Справа № 392/186/24
Провадження № 2/392/295/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Бадердінової А.В., секретар судового засідання Постолюк А.П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Мала Виска Кіровоградської області цивільну справу №392/186/24 за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Панченко Ірина Миколаївна до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Панченко І.М. звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Спадкоємцями 1 черги за законом є позивач та її рідна сестра (відповідач по справі). У встановлений законом строк позивач прийняла спадщину, шляхом подання до приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Сосновського А.В. заяви про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину на присадибну ділянку, площею 0,25 га та свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, площею 0,0211 га. Відповідач у встановленому законом термін подала заяву про відмову від прийняття спадщини. В подальшому позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , але приватний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, обґрунтовуючи свою відмову тим, що відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують права власності на житловий будинок за померлим та не зареєстровано право власності на нього. Даний житловий будинок був побудований матір`ю і батьком позивача. Після закінчення будівництва право власності не було належним чином зареєстровано в органах бюро технічної інвентаризації. На даний час право власності на вищевказане спадкове майно (будинок) позивач не має можливості оформити відповідно до вимог законодавства, у зв`язку з відсутністю правововстановлюючих документів. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відповідного органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невідємною частиною правовстановлюючого документа. В даний час здійснити таку державну реєстрацію право власності на нерухоме майно неможливо у зв`язку зі смертю власника будинку. На підставі чого, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області суду від 31.01.2024 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Панченко І.М в підготовче судове засідання подано заяву, зареєстровану судом 29.03.2024 року за вх. №3361, в якій остання просила розгляд справи провести у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву, зареєстровану судом 15.02.2024 року за вх. №1720, про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. ст.55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №37, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 15.03.2023 року Смолінською селищною радою Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.19).

ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №10, її батьками в свідоцтві про народження зазначені батько « ОСОБА_3 », мати « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 08.04.1966 року Хмелівським сільЗАГС Маловисківського району Кіровоградської області. (а.с 10).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 , актовий запис №39, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 05.10.1985 року Хмелівською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області (а.с.17).

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розлучилася та повторно зареєструвала шлюб із ОСОБА_9 , актовий запис №02, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_10 », що підтверджуєть копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 виданого 09.04.2005 року Хмелівською сільською радою Маловисківського районну Кірвоградської області (а.с.18).

З копії спадкової справи та довідки наданої приватним нотаріусом Сосновським А.В. вбачається, що ОСОБА_1 , звернулася із заявою про прийняття спадщини зареєстрованою у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №80 до спадкової справи №29/2023 від 05.05.2023 року, після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Надалі на її ім`я були видані свідоцтва про право на спадщину на слідуюче майно: земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 0,0211 га, кадастровий номер :51:000:0324; земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,4002 га, кадастровий номер :02:001:0701; земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 0,2500 га, кадастровий номер :51:000:0323; недоотриману пенсію за березень 2023 року; трактор колісний марки МТЗ 50,1972 року випуску; причеп марки 1ПТС 2,2001 року випуску. Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , приватним нотаріусом винесена Постанова про відмову у видачі нотаріальної дії, так як відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на житловий будинок за померлим.

Крім того, як вбачається з вказаної спадкової справи, відповідач ОСОБА_2 , 05.05.2023 року подала заяву про відмову від прийняття спрадщини, що зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №81 до спадкової справи №29/2023 року, тобто відповідач ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщини, після померлого батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою №17/02-31 від 22.01.2024 року, приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Сосновським А.В., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право на спадщину вищевказаного житлового будинку (а.с.25).

Відповідно до висновку про вартість об`єкта незалежної оцінки від 25.01.2024 року вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 становить 60718 грн. (а.с.26-75).

Крім того, судом досліджено інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна відповідно до якої ОСОБА_1 - приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області видано свідоцтво про право на спадщину за №78 від 19.01.2024 року на земельну ділянку :51:000:0323, площею 0,25 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.79-80).

Відповідно до ч 1 ст. 31 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року (зі змінами та доповненнями), для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення негосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації права власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Крім цього, відповідно до п. 42 Постанови КМУ № 1127 від 25 грудня 2015 р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

З архівної довідки №324 від 16.05.2023 року, виданої ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», вбачається, що за архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентарізації» Смолінська дільниця, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , станом до 01.01.2013 року не зареєстровано (а.с.20).

Як вбачається із наданої інформації приватним нотаріусом Сосновським А.В. за вих. №28/01-16 від 11.03.2024 року ОСОБА_1 видано свідоцтва про право на спадщину за законом яка, зокрема, складається із земельних ділянок, що входить до складу спадщини яка була виділена спадкодавцю в натурі (на місцевості) за рахунок земельної частки (паю) та належала йому на праві особистої приватної власності та одночасно повідомлено, що документ, який посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 відсутній, тому надати його нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину неможливо.

Відповідно до копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого значиться ОСОБА_3 (а.с.22-24).

Відповідно до абзацу 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до абзацу 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду У країни «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином з вищезазначених обставин вбачається, що позивач позбавлена можливості оформити свої права на спадкове майно в нотаріальному порядку у вигляді житлового будинку по АДРЕСА_1 , що належав померлому ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На даний час право власності на вищевказане спадкове майно (будинок) позивачка не має можливості оформити відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, тому питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно.

Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Факт того, що особа за життя не оформила свого права на спадкове майно, не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у її спадкоємців, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 31.08.2020 року по справі№350/1850/17.

Отже, з викладеного вбачається, що для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7).

Позивач ОСОБА_1 надала докази, якими підтверджується, що вона є спадкоємцем за законом після померлого батька ОСОБА_3 , інших спадкоємців за законом чи за заповітом, що прийняли б спадщину після померлого спадкодавця, немає. Відповідач ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем першої черги подала заяву про відмову від прийняття спадщини, що міститься в матеріалах спадкової справи. При цьому, позивач не має можливості оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, від яких залежить виникнення у позивача права на спадщину.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

На підставі встановленого, так як вирішити питання про прийняття спадщини позивачем через органи нотаріату неможливо, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (будинок), інших осіб, які претендують на будинок спадкодавця не встановлено, тому суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Питання розподілу судових витрат в позові не ставиться, тому суд залишає судові витрати за позивачем.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216-1218,1270,1296 ЦК України , ст. ст. 81, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом у першу чергу після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на цілий житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити фактично понесеними.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова