Справа №198/475/23
Провадження №2/0198/18/24
18 січня 2024 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судовим засіданням - судді Жмуд Н.М., за участю секретаря судових засідань - Романчук А.С., прокурора Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області Кисельова В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Юр"ївського районного суду Дніпропетровської області з викликлом сторін цивільну справу за позовною заявою виконуючого обов`язки керівника Щастинської окружної прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах: третя особа на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держгеокадастру у Луганській області до ОСОБА_1 , третя особа на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНОГРАЙ" про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації
02.11.2023 року до суду надійшла для розгляду вищевказана позовна заява від виконувача обов`язків керівника Щастинської окружної прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах: позивач Головне управління Держгеокадастру у Луганській області.
Відповідно до ч.7 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Розпорядженням від 06.03.2022 року №1/9-22 змінена територіальна підсудність судових справ Станично-Луганського районного суду Луганської області на Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.
Справа підсудна Юр`ївському районному суду Дніпропетровської області.
06.11.2023 року суддею Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження по справі.
21.12.2023 року суддею Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача будучи належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за адресою місцезнаходження у судове засідання не з`явився, разом з тим у поясненні датованому 13.12.2023 року просив суд розглянути справу за відсутності Позивача та його представника.
Відповідач, зважаючи на її громадянство РФ та місце проживання на території держави-агресора, повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи за місцем знаходження спірного нерухомого майна шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України, відповідними публікаціями, але своїм правом на участь не скористалася, про причини неприбуття не повідомила, відзиву на позов не надала.
Третя особа ТОВ «ЗЕРНОГРАЙ» належним чином та своєчасно повідомлене про дату, час і місце розгляду справи за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України), що підтверджується матеріалами справи, але своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористалось, повноважного представника не направило, пояснень щодо позову та заяв по суті справи не подало.
Тому, зі згоди прокурора Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області Кисельова В.Г. суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного.
Відтак, ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом набула у власність зазначені земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які за договорами оренди землі б/н та б/н (а.с.№14,15) від 22.01.2021 року передала у користування строком на 15 років Товариству з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОГРАЙ», про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.№23,26).
За інформацією ДМС Управління державної міграційної служби України в Луганській області (У ДМС у Луганській області) (а.с.№57) громадянка РФ ОСОБА_1 посвідками на тимчасове/постійне проживання в Україні, паспортом громадянина України, паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувалася.
Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності (ч.1). Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи (ч.2). Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (ч.3).
Тому, до спірних правовідносин повинно застосовуватись законодавство, чинне на момент їх виникнення та існування.
Згідно ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до положень ч. 3, 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Згідно ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 «Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю), зокрема в агропромисловому комплексі, в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постанові від 26.05.2020 по справі №912/2385/18 прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Установивши порушення вимог земельного законодавства, зокрема невідчуження відповідачем, як іноземцем протягом року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського виконувач обов`язків керівника Щастинської окружної прокуратури Луганської області звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області з проханням повідомити, чи вживатимуться управлінням заходи щодо звернення до суду з позовом про конфіскацію даних земельних ділянок.
Таким чином, у даній справі представництво прокурором інтересів держави особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Головного управління Держгеокадастру у Луганській області є правомірним.
Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.
Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту частини 2 статті 81 та інших норм Земельного кодексу України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.
Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини 2 статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.
Згідно з частиною 3 статті 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.
Разом з тим, за змістом частини 4 статті 81 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, підлягають відчуженню протягом року.
Згідно з пунктом «е» частини 1 статті 140 Земельного кодексу України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.
У разі невиконання вимог закону про обов`язок відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк настають наслідки, передбачені частинами 2, 4 статті 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах.
Відповідно до положень пункту 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) однією з підстав припинення права власності є конфіскація.
Частиною 6 статті 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Зважаючи на встановлені судом обставини про те, що відповідач будучи громадянином Російської Федерації, впродовж року після набуття у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення (з 2012 року і по даний час) не відчужила дані земельні ділянки, тому наявні законні підстави для конфіскації такої земельної ділянки.
Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, якою відповідач незаконно володіє, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами. Зазначений спосіб захисту чітко визначений частиною 4 статті 81 Земельного кодексу України.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Луганська обласна прокуратура при зверненні до суду сплатила судовий збір у сумі 5710,40 грн.
Оскільки позовні вимоги судом задоволені повністю, тому з відповідача на користь Луганської обласної прокуратури підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору.
Керуючись вимогами статей 13,14,19,41 Конституції України, 5,346 ЦК України, 13, 56, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 289, 354 ЦПК України, 80,81,140,145 ЗК України суд,
Позовну заяву керівника Щастинської окружної прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах: третя особа на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держгеокадастру у Луганській області до ОСОБА_1 , третя особа на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНОГРАЙ" про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України.

Повний текст заочного судового рішення виготовлено 19 січня 2024 року .

Суддя Наталя ЖМУД