Справа № 214/5519/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сіденка С.І.

за участю секретаря судового засідання Чаплиги О.О.,

у відсутність учасників процесу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд ухвалити рішення, яким:

стягнути з ТзДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» на користь Позивача ОСОБА_1 71966, 21 грн (сімдесят одна тисяча дев`ятсот шістдесят шість гривень, 21 коп) в рахунок непогашеної суми матеріальної шкоди, спричиненої позивачу в результаті ДТП, 3 000, 00 грн (три тисячі гривень, 00 коп) за висновок експертного транспортнотоварознавчого дослідження № 01/2-03.22 від 04.10.2022, 1844 грн судовий збір та 3500 грн. витрат на правову допомогу;

стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 20000,00 грн (двадцять тисяч гривень, 00 коп) в рахунок відшкодування моральної шкоди, 2 000, 00 грн (дві тисячі гривень, 00 коп) франшизи, 790 грн судового збору та 1500 грн (одна тисяча п`ятсот гривень, 00 коп) витрати на правову допомогу.

В обґрунтування вимог зазначено, що 08 березня 2022 року о 16-00 годині сталася дорожньо-транспортна пригода, у якій постановою суду від 18.05.2022 визнано винним відповідача ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав пошкодження та потребує ремонту, вартість відновлювального ремонту відповідно висновку експерта становить 289724,81 грн. Вартість матеріального збитку за висновком експерта становить 139054,66 грн., а ринкова вартість пошкодженого автомобіля після ДТП становить 18781,12 грн. Таким чином, вартість матеріальної шкоди завданої позивачу фізичним знищенням автомобіля становить 120273,54 грн., з урахуванням того, що вартість автомобіля після ДТП становить 18781,12 грн.

Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована у ТзДВ «СК «Альфа-гарант», яка сплатила страхове відшкодування у сумі 48307,00 грн. Різниця між вартістю матеріальної шкоди та страховим відшкодуванням становить 71966,21 грн. (120273,54 грн. - 48307,00 грн.), яку позивач і просить стягнути з відповідача ТзДВ «СК «Альфа-гарант» поряд з витратами на проведення експертного транспортнотоварознавчого дослідження № 01/2-03.22 від 04.10.2022 у розмірі 3000,00 грн. Розмір франшизи у сумі 2000,00 грн. позивач просить стягнути на її користь з ОСОБА_2 .

Крім того, діями відповідача ОСОБА_2 їй завдано і моральної шкоди, оскільки в результаті ДТП вона крім фізичного болю зазнала сильного душевного стресу. У автомобілі позивача вибухнули подушки безпеки, що її налякало, оскільки у такій ситуації вона опинилися уперше. Тому враховуючи перенасичення її життя негативними емоціями, психічними переживаннями, погіршення якості життя та позбавлення можливості швидко і оперативно пересуватися у власному автотранспорті, просить вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити. Спричинену відповідачем ОСОБА_2 моральну шкоду позивач оцінює в 20000,00 грн.

У відзиві на позовну заяву у попередній редакції від 03.03.2023 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Козіна Н. В. вказує на ту обставину, що вартість матеріальної шкоди, завданої позивачу фізичним знищенням автомобіля, яка становить 120237,54 грн. підлягає стягненню з ТзДВ «СК «Альфа-гарант». З урахуванням того, що страховою компанією було здійснено часткове відшкодування такої шкоди у розмірі 48307,33 грн., з ТзДВ «СК «Альфа-гарант» на користь позивача підлягає стягненню різниця між завданою шкодою та страховим відшкодуванням у розмірі 71966,21 грн., що не виходить за межі ліміту страхового відшкодування відповідно до страхового полісу. Стягнення такої різниці з винуватця ДТП у межах страхового відшкодування суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, вказує, що вирішуючи питання про достатній розмір грошового відшкодування моральної шкоди, слід врахувати, що позивачем не наведено конкретних достатніх аргументів щодо обґрунтування заявленого розміру такої шкоди. Зокрема позивачем не наведено переконливих мотивів про необхідність стягнення заявленого розміру моральної шкоди, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості. У зв`язку з чим вважає доцільною суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн.

Проти стягнення з ОСОБА_2 суми франшизи у розмірі 2000,00 не заперечує.

У поданій до суду заяві від 21.03.2024 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Козіна Н. В. просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності її довірителя. З уточненою позовною заявою ознайомлена, визнає вимоги та не заперечує щодо їх задоволення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 франшизи в розмірі 2000,00 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі пропорційно задоволеним (визнаним) вимогам 790,00 грн. та відповідно 1500,00 грн. витрат на правову допомогу; щодо вимог про стягнення моральної шкоди позов визнає в частині стягнення такої шкоди в розмірі 5000,00 грн.

Представник відповідача ТзДВ «СК «Альфа-гарант» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзиву на уточнену позовну заяву, який ТзДВ «СК «Альфа-гарант» отримано 25.03.2024, не подав.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Руденко Ю. В. у своїй заяві просить суд справу розглядати за її відсутності та відсутності її довірителя, позовні вимоги підтримує.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою від 20.11.2023 скасовано заочне рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.04.2023, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 161724,81 грн., моральну шкоду у сумі 5 000,00 грн. та у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2634,18 грн., та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 21.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляду у судовому засіданні, встановлено загальний порядок зясчування обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля «Hyundai Getz» державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а. с. 13).

08.03ю2022 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «Hyundai Getz» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.05.2022, яка набрала законної сили 27.05.2022, притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а. с. 11 - 12).

Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо - транспортної пригоди була застрахована в ТзДВ СК «Альфа-Гарант», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №203115878, відповідно до якого розмір страхового відшкодування за шкоду завдану майну становить 130000,00 грн., франшиза 2000,00 грн. (а. с. 67).

Позивач ОСОБА_1 15.03.2022 року звернулася до ТзДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про ДТП (а. с. 68), яке здійснило їй виплату страхового відшкодування у розмірі 48307,33 грн. (а. с. 69).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 01/2-03.22 від 04.10.2022 вартість відновлювального ремонту КТЗ «Hyundai Getz» державний номерний знак НОМЕР_1 після ДТП 08.03.2022 на дату оцінки складає 289724,81 грн. (з урахуванням ПДВ 20% на запасні частини, що підлягають заміні); матеріальний збиток, завданий власнику КТЗ «Hyundai Getz» державний номерний знак НОМЕР_1 внаслідок ДТП 08.03.2022 на дату оцінки дорівнює ринковій вартості КТЗ та складає 139054,66 грн.; ринкова вартість досліджуваного КТЗ «Hyundai Getz» державний номерний знак НОМЕР_1 в аварійному стані внаслідок ДТП 08.03.2022 складає 18781,12 грн. (а. с. 14 - 65).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача (289724,81 грн.) перевищує вартість автомобіля до ДТП (139054,66), даний автомобіль вважається фізично знищеним.

Суд погоджується з визначеною позивачем сумою завданої їй майнової шкоди, яка підлягає їй до відшкодування у розмірі 120723,54 грн., як різницю між матеріальним збитком відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження, який визначений експертом як ринкова вартість автомобіля до ДТП (139054,66 грн.) та ринковою вартістю фізично знищеного автомобіля після ДТП (18781,12 грн.).

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення ЦК України, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, ст. 3 зазначеного вище Закону визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5).

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Страхове відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, - це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Відповідно до п. 1.4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Згідно з ч. 3 ст. 397 ЦК України, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

За правилами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 610, 629 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання договору з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктами 22.1., 36.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено: при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи; право страховика за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ним підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом статті 9, 22-31, 35, 36 Закону №1961- IV настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника(його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта(аварійного сертифікату). У разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором(п.3,ч1.ст.988 ЦК України).

Враховуючи викладене, та беручи до уваги той факт, що ТзДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» частково здійснила страхове відшкодування на користь позивача у розмірі 48307,33 грн., суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з ТзДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» страхового відшкодування у розмірі 71966,21 грн. та витрат за проведення експертного дослідження у розмірі 3000,00 грн., понесених позивачем (а. с. 66).

При цьому загальна сума страхового відшкодування (120273,54 грн.) не перевищує ліміт відповідальності за майнову шкоду за страховим полісом (130000,00 грн.)

Згідно з п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

За таких обставин, ОСОБА_2 відповідно до положень п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повинен компенсувати суму франшизи у розмірі 2000,00 грн. на користь позивача ОСОБА_1 .

Щодо позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої - третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з положеннями частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, що її завдала за наявності її вини.

Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд виходить із характеру моральних страждань позивача, ступеня вини відповідача ОСОБА_2 у вчинені ДТП, та оцінює моральну шкоду, завдану позивачу у розмірі 5 000,00 гривень, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2410,27 грн., а з відповідача Корніцького - 223,91 грн., що є пропорційними сумами по відношенню задоволеним позовним вимогам, заявленим до кожного з відповідачів.

Щодо позовних вимог в частині відшкодування витрат на правову допомогу, суд керується наступним.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

В уточненійй позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» 3500 грн. витрат на правову допомогу, а з відповідача Корніцького 1500 грн.

Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу надано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3031 від 01.07.2022, договір про надання правничої допомоги від 06.10.2022, ордер на надання правничої (правової) допомоги від від 20.11.2023, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 29.10.2023 з описом наданих послуг на загальну суму 5000,00 грн., рахунок від 29.10.2023 на вказану суму та платіжну інструкцію від 30.10.2023 про сплату позивачем 5000,00 грн. на користь адвоката за надані послуги.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплаченостороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт1частини 2статті 137ЦПК України).

Відповідачами не заявлялося клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.

Таким чином з відповідача ОСОБА_2 на користиь позивача підлягає до стягнення 425,00 грн. витрат на правову допомогу, що є пропорційною сумою відносно задоволених позовних вимог заявлених до ОСОБА_2 .

Разом з тим, розмір витрат на правову допомогу з відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» судом визначається на рівні 3500,00 грн., тобто у рамках заявлених вимог щодо відшкодування таких витрат з ТзДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант». Решту понесених судових витрат на правову допомогу у розмірі 1075,00 суд покладає на позивача.

З огляду на викладене, проаналізувавши докази, які містяться у матеріалах справи у їх сукупності та норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, ст. ст. 12, 14, 22, 23, 1166, 1187, 1192 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 178-179,258, 259, 263- 265, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (код ЄРДПОУ 32382598, юридична адреса: місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) суму страхового відшкодування у розмірі 71966,21 грн. (сімдесят одна тисяча дев`ятсот шістдесят шість грн. 21 коп.), витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі грн. 00 коп.), судовий збір в сумі 2410,27 грн. (дві тисячі чотириста десять грн. 27 коп.) та витрати на правову допомогу в сумі 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) розмір франшизи 2000,00 грн. (дві тисячі грн. 00 коп.), 5000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.) у рахунок відшкодування моральної шкоди, витрати по сплаті судового збору у розмірі 223,91 грн. (двісті двадцять три грн. 91 коп.) та витрати на правову допомогу в сумі 425,00 грн. (чотириста двадцять п`ять грн. 00 коп).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Сіденко