УХВАЛА

Іменем України

10 січня 2024 року

м. Київ

справа № 412/13141/2012

провадження № 61-17590ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року в справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), держаний виконавець Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на дії та бездіяльність органу примусового виконання,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність органу примусового виконання, заінтересовані особи: державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), держаний виконавець Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Скарга обґрунтована тим, щорішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2013 року у справі № 412/13141/2012 було скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та ухвалено нове про стягнення заборгованості у загальній сумі 3 967 469,11 грн в солідарному порядку, в тому числі з ОСОБА_1 як поручителя, та судових витрат у розмірі 1 073,00 грн.

На підставі виданих судом виконавчих листів були відкриті, а згодом закриті (через відсутність майна, на яке можливо звернути стягнення) виконавчі провадження, в межах яких було накладено арешт на все майно

ОСОБА_1 на підставі: 1) постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_1, виданий 25 квітня 2013 року, видавник: головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області МУЮ України Селезньов М. О.; постанова, про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: НОМЕР_1, виданий 25 квітня 2013 року, видавник: головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області МУЮ України Селезньов М. О. 2) постанови про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: НОМЕР_2, виданий 16 травня 2013 року, видавник: головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області МУЮ України Селезньов М. О.; постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_2, виданий 16 травня 2013 року, видавник: головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області МУЮ України Селезньов М. О. 3) постанови, про арешт майна боржника, серія та номер: 53332700, виданої 08 лютого

2017 року, видавник: державний виконавець Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Петров О. В.

Виконавчі провадження були завершені через відсутність майна, на яке можливо звернути стягнення, оскільки за рахунок нерухомого майна за адресою: вул. Некрасова, № 56 у смт. Обухівка Дніпровського (Дніпропетровського) району Дніпропетровської області, (раніше

смт. Кіровське), задовольнити вимоги інших кредиторів неможливо.

21 липня 2023 року адвокат Шипіленко Р. О. на офіційну електронну пошту направив заяву начальнику Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Одеса) про звільнення майна з під арешту з додатками. Станом

на 01 серпня 2023 року відповідь не надана, що свідчить про бездіяльність державних виконавців.

Посилаючись на викладені обставини, просив суд визнати неправомірною бездіяльність начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), визнати неправомірною бездіяльність начальнику Другого Правобережного відділу Документ сформований в системі «Електронний суд» 01 серпня 2023 року державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); звільнити з-під арешту, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_1, виданий 25 квітня 2013 року, видавник: головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області МУЮ України Селезньов М. О.; постанова, про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: НОМЕР_1, виданий

25 квітня 2013 року, видавник: головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області МУЮ України Селезньов М. О., нерухоме майно за адресою: вул. Некрасова, № 56 у смт. Обухівка Дніпровського (Дніпропетровського) району Дніпропетровської області; звільнити з-під арешту, накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: НОМЕР_2, виданий

16 травня 2013 року, видавник: головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області МУЮ України Селезньов М.О.; постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_2, виданий 16 травня 2013 року, видавник: головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області МУЮ України Селезньов М. О., нерухоме майно за вищезазначеною адресою; звільнити з-під арешту, накладеного на підставі постанови, про арешт майна боржника, серія та номер: 53332700, виданої 08 лютого

2017 року, видавник: Державний виконавець Новокодацького ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Петров О. В., нерухоме майно за адресою: вул. Некрасова, № 5 у смт. Обухівка Дніпровського (Дніпропетровського) району Дніпропетровської області.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2023 року скаргу задоволено частково.

Скасованоарешт, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_1, виданий 25 квітня 2013 року, видавник: головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області МУЮ України Селезньов М. О.; постанова, про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: НОМЕР_1, виданий

25 квітня 2013 року, видавник: головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області МУЮ України Селезньов М. О., нерухоме майно за адресою: вул. Некрасова, № 56 у смт. Обухівка Дніпровського (Дніпропетровського) району Дніпропетровської області.

Скасовано арешт, накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: НОМЕР_2, виданий 16 травня 2013 року, видавник: головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області МУЮ України Селезньов М. О.; постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_2, виданий 16 травня 2013 року, видавник: головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області МУЮ України Селезньов М.О., нерухоме майно за адресою: вул. Некрасова, № 56 у

смт. Обухівка Дніпровського (Дніпропетровського) району Дніпропетровської області.

Скасовано арешт, накладений на підставі постанови, про арешт майна боржника, серія та номер: ВП 53332700, виданої 08 лютого 2017 року, видавник: Державний виконавець Новокодацького ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Петров О. В., нерухоме майно за адресою:

вул. Некрасова, № 5 у смт. Обухівка Дніпровського (Дніпропетровського) району Дніпропетровської області.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня

2023 року скасовано та ухвалено нове рішення про залишення скарги ОСОБА_1 без задоволення.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду

від 08 листопада 2023 року.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 129-1 Конституції України).

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених із боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

За змістом положень частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених цим Законом.

Ураховуючи положення пункту 2 частини першої та частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків, також не позбавляє стягувача звернутися до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання .

У постановах Верховного Суду від 12 серпня 2020 року у справі

№ 569/17603/18 (провадження № 61-1589св19) та від 22 грудня 2021 року у справі № 634/292/21 (провадження № 61-16367св21) зазначено, що повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для зняття арешту з майна, оскільки відповідно до частини третьої статті 37 зазначеного Закону арешт із майна знімається у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону. Розширеному тлумаченню такі підстави не підлягають.

Таким чином, апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на те, що повернення виконавчих листів стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» пункту 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для зняття арешту з майна боржника.

Крім того, обґрунтованим є висновок суду, що положенням пункту 1 частини першої та частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову, а також не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби (приватного виконавця) з метою виконання судового рішення протягом встановлених законом строків.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зазначені у касаційній скарзі доводи щодо неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись частинами четвертою і п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року в справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), держаний виконавець Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на дії та бездіяльність органу примусового виконання, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська