Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/295/24
Провадження № 2/711/629/24
05 квітня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого - судді Скляренко В.М.
при секретарі Копаєвій Є.В.
представника позивачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -
ОСОБА_2 , в особі свого представника адвоката Андріяша Р.П., звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування позову вказує, що 13.08.2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області 13.08.2005 року, актовий запис № 1258.
Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та різними поглядами на сімейне життя. На даний час відповідач проживає з іншою жінкою і у нього інша сім`я. Відтак, за глибоким переконання позивачки сенс підтримувати сімейні відносини з відповідачем відсутній, адже їх шлюб існує лише формально. Примирення між ними неможливе.
Крім того, зазначає, що неповнолітня донька залишилася проживати з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач зовсім не турбується про матеріальне забезпечення дитини, жодним чином не допомагає ні речами, ні продуктами харчування, що ставить позивачку у вкрай тяжке матеріальне становище, адже усі витрати, пов`язані з оплатою комунальних послуг та утримання дитини, покладені виключно на неї.
А тому, просить суд: шлюб між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 розірвати та стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і продовжувати до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить суд судові витрати стягнути з відповідача.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.01.2024 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв.
В судове засідання позивачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Андріяш Р.П. не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. Разом з тим, 05.04.2024 року від представника позивачки адвоката Андріяша Р.П. до суду надійшла заява, в якій останній просив розглянути справу без його участі та участі позивачки, позовні вимоги задовольнити.
В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судових повісток-повідомлень за всіма відомими суду місцями проживання відповідача засобами поштового зв`язку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Натомість судові повістки-повідомлення повернулись до суду без вручення відповідачу з причин відсутності останнього за вказаними адресами, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним повідомленням. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду.
Отже, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України та зі згоди представника позивачки судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, а також оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Згідно зі статтею 110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 13.08.2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області 13.08.2005 року, актовий запис № 1258 (а.с. 5).
Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є відповідач ОСОБА_3 , що стверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 (а.с. 13).
Також в судовому засіданні встановлено, що на даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер.
Таким чином, враховуючи, що сторони, не підтримують сімейних відносин, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині вимог про розірвання шлюбу, оскільки таке рішення буде відповідати інтересам сторін.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом зі своєю матір`ю - позивачкою ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні, про що остання вказує в своїй позовній заяві.
Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.
Згідно з частинами 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 182 СК України (в ред., що діє з 08.07.2017 року) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом.
При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».
Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , який є батьком неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свій обов`язок по утриманню неповнолітньої дочки не виконує, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з нього на користь позивачки ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.01.2024 року і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.
При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачкою вимог та встановлених судом обставин спірних правовідносин.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп. (за позові вимоги про розірвання шлюбу) та на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп. (за позові вимоги про стягнення аліментів).
Керуючись ст. ст. 24, 46, 84, 105, 112, 155, 179, 180, 181, 183 СК України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 141, 259, 265, 268, 273,280-284 ЦПК України (в ред. від 03.10.2017 року), Законом України «Про судовий збір», суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області 13.08.2005 року, актовий запис № 1258 - р о з і р в а т и.
Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.01.2024 року і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 05.04.2024 року.

Головуючий : В.М. Скляренко