Житомирський апеляційний суд
Справа №279/2183/21 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л.А.
Категорія 68 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 279/2183/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 7 серпня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Недашківської Л.А..,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що з 17 січня 2015 року перебував у шлюбі з відповідачкою, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського управління юстиції у м. Києві та зроблено актовий запис №59. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Їх родина проживала в Польщі, де у них народилась донька ОСОБА_3 .

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав запрошення від роботодавців із США, й спочатку сам виїхав до США, а його дружина з донькою повернулись в м. Коростень. Облаштувавшись в США, він у липні 2018 року забрав свою родину до себе. Однак через деякий час між ним та дружиною погіршились стосунки. ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідачка народила дитину ОСОБА_5 , яка була зареєстрована згідно із законодавством США. В подальшому їх стосунки з дружиною погіршувались і 12 липня 2020 року у зв`язку з службовою необхідністю він повернувся в Україну. Відповідачка з дітьми залишилась в США.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 4 грудня 2020 року шлюб між ними було розірвано. Враховуючи сімейні відносини, які склались між ним та дружиною, він переконаний, що не являється біологічним батьком дитини - дівчинки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому звернувся до суду з даним позовом.

Таким чином, просив суд визнати, що він не являється батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 серпня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зокрема, зазначає, що в оскаржуваному рішенні міститься твердження про готовність відповідачки приїхати до України з дитиною для проведення судово-медичної експертизи за умови, що він надасть дозвіл на виїзд дитини закордон та оплатить витрати, пов`язані з приїздом до України. Проте дане твердження є голослівним та таким, що не відповідає дійсності, оскільки на початку судового процесу він наполягав на тому, що експертиза має відбутися на території України згідно з чинним законодавством, і був готовий всебічно сприяти цьому. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 вересня 2021 року була призначена судово-медична генетична експертиза. Відповідно до повідомлень експерта та на виконання ухвали він прибував до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи неодноразово, а саме 14 січня 2022 року, 23 вересня 2023 року та 11 листопада 2022 року. Крім того, визначалася дата прибуття на експертизу 25 лютого 2022 року, але у зв`язку з військовою агресією рф бюро судово-медичної експертизи не працювало. Натомість відповідачка, нехтуючи вимогами ухвали та зловживаючи своїми процесуальними правами у розумінні норм, визначених ч. 1 109 ЦПК України, жодного разу не прибула до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, що свідчить про ухилення останньої від проведення експертизи.

Зауважує, що у зв`язку з військовою агресією рф проти України готовий був розглянути варіанти компенсації приїзду відповідачки та дитини не лише до України, а й назад, до США, проте така пропозиція була ОСОБА_2 проігнорована.

Вважає безпідставними посилання відповідачки на нібито його заперечення щодо надання дозволу на виїзд дитини до України, адже саме він у першу чергу зацікавлений у встановленні істини у справі, а відповідачка, маючи певні сумніви у своїй подружній вірності, постійно ухилялася від виконання покладених на неї процесуальних обов`язків. Так, вона жодного разу не з`явилася і не виявила бажання з`явитися для проведення експертизи до України до повномасштабного вторгнення рф в Україну, а вже пізніше почала стверджувати, що це небезпечно.

Звертає увагу на те, що від представника відповідачки дійсно надійшла письмова пропозиція про здійснення фактичних дій для проведення генетичного дослідження. Проте дана пропозиція надійшла у день судового засідання, а саме 7 серпня 2023 року, та містила лише інформацію про компанію DNA Labcorp в США, яка взагалі експертною діяльністю не займається, що в черговий раз вказує на зловживання процесуальними правами та маніпуляцію обставинами справи.

Спростовує твердження суду про свою відмову оплачувати вартість дослідження, про що свідчать його письмові пояснення від 7 серпня 2023 року. Зазначає, що ним також було запропоновано відповідачці пройти експертне дослідження у Республіці Польща, про що направлено електронного листа ОСОБА_2 та її представнику, проте жодної відповіді він не отримав.

Отже, на думку позивача, він зі своєї сторони всебічно намагався сприяти тому, щоб отримати відповідь на питання, чи являється він біологічним батьком дитини, а саме тричі приїздив до експертної установи у м. Києві, знайшов та надав детальну інформацію про можливість проходження експертизи на території Республіки Польща, був готовий обговорити варіанти компенсації витрат, пов`язаних з проходженням експертизи як на території України, так і на території Республіки Польща.

У свою чергу, відповідачка жодного разу не з`явилася для проходження експертизи, використовуючи своє право на представництво, жодного разу особисто не прийняла участі у судовому засіданні, у тому числі віддалено за допомогою відеозв`язку, більш ніж за два роки судового розгляду, ввела в оману суд, надавши контактні дані компанії, де нібито можна було пройти тест, та повністю проігнорувала його пропозицію проходження експертизи на території Республіки Польща.

В судовому засіданні представник відповідачки- адвокат Компанець М.Б., не визнав доводи апеляційної скарги, зазначивши, що суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Також звернув увагу на ту обставину, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, адже , оспорюючи своє батьківство щодо малолітньої ОСОБА_4 , він не просив внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини.

Представник позивача адвокат Халімончук Р.М., в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи з тих підстав, що він з 28 березня 2024 року перебуває на амбулаторному лікуванні. На підтвердження даної обставини надав суду довідку КНП « ЦПМСД Ушомирської сільської ради».

Матеріали справи також свідчать, що представник позивачки 18 грудня 2023 року звертався до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він приймає участь у іншому судовому процесі. Будь-яких доказів на підтвердження цієї обставини не надано.

Клопотання про відкладення розгляду справи надійшло також й від представника відповідачки.

Вказані клопотання були задоволені судом й наступне судове засідання призначено на 9 год. 30 хв. 20 лютого 2024 року.

19 лютого 2024 року представник позивача повторно звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи з тих підстав, що він перебуває на лікарняному. При цьому, суду не було надано жодних доказів на підтвердження даної обставини.

У зв`язку із задоволенням даного клопотання розгляд справи призначено на 8 год. 50 хв. 2 квітня 2024 року.

Таким чином, враховуючи, що представник ОСОБА_1 тричі не з`являвся в судові засідання, й з огляду на ту обставину, що явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, з метою дотримання строків розгляду цивільних справ, передбачених цивільним процесуальним законодавством України, колегія суддів ухвалила здійснити розгляд справи за відсутності адвоката Халімончука Р.М.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 17 січня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 4 грудня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Позивач заперечує своє батьківство стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

За клопотанням позивача ухвалою суду від 29 вересня 2021 року призначено судово-медичну експертизу генетичної ідентифікації, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертиз ( м. Київ, вул. Докучаївська, №4).

На вирішення експертизи поставлено наступне питання: « Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ?».

21 грудня 2021 року до суду від експертної установи надійшов лист № 100-872/2477 від 15 грудня 2021 року про забезпечення явки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом з дитиною ОСОБА_6 до установи для відбору зразків крові, який відбудеться 14 січня 2022 року, о 12 год. 30 хв. у приміщенні відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи ( вул. Докучаєвська, №4).

Повідомлення про необхідність явки до експертної установи направлялося за зареєстрованим місцем проживання відповідачки та повернулося до суду з відміткою про причини невручення : « за закінченням терміну зберігання».

У листі експертної установи від 17 січня 2022 року № 100-17/62 зазначено, що 14 січня 2022 року ОСОБА_1 з`явився для відбору зразків крові, ОСОБА_2 разом з дитиною для відбору зразків крові не з`явилась. У зв`язку з наведеним, відбір зразків корові призначено на 13 год. 00 хв. 25 лютого 2022 року й експертна установа просила забезпечити явку сторін разом з дитиною до відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи.

ОСОБА_2 була повідомлена про необхідність прибути до експертної установи у визначений час, що підтверджується відповідною відміткою на повідомленні про вручення поштового відправлення( вручено уповноваженій особі).

Відбір зразків для проведення експертизи не відбувся у зв`язку з початком війни рф проти України, про що експертна установа зазначила у своєму листі від 14 червня 2022 року.

Наступна дата відбору зразків була призначена на 23 вересня 2022 року, про що сторони були повідомлені ( а.с.105, 106, том 1).

23 вересня 2022 року ОСОБА_1 з`явився до експертної установи, відповідачка не прибула для відбору зразків.

Експертна установа повідомила суд про те, що відбір зразків відбудеться 11 листопада 2022 року.

Листом від 14 листопада 2022 року № 100- 258/1165 експертна установа повідомила суд про неможливість проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації у зв`язку з тим, що незважаючи на неодноразові призначення дати відбору, ОСОБА_2 на відбір зразків крові не з`явилася.

Статтею 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Частиною першою статті 122 СК України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Згідно з положеннями частин першої-третьої статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

За правилами частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері, іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами ( стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Статтею 109 ЦПК України передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації,

На сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства ( рішення ЄСПЛ у справі «Kalacheva v.russianfederation» №3451/05, параграф 34, від 7 травня 2009 року).

Отже, висновок генетичної експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства.

Як свідчать матеріали справи, експертиза не була проведена внаслідок того, що відповідачка разом з дочкою тричі не з`явилася до експертної установи для відбору зразків крові.

У постанові Верховного Суду від 10 травня 2022 року в справі №473/1343/18 зазначено, що стаття 109 ЦПК України встановлює процесуальні наслідки для осіб, які ухиляються від участі в експертизі. Суд може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні лише у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо. Застосування наслідків ухилення від участі в експертизі можливе лише після постановлення ухвали про призначення експертизи та підтвердження факту ухилення особи від участі в експертизі. Ухиленням від участі в експертизі є умисні дії особи, яка бере участь у справі, метою яких є неможливість проведення експертизи. Такий висновок міститься у постанові Верховного суду від 20 вересня 2023 року у справі №585/972/22.

Представник відповідачки в поясненнях до суду вказав, що ОСОБА_2 не заперечує проти проведення експертизи за умови її організації та проведення (або відібрання генетичних зразків) за місцезнаходженням дитини, компенсації витрат на відповідні процедури та пересилання документів, з урахуванням пріоритетності життя та здоров`я дитини.

Крім того, в подальшому, незважаючи на те, що в даний час Україна потерпає від збройної агесії рф, ОСОБА_2 погоджувалась приїхати з дитиною до України для відбору зразків для можливості проведення генетичної експертизи, за умови надання позивачем дозволу на виїзд дитини з США та оплату витрат на приїзд до України. Такі дії не були вчинені позивачем.

Окрім того, з метою збереження життя та здоров`я малолітньої дитини, а також власного життя та здоров`я у відповідачки були обґрунтовані підстави для уникнення поїздок на територію України, зокрема, Київської області та м. Києва.

Під час апеляційного розгляду позивач не виявив бажання повторно скористатися правом на звернення до суду з клопотанням про призначення судово-медичної експертизи.

На переконання колегії суддів, призначення такої експертизи на стадії апеляційного перегляду надало б можливість повно та всебічно з`ясувати обставини справи або ж беззаперечно пересвідчитися у наявності підстав для застосування статті 109 ЦПК України.

Окрім того, колегія суддів вважає обгрунтованими посилання представника відповідачки на ту обставину, що, оспорюючи своє батьківство стосовно малолітньої ОСОБА_4 , позивач не просив виключити запис про нього як батька з актового запису про народження дитини, як цього вимагають положення частини першої статті 136 СК України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,270 367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішенняКоростенського міськрайонного суду Житомирської області від 7 серпня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 5 квітня 2024 року.