Справа № 279/6648/23
Провадження № 2/279/480/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/6648/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я зазначивши, що вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.05.2023 року, у справі №279/5304/22, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст.122 ч.1 КК України. Згідно вироку суду, 16.07.2022 року близько 11.30 години, перебуваючи неподалік житлового будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_1 дерев`яною палицею близько семи ударів по тулубу, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження у виді синців по лівій боковій поверхні тазу, нижньої частини живота, правої лопатки, лівого плечового суглобу, тильної поверхні лівої кисті та тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у виді перелому правого ребра зліва по пахвовій лінії без зміщення, синця по лівій боковій поверхні верхньої частини грудної клітини. Вирок суду набрав законної сили 05.06.2023 року. У 2018 році вона перенесла операцію на нирці, а у зв`язку з неправомірними діями відповідача, була вимушеа поїхати до санаторію для проходження медичного лікування та відновлення. Загальний розмір матеріальних витрат, які вона понесла на проїзд, послуги санаторію і консультацію лікаря становлять 1883,72 грн., які вона просить стягнути з відповідача. Також діями відповідача їй було спричинено моральної шкоди, яку вона оцінює в сумі 50000,00 грн. та просить стягнути з відповідача. Так, у зв`язку з неправомірними діями відповідача їй було спричинено моральних страждань, які позначили негативні зміни у її житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, негативні переживання, потреба в уникненні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, переживання фізичних незручностей, неприємні сновидіння, емоційна напруга, знижений та нестійкий настрій, реакції замикання, бажання уникнути контактів, почуття образи, обурення, приниження гідності.Також просить стягнути 1500,00 грн. за надання професійної правничої допомоги.

Судовий розгляд справедено в порядку спрощеного позовного провадженн, без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (копію ухвали про відкриття повадження з додатками отримав 02.12.2023 року), відзив на позов та інших заяв не подав.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Судом встановлено, що вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.05.2023 року, у справі №279/5304/22, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст.122 ч.1 КК України. Згідно вироку суду, 16.07.2022 року близько 11.30 години, перебуваючи неподалік житлового будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_1 дерев`яною палицею близько семи ударів по тулубу, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження у виді синців по лівій боковій поверхні тазу, нижньої частини живота, правої лопатки, лівого плечового суглобу, тильної поверхні лівої кисті та тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у виді перелому правого ребра зліва по пахвовій лінії без зміщення, синця по лівій боковій поверхні верхньої частини грудної клітини. Вирок суду набрав законної сили 05.06.2023 року.

У силу положень ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди за правилами ст.1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст.22 ЦК України). в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Відповідно до частини 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1 ст. 23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4 ст.23 ЦК України).

Відповідно до ст.23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як роз`яснено в п.3 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму, під час вирішення спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п.9 вказаної Постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В пункті №10 зазначеної постанови зазначено, що при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і елекронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Однак, позивачем не доведено підстави для відшкодування відповідачем матеріальної шкоди, яка була понесена позивачем у зв`язку з перебуванням в санаторії (не надано лікарського висновку, направлення для проходження лікування та відновлення), чим не виконано вимоги ст.12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням викладеного, у задоволенні позову в частині відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, як того вимагає ст.41 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, враховує характер та обсяг душевних страждань, які зазнав позивач внаслідок неправомірних дій відповідача, тривалість цих негативних наслідків, вимушеність змін у життєвих стосунках позивача та необхідність докладати додаткових зусиль для можливості відновлення порушеного права, і оцінює заподіяну шкоду в розмірі 5000 гривень, що є достатнім, розумним та справедливим для відшкодування заподіяного виду шкоди, з огляду на можливість реального отримання відшкодування з урахуванням майнового стану відповідача.

Таким чином, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 21.09.2023 року, актприймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги від 10.10.2023 року та квитанцію до прибуткового касового ордера №171 від 10.10.2023 року про сплату коштів в сумі 1500,00 гривень, дані витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4,12,81,82,141,263-265 ЦПК України, ст.ст.22,23,1166,1167 ЦК України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 (п`ять тисяч) гривень спричиненої моральної шкоди та 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень понесених витрат напрофесійну правничу допомогу.

В задоволенні решти частин позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ..

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом