Номер провадження: 22-ц/813/281/24
Справа № 523/1849/20
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

з участю секретаря Виходець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2021 року, постановленого під головуванням судді Дяченко В.Г., повний текст рішення складений 12 лютого 2021 року, у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Промінь-1» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги та найм житла, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2020року приватне акціонерне товариство «Промінь-1» (далі ПРАТ «Промінь-1»)звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги та найм житла, в якому з урахуванням зменшених позовних вимог просило стягнути з ОСОБА_1 , солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за комунальні послуги у розмірі 9181 грн. за період з 01.02.2019 року по 01.11.2020 року та судові витрати.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що ПРАТ «Промінь-1» на праві приватної власності належить гуртожиток, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В квартирі АДРЕСА_2 вищезазначеного гуртожитку зареєстровані та проживають відповідачі та на відповідачку ОСОБА_1 відкритий особовий рахунок.

Позивач є балансоутримувачем вказаного гуртожитку.

Відповідачі не в повному обсязі сплачують житлово-комунальні послуги, в зв`язку з чим, за період з 01.02.2019 року по 01.11.2020 року у них утворилась заборгованість, яка складає 9181 грн. за користування житловими та допоміжними приміщеннями, за послуги по вивозу побутових відходів, водокористування, утримання будинку, прибудинкової території та допоміжних приміщень.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2021 року позов ПРАТ «Промінь-1» задоволений.

Стягнуто зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПРАТ «Промінь-1» заборгованість за комунальні послуги та найм житла у розмірі 9181 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси виправлено описку з зазначенням правильного періоду з 01.02.2019 року по 01.02.2020 року.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій просять рішення суду скасувати, постановити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зазначають, що висновки суду про те, що відповідачі ухиляються від укладення договору найму та договору про наданні послуги за утримання будинку та допоміжних приміщень і прибудинкової території не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки ними неодноразово вказувалось у суді першої інстанції про те, що вони користуються житлово-комунальними послугами та здійснюють їх оплату на підставі укладеного договору найму №69 від 01.07.2009 року та доповнення до нього від 27.12.2017 року.

Також вважають, що суд безпідставно не прийняв до уваги надані докази технічного стану житлового будинку, як такі, що не стосуються предмету доказування.

Також відповідачі звертають увагу на те, що позивачем до суду не були надані жодні право установчі документи на допоміжні приміщення.

У відзиві на апеляційну скаргу, директор ПРАТ «Промінь-1» - ОСОБА_4 вважає рішення суду щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги та найм житла справедливим, у зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Протоколом автоматизованого розподілу від 09 березня 2021 року визначений склад колегії суддів під головуванням судді Гірняк Л.А. для розгляду справи (а.с. 9 т. 2).

Ухвалою Одеського апеляційного суд від 19 квітня 2021 року провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було відкрито (а.с. 18 т. 2).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 травня 2021 року справа призначена до розгляду (а.с. 25 т. 2).

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя №126/0/15-23 від 21 лютого 2023 року суддю ОСОБА_5 було звільнено з посади у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с. 88 т. 2).

Протоколом автоматизованого розподілу від 16 березня 2023 року визначений склад колегії суддів під головуванням судді Орловської Н.В. для розгляду справи (а.с. 89 т. 2).

Відповідно до протоколу повторного розподілу справи за допомогою автоматизованої системи документообігу суду від 15 червня 2023 року цивільна справа передана головуючому-судді (суддя-доповідач) Комлевій О.С., для подальшого розгляду, у зв`язку із достроковим закінчення відрядження судді Херсонського апеляційного суду Орловської Н.В., згідно з рішенням Вищої ради правосуддя № 567/0/15-23 від 30 травня 2023 року (зі змінами, відповідно до рішення № 572/0/15-23 від 31 травня 2023 року) (а.с. 98, 99 т. 2).

Відповідно до протоколу повторного розподілу справи за допомогою автоматизованої системи документообігу суду від 28 червня 2023 року цивільна справа передана головуючому-судді (суддя-доповідач) Комлевій О.С. зі складом колегії суддів, з урахуванням навантаження на суддів Одеського апеляційного суду (а.с. 101 т. 2).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 червня 2023 року цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 прийнята до провадження та призначена до розгляду (а.с. 102 т. 2).

В судове засідання призначене на 12 березня 2024 року ОСОБА_1 не з`явилася, була сповіщена належним чином (а.с. 214, 215-216 т. 2).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 , адвоката Сухецьку С.М., представника ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , директора ПРАТ «Промінь-1», ОСОБА_6 , представника ПРАТ «Промінь-1», перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам відповідає не в повній мірі.

Задовольняючи позовні вимоги ПРАТ «Промінь-1», з урахуванням виправленої описки, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та не спростування відповідачами розрахунку заборгованості в сумі 9181,00 грн. за період з 01.02.2019 року по 01.02.2020 року.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів погоджується не в повній мірі, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що гуртожиток за адресою: АДРЕСА_3 , належить на праві приватної власності приватному акціонерному товариству «Промінь-1», на підставі Свідоцтва про право власності на будівлю гуртожитку від 15.11.2006 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Право власності позивача на вказану будівлю зареєстрований КП «Одеське МБТІ та РОН» 07.12.2006 року.

Допоміжне приміщення, будівля гаражу, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та перебуває на балансі ПРАТ «Промінь-1», інвентарний номер 414734 (а.с. 80 т. 1).

ПРАТ «Промінь-1» надало родині Шпак у платне користування приміщення квартири АДРЕСА_4 .

Згідно п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.п. 5 п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», особа, яка отримує житлово-комунальні послуги зобов`язана оплачувати їх у строки, встановлені договором і законом.

Пунктом 2 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 (далі Правила № 572), дія яких поширюється на вказаний гуртожиток, передбачено, що користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків здійснюється згідно з свідоцтвом на право власності, договором найму (оренди) або іншим документом, що підтверджує право власності чи користування.

Пунктом 5 Правил № 572 передбачено, що власник квартири, житлового приміщення у гуртожитку має право здавати в найм (в оренду) квартиру, житлові приміщення у гуртожитку або кімнату квартири, житлового приміщення у гуртожитку та укладати інші договори відповідно до законодавства. Користування наймачем (орендарем) квартири (кімнати), житлового приміщення у гуртожитку здійснюється згідно з договором найму (оренди).

За приписами ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Згідно ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

За змістом ч.ч. 2,3 ст. 816 ЦК України наймач несе відповідальність перед наймодавцем за порушення умов договору особами, які проживають разом з ним. Якщо наймачами житла є кілька осіб, їхні обов`язки за договором найму житла є солідарними.

ПРАТ «Промінь-1» на праві приватної власності належить будівля гуртожитку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на будівлю гуртожитку сер. САА № 433978 від 15.11.2006 р., крім 85/1000 частин, які були передані у власність фізичним особам.

Відповідно до довідки, виданою ПРАТ «Промінь-1», в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також ОСОБА_9 без реєстрації (а.с. 41 т. 1).

ОСОБА_1 з 04.02.2016 року зареєстрована та проживає у приватному будинку АДРЕСА_5 , що підтверджується копією домової книги (а.с. 174-175 т. 2).

Також судом встановлено, що між ПРАТ «Промінь-1», що є власником гуртожитку, та відповідачами договір найму (оренди) жилого приміщення в гуртожитку в письмовій формі не укладався. ПРАТ «Промінь-1» на підставі п.п. 2,5 Правил № 572 у лютому та грудні 2017 р., та у грудні 2019 року зверталось до відповідачів з пропозиціями про укладання договору найму жилого приміщення, яким користуються відповідачі, однак, відповідачі щоразу ухилялись від укладання такого договору з ПрАТ «Промінь-1», що підтверджується листами ПРАТ «Промінь-1» з пропозицією про укладання договору найму житла (а.с. 27-33 т. 1).

Також колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не заперечується факт проживання у квартирі разом з неповнолітними дітьми, а також підтверджується факт користування гаражем, що також підтверджується поясненнями ОСОБА_3 наданими у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 ЖК України, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Згідно п. 7 правил № 572 власник та наймач (орендар) квартири. Житлового приміщення у гуртожитку зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 64 ЖК України встановлено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть всі обов`язки що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарно з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (не належне виконання).

Колегія суддів вважає за необхідне також зазначити, що ПРАТ «Промінь-1» звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідачів комунальних послуг зазначає період з 01.02.2019 року по 01.02.2020 року у сумі 9181 грн., при цьому з розрахунку наданого позивачем саме за період в межах позовних вимог вбачається, що заборгованість з лютого 2019 року по грудень 2019 року та січень 2020 року за допоміжні приміщення, побутові відходи, утримання будинку та прибудинкової території, водопостачання складає 3695,09 грн. (а.с. 194 - 195 т. 1).

З розрахунку заборгованості за найм житла та допоміжного приміщення гаражу з лютого 2019 року по лютий 2020 року складає 5 230 грн. 40 коп. (а.с. 197-198 т. 1).

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, не звернув уваги на те, що ПРАТ «Промінь-1» заявляючи позовні вимоги в період з лютого 2019 року по лютий 2020 рік, надає розрахунок заборгованості у розмірі 9181,00 грн. за період з лютий 2019 рік включно по жовтень 2020 року (а.с. 194-198 т. 1).

При цьому колегія суддів зазначає, що позовні вимоги ПРАТ «Промінь-1» не змінювало, зазначаючи період з лютого 2019 року по лютий 2020 рік.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що до суду апеляційної інстанції надана копія ухвали суду про виправлення описки по цій справі з зазначенням дати саме з лютого 2019 року по лютий 2020 року, однак сума у розмірі 9181 грн. залишилась незмінною, яка розрахована відповідно до розрахунків позивача саме з лютого 2019 року по листопад 2020 року.

Також колегія суддів зазначає, що поза увагою суду залишилась та обставина, що відповідачами надані квитанції щодо оплати найму за адресою АДРЕСА_6 , з яких вбачається, що сплата за найм проведена у розмірі 800 грн., 715 грн., 1200 грн., 1000 грн., 600 грн. (а.с. 108-109 т. 1).

Що стосується інших квитанції, колегія суддів зазначає, що ПРАТ «Промінь-1» при здійсненні розрахунку їх врахувало в повному обсязі, що підтверджується проведеним розрахунком (а.с. 194 т. 1).

Аналіз вказаних обставин свідчить про те, що заборгованість відповідачів за комунальні послуги перед позивачем складає 8925 грн. 49 коп. за відрахуванням раніше сплачених у розмірі 4315 грн., а всього 4610 грн. 49 коп.

Відповідно до підпункту 5 пункту 3 ст. 20 Закону України, про житлово-комунальні послуги, особа яка отримує житлово-комунальні послуги зобов`язана оплачувати їх у строки встановлені договором та законом.

Доводи апеляційної скарги про відсутність водопостачання, колегія суддів не приймає до уваги з підстав того, що відповідно до матеріалів справи 16.08.2000 року МЖЄП «Світло» (правонаступником якого є ПРАТ «Промінь-1») уклало договір водопостачання з «Одесводоканалом» на надання послуг з подачі води до будинку, що передбачає оплату послуг за водопостачання мешканцями будинку.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає частково обґрунтованими вимоги апелянта, щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги та найм у розмірі 4610 грн. 49 коп.

При цьому, колегія суддів приходить висновку про те, що стягнення заборгованості підлягає з осіб, які там зареєстровані та проживають, а саме з ОСОБА_2 , яка діє від себе та двох своїх неповнолітних дітей, а також зі ОСОБА_3 , з яких 1/3 частину повинен сплатити ОСОБА_3 у розмірі 1152 грн. 61 коп., а 3/4 частину повинна сплатити ОСОБА_2 , яка діє від себе та в інтересах двох неповнолітніх дітей у розмірі 3 457 грн. 88 коп.

Що стосується позовних вимог до ОСОБА_1 , то судом встановлено, що вона з 2016 року зареєстрована за іншою адресою, та не користується послугами які надає ПАТ «Промінь-1», за адресою АДРЕСА_6 .

Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон).

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник (частина друга статті 19 Закону). Власником Закон визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку (абзац сьомий частини першої статті 1 Закону). А споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абзац чотирнадцятий частини першої статті 1 Закону).

Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (частина перша статті 19 Закону).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (частина перша статті 29 Закону).

Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону).

Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

Аналогічна позиція висловлена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі № 712/8916/17.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене, апеляційний суд прийшов до висновку про необґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, рішення ухвалено без дотриманням вимог матеріального права, у зв`язку з зазначеним, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення суду скасувати, з ухваленням нового рішення по суті спору.

У відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову та апеляційної скарги, наявні підстави для стягнення зі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПРАТ «Промінь-1» у рівних частках пропорційно задоволеним позовним вимогам судовий збір у розмірі 917 грн. 64 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2021 року скасувати.

Прийняти постанову.

Стягнути зі ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь приватного акціонерного товариства «Промінь-1» () 1152 гривні 61 копійку.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь приватного акціонерного товариства «Промінь-1» () 3 457 гривень 88 копійок.

В задоволені решти позовних вимог приватного акціонерного товариства «Промінь-1» відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір на користь приватного акціонерного товариства «Промінь-1» () у рівних частках у розмірі 917 гривень 64 копійки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 04 квітня 2024 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ Є.С. Сєвєрова