Справа № 739/68/24
Провадження № 2/739/90/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Іващенка А.І., при секретарі -Неживець К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Н-Сіверський у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрікор Холдинг НС» про стягнення заборгованості орендної плати за землю,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрікор Холдинг НС» про стягнення заборгованості орендної плати за землю за користування земельними ділянками кадастровий номер :11:000:0185 та :11:000:0184 за 2022 та 2023 роки у загальному розмірі 18175 грн. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 05 січня 2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін . 07.02.2024 ТОВ «Агрікор Холдинг НС» направило до суду відзив на позовну заяву, в якому пояснює, що товариством на дату подання відзиву частково погашена заборгованість перед позивачем за 2022 рік у розмірі 8778,55 грн. та визнає визнає існуючий борг у розмірі 7270,04 грн. Судом встановлено, що 26.12.2019року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрікор Холдинг НС» укладено два договори оренди землі, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходиться на території Ковпинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, загальною площею 2,7670 га, кадастровий номер :11:000:0184 та загальною площею 2,7671 га, кадастровий номер :11:000:0185, орендна плата становить 4543,77 грн за рік оренди. Згідно п. 8 договору оренди землі, договір укладено до 31 грудня 2029 року. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.24 даного Закону орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Згідно з частиною 1 статті 15 ЗУ «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За змістом частин 1, 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. За умовами п.12 Договору оренди землі - Орендна плата вноситься у такі строки - до 31 грудня поточного року. Орендна плата вноситься на рахунок орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами. Як вбачається з наведених вище норм права, договір оренди землі обов`язково є платним. Розмір орендної плати є істотною умовою договору оренди землі. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму богу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що ТОВ «Агрікор Холдинг НС» має заборгованість перед ОСОБА_1 в сумі 18 175 грн 08 коп. грн.; за 2022 рік 9 087,54 коп. та за 2023 рік 9 087,54 коп., яку не виплачує без поважних причин, тому вважає, що позов в цій частині підлягає повному задоволенню. Відповідачем надано докази двох поштових переказів на ім`я ОСОБА_1 від 12.01.2024 року у сумі 4389,28 грн. та 24.01.2024 року у сумі 4389,28 грн а всього 8778,55 грн., таким чином, за 2022 рік відповідачем недоплачено позивачу 308,99 коп. Таким чином, клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за відсутністю предмета спору, (заборгованість за 2022 рік) задоволенню не підлягає. Суд також не погоджується з розрахунком представника позивача щодо визнання заборгованості за 2023 рік у розмірі 7270,04 грн., оскільки згідно вищезазначених договорів, борг становить 9 087,54 коп. за 2023 рік. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку по оплаті орендної плати та наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості та інших виплат, передбачених чинним законодавством. Таким чином, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , підлягають задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованості по орендній платі за 2022 рік 308,99 грн. та 9087,54 грн., а всього 9396,53 грн. Позивачем сплачено 1211.20 грн. судового збору. В судовому засіданні встановлені підстави для задоволення позову у сумі наявної фактичної заборгованості по орендній платі. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення про повернення судового збору передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, враховуючи положення частини першої статті 142 ЦПК України, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви, а саме 605грн., 60 коп. а також відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 605грн., 60 коп. у відшкодування сплаченого судового збору. Керуючись ст. 12, 81,141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрікор Холдинг НС» про стягнення заборгованості орендної плати за землю задовольнити. Стягнути з ТОВ «Агрікор Холдинг НС» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування земельними ділянками у розмірі 9396 (дев`ять тисяч триста дев`яносто шість) гривень 50 копійок та 605 (шістсот п`ять) грн. 60 грн. у відшкодуванні витрат пло сплаті судового збору . Зобов`язати Новгород-Сіверське управління Державної казначейської служби України Чернігівської області повернути ОСОБА_1 , з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 605,60 грн. (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн. Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.І. Іващенко