заявнику.
ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, тривалий час зловживає алкоголем, має ігрову залежність, з середини 2023 року їх життя стало нестерпним, він систематично вчиняє щодо них домашнє насильство, робить неможливим проживання з ним в одній квартирі, в стані алкогольного сп`яніння веде себе неадекватно, стає агресивним, влаштовує свари, конфлікти із застосуванням ненормативної лексики, ображає, обзиває принизливими словами, погрожує фізичною розправою, штовхає, все це відбувається в присутності неповнолітньої дитини. Погрози систематично надсилає у вигляді смс-повідомлень. Окрім психологічного насильства застосовує економічне насильство, т.б. забирає та виносить з квартири побутову техніку, гроші, ювелірні прикраси.
Внаслідок такої поведінки заявник з донькою постійно знаходяться в стресовому стані, почуваємось в квартирі в небезпеці, вимушені переховуватись .
Працівниками поліції було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 , а саме 01.01.2024 року складено терміновий заборонний припис № 411957 стосовно постраждалої особи ОСОБА_1 , яким строком на 8 діб заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою від домашнього насильства та зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи.
Працівниками поліції були складені протоколи про адміністративне правопорушення відносно кривдника за ч.1 ст.173-2 КУпАП, які передані на розгляд до суду.
Незважаючи на вжиті заходи, заборонний припис, ОСОБА_2 продовжує вчиняти домашнє насильство.
Таким чином, домашнє насильство має тривалий характер та несе ризики здоров`ю та життю заявниці та неповнолітньої дитини.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон) визначені терміни, зокрема, наступні:
- домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;
- психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;
- фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру;
- кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі;
- особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.
Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя.
У даній справі встановлено судом, що між сторонами склалися певні конфліктні стосунки, підґрунтям яких є шкідливі звички чоловіка заявника, його аморальний спосіб життя, агресивна поведінка, вживання алкоголю.
Відповідно до п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 1 Закону, запобігання домашньому насильству система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються.
Обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи;
Згідно ст. 24 Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.
Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (ч. 2 ст. 26 Закону).
З огляду на викладене, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.
Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 2 ст. 3506 ЦПК України).

Разом з тим, ст. 8 Конвенції гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Тобто, при вирішенні питання щодо домашнього насильства суду потрібно переконатися, чи ґрунтується відповідна заява на достатній доказовій базі.

В даному випадку, заявником у повному обсязі доведені ризики, які, на її думку, мають місце у відносинах сторін та становлять пряму загрозу для заявника та її доньки.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги щодо встановлення обмежувального припису є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 3505 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

На підставі ст. ст. 12, 13, 76, 81, 258, 259, 265, 3506, 353, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , що мешкає за адресою АДРЕСА_1 ), заінтересована особа ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, мешкає за адресою АДРЕСА_1 ), про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому визначити тимчасові обмеження його прав, строком на 6 (шість) місяців з наступними заборонами:

-заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) за адресою АДРЕСА_1 з постраждалими особами ОСОБА_1 та неповнолітньою ОСОБА_3 ;

-заб оронити наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування постраждалими особами ОСОБА_1 та неповнолітньою ОСОБА_3 ;

-заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами ОСОБА_1 та неповнолітньою ОСОБА_3 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 3506 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії повного рішення суду вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення (ч. 1 ст. 3508 ЦПК України).

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 12.01.2024 року.

Суддя А.В.Воробйов