Справа № 157/1048/23
Провадження №2-з/157/1/24
УХВАЛА

04 квітня 2024 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря судового засідання Плакоша Д.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

ОСОБА_1 02 квітня 2024 року подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити стягнення з неї заборгованості на користь ТОВ «Бізнес позика» в сумі 17 733 гривні 84 копійки та 2 147 гривень 20 копійок судового збору в межах виконавчого провадження №74320017, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С.С.

На обґрунтування заяви вказала, що 30 серпня 2023 року Камінь-Каширським районним судом розглянуто цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, справа № 157/1048/23. На підставі виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. розглянув заяву стягувача про примусове виконання рішення та виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 74320017 від 04 березня 2024 року. Вважає, що заочне рішення, яке винесене за результатами розгляду вищевказаної справи, має бути скасоване. Також зазначила, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, що здійснюється на підставі виконавчого листа № 157/1048/23, виданого 26 грудня 2023 року, може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення прав відповідача, за захистом яких вона звернулася до суду. Стверджує, що існує реальна загроза порушення її прав та інтересів, оскільки на підставі незаконного виконавчого документу вона безпідставно буде позбавлена власного майна та коштів.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши додані до неї документи, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Суд встановив, що Камінь-Каширський районний суд розглянув цивільну справу №157/1048/23, провадження № 2/157/233/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Камінь-Каширського районного суду від 30 серпня 2023 року вказаний позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за договором про надання кредиту №356046-КС-001 від 15 липня 2021 року в сумі 17 733 гривні 84 копійки та 2 147 гривень 20 копійок судового збору.

Ухвалою Камінь-Каширського районного суду від 03 квітня 2024 року вищезазначене заочне рішення скасоване, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Бізнес позика» у межах виконавчого провадження №74320017.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

З огляду на викладене вбачається, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Отже забезпечення позову вживається у випадку, якщо позивач має побоювання, які викликані тим, що відповідачем протягом розгляду справи по суті буде вчинено дії, що приведуть до неможливості виконання рішення суду в разі ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову у справі за позовом ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто у справі, де вона є відповідачем, що не відповідає засадам інституту забезпечення позову. Тому суд вважає, що вимога ОСОБА_1 про зупинення стягнення заборгованості з неї на користь ТОВ «Бізнес позика» в сумі 17 733 грн 84 к. та 2 147 грн 20 к. судового збору в межах виконавчого провадження №74320017, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С.С., є безпідставною і до задоволення не підлягає. За таких обставин суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 153, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Б.С. Гамула