печерський районний суд міста києва
Справа № 296/983/24-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2024 р. Суддя Печерського районного суду м. Києва Хайнацький Є.С., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - заявник, ОСОБА_1 ) звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 12.11.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2471.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 05.02.2024 року заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя передано на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Згідно ст. 32 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Перевіривши заяву з доданими до неї матеріалами, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як визначено у ч.ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Як визначено у ч. 2 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Приписами ч. 1 ст. 109 СК України визначено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. При цьому, договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса (ч. 2 ст. 109 СК України).

Тобто, подружжя яке має дітей, має право звернутися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу (тобто із заявою, що підписана кожним з подружжя) та надати суду письмовий договір про те, з ким із них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Натомість, заява подана лише від імені одного з подружжя - ОСОБА_1 . Доказів того, що наявна згода іншого подружжя на подання такої заяви, у матеріалах заяви відсутня. Більше того, зі змісту заяви вбачається, що подружжя дітей не має.

Згідно ст. 106 СК України та діючих Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні розірвання шлюбу між подружжям, яке не має неповнолітніх дітей, здійснюється органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя.

За таких обставин, заява про розірвання шлюбу у порядку окремого провадження повинна подаватися до суду спільно подружжям (чоловіком та дружиною), має містити докази наявності у подружжя неповнолітніх дітей.

Також, суддя роз`яснює заявнику, що у разі наявності спору щодо розірвання шлюбу, справа підлягає розгляду у порядку позовного, а не окремого провадження.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи, що заявником подано заяву до суду в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу подружжям, яке не має дітей, тобто відсутній порядок розгляду даної заяви у порядку, визначеному ст. 294 ЦПК України, суд дійшов висновку, що у даному випадку заява не підлягає розгляду у порядку окремого провадження та у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 105, 293, 294, 315, 348, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 02.04.2024 року.

Суддя Є.С. Хайнацький