ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4530/23 Провадження 2/636/1062/24
26.03.2024 місто Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Буніна Є.О.,
секретаря судового засідання Бруславської В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовною заявою Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Харківській області до ОСОБА_1 , третя особа: Державна казначейська служба України, про відшкодування шкоди, завданої державному бюджету України, -
Таким чином, внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_1 , який, перебуваючи у трудових відносинах з позивачем, у час виконання своїх посадових обов`язків склав постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , яка судовими інстанціями скасована та стягнуто на користь ОСОБА_2 , моральну шкоду, позивачу завдано матеріальних збитків, тому позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду про відшкодування відповідачем шкоди в порядку регресу.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток та оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив на позов не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).
Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
14.11.2016 колишнім дільничним офіцером поліції сектору превенції ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Хоменком Сергієм Івановичем відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення АА №464265 від 14.11.2016, відповідно до якого ОСОБА_2 обвинувачувався у скоєнні злісної непокори законному розпорядженню працівників поліції, а саме; відмовився пройти до Вовчанського ВП.
14.11.2016 постановою судді Вовчанського районного суду Харківської області у справі № 617/1546/16-п ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 діб та стягненням 275,60 гривень судового збору на користь держави.
Постановою апеляційного суду Харківської області від 23 листопада 2016 року у справі № 617/1546/16-п апеляційні скарга задоволені частково, постанову Вовчанського районного суду Харківської області від 14.11.2016 скасовано, ОСОБА_2 звільнено від подальшого відбуття адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, матеріали справи повернуто до Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області для дооформлення.
Постановою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 03 лютого 2017 року у справі № 617/1678/16-п провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Згідно висновку службового розслідування за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 від 03.12.2016, за порушення службової дисципліни дільничному офіцеру поліції сектору превенції ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 оголошено догану.
Рішенням Фрунзенського районного суду від 16.01.2020 у справі № 638/509/19 позовні вимоги ОСОБА_2 до Державної Казначейської служби України, Вовчанського районного суду Харківської області, Головного управління Національної поліції в Харківській області про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 , 90000,00 (дев`яносто тисяч) гривень моральної шкоди.

Постановою Харківського апеляційного суду від 16.04.2020 у справі № 638/509/19 апеляційні скарги Державної казначейської служби України та Головного управління Національної поліції в Харківській області залишено без задоволення. Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 січня 2020 року залишено без змін.

Постановою Касаційного цивільного суду від 03.03.2021 у справі №638/509/19 рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 січня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2020 року змінено в частині розміру та порядку відшкодування моральної шкоди, стягнутої на користь ОСОБА_2 Стягнуто з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 10000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Згідно з платіжною інструкцією № 1256644 від 03 травня 2023 року Державною казначейською службою України на користь ОСОБА_2 була перерахована сума 10000,00 гривень в якості компенсації моральної шкоди.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 20.09.2018 у справі № 200/22363/16-а, від 21.10.2021 у справі № 760/15085/18, якщо в судовому рішенні визначено особу винну у завданні шкоди то стягнення в порядку регресу здійснюється за правилами цивільного судочинства, в тому числі і моральної шкоди.

Казначейством здійснюється безспірне списання коштів державного Бюджету за рішеннями судів про відшкодування шкоди, завданої -громадянинові незаконними діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб, відповідно до підпункту 2 пункту 9 Бюджетного кодексу України та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.201 1 № 845.

Відповідно до підпункту 9 пункту 9 Розділу VI Прикінцеві та "Перехідні положення Бюджетного кодексу України, кошти, відшкодовані державою з державного бюджету, вважаються збитками державного Бюджету. Підпунктом 10 цього пункту також визначено, що посадові та службові особи органів державної влади, дії яких завдали шкоди, що відшкодована з бюджету, несуть цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність згідно з законом.

Органи державної влади після виконання рішень суду про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного бюджету, проводять службове розслідування щодо причетних посадових, службових осіб цих органів, якщо рішенням суду не встановлено в діях посадових, службових осіб складу злочину.

За результатами службового розслідування органи державної влади та органи Казначейства України, у місячний строк можуть звернутися до суду з позовною заявою про відшкодування збитків, завданих державному бюджету, з пред`явленням зворотної вимога (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування до посадових, службових осіб цих органів, винних у завданні збитків (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди).

Відповідно до ч. 4 ст. 1191 ЦК України Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, відшкодувавши шкоду, завдану посадовою, службовою особою внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності відповідно органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, мають право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди).

На підставі ст. 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Верховний Суд у постанові від 05 вересня 2018 року у справі №534/872/16-ц (провадження № 61-11969св18) зазначив, що «з аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування», що також підтверджено висновком, наведеним у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі 317/2409/19.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в межах даного спору, позивачем правомірно заявлені вимоги про відшкодування в порядку регресу за рахунок відповідача суми відшкодування в розмірі 10000,00 гривень, сплаченого позивачем за наслідками шкоди, завданої неправомірними діями працівника ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, відповідача ОСОБА_1 , при виконанні ним службових обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 гривень, сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 76-82, 89, 258-259, 263-265, 272, 274-279, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Харківській області до ОСОБА_1 , третя особа: Державна казначейська служба України, про відшкодування шкоди, завданої державному бюджету України, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Державного бюджету України 10000,00 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесять три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя

Повний текст рішення суду виготовлений 04.04.2024