БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/69/24
Справа № 356/985/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.03.2024 Березанський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Капшученко І. О.
за участю секретаря Хоменко Т. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування
До суду з позовом до ОСОБА_1 звернулось Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування у сумі 127500 гривень та судового збору 2684 гривні. Позивач обґрунтовував позов тим, що 20.09.2022 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія страхова компанія «ОРАНТА» укладено договір обов`язково страхування власників наземних транспортних засобів (поліс АТ 2703953), яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 . 11.02.2023 сталася дорожньо - транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу Hyundai, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 у результаті дорожньо- транспортної пригоди автомобілям завдано механічних пошкоджень. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.03.2023 у справі №361/1860/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.1ст.130 КУПАП, накладено адміністративне стягнення. Розмір страхового відшкодування потерпілій особі ОСОБА_2 виплачено позивачем у розмірі 127500 гривень. Відтак посилаючись на положення ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить стягнути з ОСОБА_1 страхового відшкодування у сумі 127500 гривень та 2684 гривні судового збору.
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 10.01.2024 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 04.03.2024 через канцелярію суду представник позивача подав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 65).
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в порядку п. 2 ч. 7, п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позов суду не подав. Причини неможливості подати відзив суду не повідомив (а.с.49,61,68).
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити по справі заочне рішення, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував, а належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзив не подав та не повідомив про причини своєї неявки.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.
Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
У ст.12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2022 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" (далі ПАТ «НАСК «ОРАНТА») та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що згідно полісу № АТ/2703953, яким застраховано цивільно-правову відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , з лімітом відповідальності за завдану майнову шкоду в розмірі 160 000 грн., та шкоду, завдану життю і здоров`ю, в розмірі 320 000 грн., строк дії договору з 21.09.2022 до 20.09.2023 включно; франшиза 2500 грн. (а.с.4).
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.03.2023 в справі № 361/1860/23, що набрала законної сили 20.09.2023, водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вказаних вище адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами, а також стягнуто судовий збір в сумі 536,80 грн. (а.с.5-12).
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно відповіді від НПУ, що міститься в матеріалах справи, стан сп`яніння водія транспортного засобу ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 1,5 до 2,5 проміле у стані алкогольного сп`яніння (а.с.13).
У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля Hyundai Н1, д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 (а.с.20).
06.03.2023 ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з повідомленням про ДТП та 24.03.2023 в установленому порядку подав заяву про страхове відшкодування, в якій просив виплатити суму страхового відшкодування за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 11.02.2024 з вини водія забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_1 , кошти просив виплатити на вказаний ним банківський рахунок (а.с.18-19).
Відповідно до висновку проведеного дослідження № СВ 4015 ЕІ 2 від 22.03.2023, на підставі протоколу (акту) огляду транспортного засобу визначено матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Hyundai Н1, д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, що складає 385 919 грн., вартість металобрухту автомобіля Hyundai Н1, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 9 602,67 грн., проведено розрахунок суми страхового відшкодування від 02.04.2023, що складає 127 500 грн. (а.с.21-28).
24.03.2023 страховиком Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» та потерпілим ОСОБА_2 , у відповідності до вимог ст.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здіснено узгодження суми страхового відшкодування 127500 гривень (а.с.15).
Згідно розрахунку страхового відшкодування від 02.04.2023 Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» сума страхового відшкодування складає 127500 гривень (а.с.28).
Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07.03.1996, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон України "Про страхування").
Відповідно до ст. 979 ЦК України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі - ЦК України), за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).
Згідно зі статтею 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Статтею 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.
За приписами ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом п.п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.
Згідно із статтями 29, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика винної особи, у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Пунктом 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків.
Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч.1ст.1187 ЦК України).
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2ст.1187 ЦК України).
Згідно з ч.1ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до п.1ч.1ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно підпункту «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Враховуючи вказане, вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11.02.2023, встановлена у судовому порядку, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент події була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на підставі полісу № АТ 2703953, у зв`язку з чим страховою компанією потерпілій особі було виплачено страхове відшкодування з узгодженому розмірі за вирахуванням франшизи, передбаченої полісом.
За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача про стягнення страхового відшкодування в сумі 127 500 гривень, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача ОСОБА_1 , як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Доказів протилежного відповідач суду не надав.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є законними, обґрунтованими та доведені належними, допустимими доказами, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене, з огляду на повне задоволення позову, з відповідача на користь позивача на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12-13, 79-81, 89, 141, 211, 223, 258-259, 263-265, 268, 273-279 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Суддя І. О. Капшученко