Ухвала

04 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 756/6658/23

провадження № 61-4044ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткової частки у праві власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати за нею додаткову частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , у розмірі 13,738 %, що дорівнює її особистому вкладу у придбання/спорудження цього майна (на додаток до 50 %, що визначено рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 лютого 2020 року); визнати за ОСОБА_2 його частку у розмірі 36,262 % у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , що дорівнює її особистому вкладу у придбання/спорудження цього майна.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що вона та відповідач є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , у рівних частках, що визначено рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 лютого 2020 року у справі про поділ майна подружжя. Вказана квартира була придбана в період шлюбу сторін на підставі договору про іпотечний кредит від 23 лютого 2006 року № 49251. Після розірвання шлюбу з 19 грудня 2012 року погашення кредиту відбувалось виключно за її грошові кошти. 02 грудня 2015 року нею були виконані кредитні зобов`язання. Оскільки після розірвання шлюбу відповідач за кредитом не сплачував, тому частки сторін у праві власності на квартиру мають бути різними. Загальна сума сплачених коштів за спірну квартиру дорівнює 601 397,35 грн, спільно у шлюбі внесено 436 154,90 грн, тобто по 218 077,45 грн кожен, після розірвання шлюбу ОСОБА_1 самостійно сплатила 165 242,45 грн. Отже, її частка у праві власності, виходячи зі сплачених нею коштів, має становити 63,738 %, а частка відповідача - 36,262 %.

Оболонський районний суд м. Києва рішенням від 24 серпня 2023 року в задоволенні позову відмовив.

Київський апеляційний суд постановою від 07 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 серпня 2023 року - без змін.

18 березня 2024 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028,00 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно зі звітом про оцінку майна, ринкова вартість квартири станом на 20 квітня 2023 року становить 1 854 766,00 грн.

У позові ОСОБА_1 просила визнати за нею додаткову частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , у розмірі 13,738 %.

Отже, ціна позову у цій справі становить 254 807,76 грн (13,738 %), що станом на 01 січня 2024 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн).

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права із зазначенням підстав касаційного оскарження є виконанням вимог щодо оформлення касаційної скарги відповідно до статей 389, 392 ЦПК України і не вказує на те, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, та фактично підтверджує незгоду особи, яка її подала, з оскаржуваними судовими рішеннями.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані судові рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Разом із цим, не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 389 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткової частки у праві власності на майно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов