РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Фурдись В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Рівнеобленерго» про захист прав споживача, визнання дій протиправними, зобов`язання поновити електропостачання, стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до ПрАТ «Рівнеобленерго» про захист прав споживача, визнання дій протиправними, зобов`язання поновити електропостачання, стягнення моральної шкоди звернувся ОСОБА_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить позов задоволити, а саме: звільнити позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору; визнати дії ПрАТ «Рівнеобленерго» щодо повного припинення електропостачання від мережі електропостачання споживачу ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 протиправними; зобов`язати поновити повне електропостачання від мережі електропостачання споживачу ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ; стягнути з ПрАТ «Рівнеобленерго» на користь позивача ОСОБА_1 844 682 грн. 40 коп. на відшкодування моральної шкоди, що завдана протиправними діями ПрАТ «Рівнебленерго» по повному припиненню електропостачання споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, подані письмові докази та заслухавши учасників по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України» § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Предметом спірних правовідносин є відносини в сфері постачання фізичним особам електричної енергії, які регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про ринок електричної енергії», Кодексом систем розподілу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 14 березня 2018 року № 310, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та ПраТ «Рівнеобленерго» укладено договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 01 січня 2019 року № 256182608 (далі - договір) , у якому визначено права та відповідальність сторін.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні договором про користування електричною енергією №256182608 від 01 січня 2019 року. З нього також вбачається, що пунктом 10 договору визначено порядок обмеження та припинення електропостачання, у тому числі несплати споживачем відповідних платежів.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2020 року по справі №569/8506/19 позов Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення вартості необлікованої електроенергії задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» (на розподільчий рахунок № НОМЕР_1 у ВАТ « Державний ощадний банк України» МФО 333368, ) вартість необлікованої електричної енергії у розмірі 22208 (двадцять дві тисячі двісті вісім) грн. 78 коп., стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» (на поточний рахунок № НОМЕР_2 Філія РОУ АТ «Ощадбанк», МФО 333368, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення набрало законної сили 09 липня 2021 року.

14 вересня 2021 року по справі №569/8506/19 судом видано виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання.

Відповідно до досліджених в судовому засіданні відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень вбачається, що відкрито виконавче провадження №67326110, за виконавчим листом від 14 вересня 2021 року № 569/8506/19, виданого Рівненським міським судом Рівненської області; орган ДВС, до якого надійшов на виконання виконавчий документ відділ ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; категорія виконавчого документа стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг; боржник ОСОБА_1 , стягувач приватне акціонерне товариство «Рівнеобленерго»; резолютивна частина виконавчого документа стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» вартість необлікованої електричної енергії в розмірі 22208 грн.78 коп., стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. 00 коп.

З дослідженого в судовому засіданні попередження від 10 квітня 2023 року №59-20/87 вбачається, що ПраТ «Рівнеобленерго» рекомендованим листом з повідомленням від 10.04.2023 року позивачу ОСОБА_1 направлено попередження про припинення розподілу електричної енергії у звязку із наявною заборгованістю в сумі 22208,78 грн. за несанкціонований відбір електричної енергії.

З дослідженого в судовому засіданні попередження від 09 травня 2023 року вбачається, що відповідач ПрАт «Рівнеобленерго» повторно рекомендованим листом з повідомленням надіслав попередження про припинення розподілу електричної енергії у звязку із наявною заборгованістю в сумі 22208,78 грн. за несанкціонований відбір електричної енергії користувачем (споживачем), втручання в роботу засобів обліку електричної енергії.

Отже, Товариством дотримані всі необхідні вимоги щодо виконання процедури відключення. У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється. Станом на 20 червня 2023 року позивач не сплатив вартість необлікованої електричної енергії в сумі 22208 грн. 78 коп. на виконання рішення суду, а тому було припинено постачання електричної енергії споживачу.

Аргументи позивача про те, що відповідач не мав права відключати позивача на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року (із внесеними змінами згідно Постанови КМУ №390 від 21 квітня 2023 року забороняється припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі, проте в даному випадку підставами відключення електропостачання було несплати вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих правил, визначеної відповідно до законодавства (за умови прийняття судом рішення щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи) (аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 22.08.2022 у справі № 206/5490/20)

3 огляду на вищезазначене, можна зробити висновок, що працівники ПрАТ «Рівнеобленерго» діяли у межах норм законодавчих актів.

Відповідно до частини 1, 2 статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судові рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначає виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до абз. 1 ч.3 ст.58 ЗУ «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Пунктом 7.5 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі Правила роздрібного ринку електричної енергії)передбачено, що можливість припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі: несплати вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, визначеної відповідно до законодавства (за умови прийняття судом рішення щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи) та у разі заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи.

Пунктом 11.5.2 Кодексу системи розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №310 передбачено, що розподіл електричної енергії споживачу може бути припинено у разі виявлення несанкціонованого відбору електричної енергії користувачем або втручання в роботу засобів обліку електричної енергії або елементів системи розподілу або у разі наявності заборгованості за несанкціонований відбір електричної енергії; несанкціоноване відновлення електроживлення Користувача (споживача електричної енергії).

Умови та порядок припинення й відновлення постачання електричної енергії споживачу визначені розділом VII Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Відповідно до абз.5 п.п.2, 3 п.7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження.

Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом).

Щодо стягнення з ПрАТ «Рівнеобленерго» на користь Позивача 844682 грн. 40 код, відшкодування моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою що до неї членів її сімї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у звязку з посяганням на її права та інтереси.

Як розяснено у п. 5 постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладання адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, причинний звязок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обовязкових умов настання деліктної відповідальності.

Визначення причинного звязку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обовязку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий звязок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Обєктивний причинний звязок як умова відповідальності виконує функцію визначення обєктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями.

Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний звязок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний звязок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди).

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2020 року у справі №686/25718/19 (провадження №61-7697св20), від 30 грудня 2020 року у справі №482/48/19(провадження №61-11020св20).

Крім того, позивач не надав суду будь яких доказів на підтвердження моральних чи фізичних страждань, тому суд вважає дану вимогу безпідставною, незабезпеченою належними та допустимими доказами наявності вини ПрАТ «Рівнеобленерго» у спричиненні ОСОБА_1 моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, необгрунтованими, та такими, які не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Рівнеобленерго» про захист прав споживача, визнання дій протиправними, зобов`язання поновити електропостачання, стягнення моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації - АДРЕСА_1

Відповідач: ПрАТ «Рівнеобленерго», юридична адреса: м.Рівне, вул. Князя Володимира, 71,

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов