Справа № 372/889/23
Провадження № 2/369/1301/24
РІШЕННЯ

Іменем України

16.01.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Варварової М.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ПАТ «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

ПАТ «Страхова компанія «УСГ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, у якому просив суд стягнути з Відповідача - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий. адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Позивача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» суму страхового відшкодування розмірі 114 397,31 грн. (сто чотирнадцять тисяч триста дев`яносто сім) гривень 31 коп.

Стягнути з Відповідача - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - -не відомий, адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Позивача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» понесені судові витрати в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Страхова компанія «УСГ» зазначає, що 14.10.2020 року у м. Києві по вул. Хрещатик, 54 сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda-Fabia» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля «Porcshe Cayenne» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення Відповідачем Правил дорожнього руху України та його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

19 жовтня 2020 року Страхувальник звернувся до Позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи.

11 листопада 2020 року Позивачем на підставі Рахунку № 1065514 від 03 листопада 2020 року було складено страховий акт № ДККА-73471 та розрахунок страхового відшкодування до нього.

На підставі вищевказаних документів Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 241 897 (двісті сорок одна тисяча вісімсот дев`яносто сім) гривень 31 копійка. що підтверджується платіжним дорученням № 27904 від 11 листопада 2020 року.

Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО», згідно полісу № ЕР-143682649.

26 листопада 2020 року Позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування № 43791 до ПрАТ «СК «ВУСО», яке здійснило виплату в межах ліміт відповідальності в розмірі 127 500,00 гри..

Тому залишок боргу, який повинен сплатити Відповідач становить:

241 897,31 грн. - 127 500,00 грн. = 114 397,31 грн. (сто чотирнадцять тисяч триста дев`яносто сім) гривень 31 копійка.

22 січня 2021 року Позивачем на адресу Відповідача було направлено претензію №43731 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення.

Враховуючи небажання Відповідача в досудовому порядку вирішувати питання щодо повернення зазначеної вище суми, вони змушені звертатися до суду.

Ухвалою судді від 02 червня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання.

У судове засідання представник ПАТ «Страхова компанія «УСГ» не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду направили письмові пояснення, у яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки постановою Київського апеляційного суду скасовано постанову Шевченківського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 14.10.2020 року у м. Києві по вул. Хрещатик, 54 сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda-Fabia» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля «Porcshe Cayenne» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення Відповідачем Правил дорожнього руху України та його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з вказаної постанови 14 жовтня 2020 року, о 11 год. 35 хв., в м. Києві, по вул. Хрещатик, 54, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Skoda Fabia», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_3 , не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Porshe Cayenne», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті зіткнення автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.13.1 ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Київського апеляційного суду від 20.01. 2021 року Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 скасовано, а провадження по справі закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України, передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Нормою частини 1 статті 1166 ЦК України, передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Норма пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Нормою частини 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тобто, за відсутності постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, якою встановлено і повністю доведено вину відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності, у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про стягнення з нього матеріальної шкоди на користь позивача внаслідок ДТП.

Як на підставу своїх вимог, позивач посилається на факт винності у ДТП водія ОСОБА_1 та його винності в порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило ДТП.

Проте, в супереч вимогам статей 76 - 84 ЦПК України, факт винності у ДТП ОСОБА_1 та його винності в порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило ДТП, не підтверджено відповідними доказами.

Отже, під час розгляду справи позивачем, не виконано, передбаченого статтею 81 ЦПК України обов`язку довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що згідно із статтями 12, 13 і 76 - 84 ЦПК України, відповідно до яких на засадах змагальності сторін кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та суд не наділений функцією доказування, - позивач не довів ту обставину, на яку він посилається як на підставу своїх вимог, а саме: обставину винності у ДТП водія ОСОБА_1 , його винності в порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило ДТП та притягнення його до адміністративної відповідальності.

Як наслідок, наведені за змістом позовної заяви доводи позивача щодо винності у ДТП водія ОСОБА_1 , його винності в порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило ДТП та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені у встановленому цивільним процесуальним законом жодними фактичними доказами.

Згідно із частиною сьомою статті 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Крім того, суд відхиляє та не використовує під час розгляду справи по суті надані позивачем на підтвердження своїх вимог усі інші письмові докази, оскільки відповідно до вимог статей 77 і 80 ЦПК України, вони не є належними і достатніми для встановлення факту вини відповідача у вказаній ДТП та не підтверджують факт притягнення відповідача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, під час розгляду справи судом не встановлено існування передбачених цивільним законом підстав для стягнення з відповідача на користь позивача сум страхових виплат, оскільки позивачем не доведено перед судом факту винності відповідача у ДТП та притягнення його до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

При цьому, на підставі пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою в позові, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1166, 1187, 1188 ЦК України, статтями 1 - 13, 19, 23, 27, 34, 76 - 83, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263 - 265, 273 - 279 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ПАТ «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Тетяна ДУБАС