Дата документу 05.04.2024
Справа № 501/350/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Тимко М.Л.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги з постачання теплової енергії, -

В С Т А Н О В И В:

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся директор комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (КП «ЧТЕ») з позовом (а.с.2-4, 97-99) в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 26737,45 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, власник квартири за адресою АДРЕСА_1 , є абонентом КП «ЧТЕ» та користується послугами з постачання теплової енергії. Між Позивачем та Відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг по централізованому опаленню. 01.08.2020 відповідачу у тому числі, було здійснено пропозицію щодо укладання договору про надання послуг з постачання теплової енергії. Про свою відмову від укладання договору Відповідач КП «ЧТЕ» не повідомляв. Згідно даних по абоненту відповідач не оплачував послуги в повному обсязі, в зв`язку з чим станом на 01.01.2023 утворилась заборгованість в сумі 26737,45 грн.

Оскільки заборгованість відповідач не сплатив, позивач був змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач позов визнав частково на суму нарахувань лише перемінної складової встановленого тарифу на послуги на суму 13390 грн., в решті позову просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.04.2001 (а.с.6) та реєстраційним посвідченням від 14.05.2001 (а.с.7).

ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.48 зв.).

На ім`я відповідача ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 по отриманню комунальних послуг, які надаються позивачем, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10). У квартирі визначено кількість проживаючих осіб - 5.

Відповідно до п.18 Правил «Надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005, плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вноситься щомісячно.

Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради №134 від 23.07.2020, до якого внесено зміни рішенням №199 від 22.10.2020, встановлено двоставкові тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання теплової енергії Комунальному підприємству «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (а.с.14-18, 21-22).

Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради №270 від 29.10.2021 та рішенням №296 від 25.10.2020 встановлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії Комунальному підприємству «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (а.с.24-29).

Згідно довідки КП «Чорноморськтеплоенерго» по абоненту ОСОБА_2 за №41205 за період з 01 січня 2020 року по 01 січня 2023 року існує заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в сумі 26737,45 грн. (а.с.10).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

На підставі ст.ст.67, 68 ЖК України, відповідач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру, але й за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

До дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір.

Статтею 14 закону України «Про житлово-комунальні послуги передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування.

Відповідно до п.32 «Правил надання послуг з постачання теплової енергії», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (далі - Правила), плата, за послуги розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду) та умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Пунктом 33 Правил передбачено, що плата виконавцю складається з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування.

Згідно п.35 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.

Пунктом 37 Правил визначено, що споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладання відповідно договору, та не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

За положеннями ст.901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами; житлові послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком.

Судом встановлено, що договір на надання послуг з постачання теплової енергії між КП «Чорноморськтеплоенерго» та відповідачем ОСОБА_2 не укладався, але теплова енергія у квартиру, яка належить відповідачу надавалась належним чином, що підтверджується відповідними актами (а.с.30,33,36,39), заяву про відключення від теплопостачання відповідач не надавав, таким чином, відповідач, як власник квартири, знаходиться у фактичних договірних відносинах з КП «Чорноморськтеплоенерго».

На ім`я ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 по отриманню комунальних послуг, які надаються позивачем, за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого за період з 01 січня 2020 року по 01 січня 2023 року утворилась заборгованість за надані послуги з постачання теплової енегії в сумі 26737,45 грн. (а.с.10).

Крім того, ст.ст.11, 526 ЦК України договір не є єдиною підставою виникнення правовідносин між сторонами.

В даному випадку підставою для виникнення взаємних прав та обов`язків між сторонами по справі є акти органів місцевого самоврядування: рішення виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Правова позиція Верховного суду України викладена у постановах від 07.07.2020 у справі №712/8916/17, від 16.09.2020 у справі №755/10683/17).

Крім того, відповідачем не доведено, що співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 обрано якусь модель організації договірних відносин, визначених частиною першою статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між виконавцем відповідної комунальної послуги.

Згідно ст.526 ЦПК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.322 ЦПК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Виходячи з наведених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що відсутність договору між позивачем та відповідачем не позбавляє відповідача обов`язку сплачувати комунальні послуги, пов`язані з утриманням майна, яке перебуває у його власності.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13.

Наданий стороною позивача в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунок заборгованості складений з чітким зазначенням суми заборгованості за кожен місяць отримання споживачем наданих послуг, приймається судом та покладається в основу рішення, оскільки будь-якого іншого розрахунку чи обґрунтованого заперечення проти зазначеного розрахунку відповідачем не надано, доводи позивача не спростовані.

Оскільки послуги надаються, але їх оплата не проводиться, сума боргу підтверджена особовим рахунком, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, як власника нерухомого майна, на користь позивача заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 26737,45 грн.

Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню то з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги з постачання теплової енергії, - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.01.2020 по 01.01.2023 у розмірі 26737,45 грн.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 05 квітня 2024 року.

Суддя