Справа № 212/9575/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

за участю секретаря - Пижик В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті Кривому Розі ради,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Захарової М. В., -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, адвокат Захарова М. В. звернулась до суду із даним позовом, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06.09.2019 року. За час спільного проживання у сторін народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу залишилася мешкати з позивачем, з яким проживає разом, вони мають одне зареєстроване місце проживання. При цьому спору про визначення місця проживання дитини між сторонами немає. Вказувала, що після розірвання шлюбу в вересні 2019 року ОСОБА_2 залишила свою дитину, лише іноді спілкуючись із дитиною через інтернет. Згодом відповідачка одружилась, змінивши прізвище, та жодної участі в утриманні дитини та її вихованні не приймає до теперішнього часу. На теперішній час ОСОБА_2 мешкає у Німеччині разом із чоловіком, де народила дітей. Отже, відповідачка не бажає здійснювати відносно своєї доньки батьківські обов`язки, на підтвердження чого вона надіслала нотаріально посвідчену заяву про це. Таким чином з вересня 2019 року позивач самотужки виховує й утримує свою дитину, турбуючись про її духовний та фізичний розвиток. В свою чергу відповідачка не займалася вихованням доньки та уваги їй не приділяла, жодної допомоги на утримання дитини не надавала з 2019 року, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. З огляду на викладене, наявні підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав. Також вважав, що для матеріального забезпечення доньки необхідним є стягувати аліменти з ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки від доходів на користь позивача. На підставі викладеного просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця.

У судовому засіданні позивач, ОСОБА_1 , та представник позивача,адвокат Захарова М. В., на задоволенні позову наполягали, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві до суду, додаючи, що ОСОБА_1 повністю займається вихованням, навчанням та утриманням своєї доньки, а відповідачка фактично ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просили суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, ОСОБА_5 , та стягнути аліменти на утримання дитини.

Відповідачка, ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву, в якій повністю визнавала заявлені до неї позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , оскільки відповідачка не бажає виконувати своїх батьківських обов`язків відносно доньки, ОСОБА_5 , з якою сімейні відносини у неї не склались.

Представник 3-ї особи, яка діє на підставі довіреності, до суду не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті Кривому Розі ради.

Допитавши неповнолітню ОСОБА_3 та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з наступних підстав.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебували у шлюбі з 9 вересня 2015 року по 7 жовтня 2019 року, що підтверджується рішенням від 6 вересня 2019 року Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу, яке набуло чинності 7 жовтня 2019 року.

Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим 9 липня 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 787 від 9 липня 2008 року, вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

За відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 03.11.2012 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає по АДРЕСА_1 , тобто разом із ОСОБА_1 , що підтверджується копією паспорту позивача НОМЕР_1 ), а також довідкою Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби № 16 від 21.08.2023 року та актом від 2 серпня 2023 року ТОВ «КК «Дом.Ком», складеним за свідченням сусідів по будинку.

Вказаним актом від 2 серпня 2023 року ТОВ «КК «Дом.Ком», складеним за свідченням сусідів по будинку, також встановлено, що з 2019 року ОСОБА_2 ухиляється від участі у вихованні своєї доньки, вихованням якої займається саме батько дитини.

За довідкою від 22.08.2023 року № 197 з місця навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у Криворізькій гімназії № 32 вбачається, що вихованням дитини займається її батько, ОСОБА_1 , з якою дитина проживає, а, натомість, мати дитини не відвідує учбовий заклад, не контролює навчання дитини, участі у виховному процесі не бере.

Судом також встановлено, що ОСОБА_7 одружилась із ОСОБА_8 10.10.2019 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 417 від 10 жовтня 2019 року, виданого відділом ДРАЦС по Інгулецькому та Металургійному районах у м. Кривому Розі, змінивши прізвище на " ОСОБА_9 ".

Відповідно до письмової заяви ОСОБА_2 , нотаріально посвідченої 7 вересня 2023 року та перекладеної з німецької мови, реєстр нотаріусу № 1212, відповідачка підтверджувала, що вона з 2019 року мешкає в Німеччині, будучи одруженою, та з того часу свої батьківські обов`язки не виконує відносно доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та не бажає їх виконувати у подальшому, на підставі чого надавала свою згоду на позбавлення її батьківських прав відносно доньки.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка, неповнолітня донька сторін, ОСОБА_3 , вказувала, що вона не спілкується з моменту розлучення батьків у 2019 році зі своєю матір`ю, ОСОБА_2 , яка не цікавиться її навчанням, розвитком та життям, оскільки мати сама не бажає із нею спілкуватись. Отже, не заперечувала проти позбавлення судом матері батьківських прав відносно неї.

На підставі ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі за текстом рішення - СК) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, а також несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно із п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 3 "Конвенції про права дитини" від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що нею визнавалось.

На підставі інформації від 18 грудня 2023 року представник виконкому Покровської районної в місті Кривому Розі ради було повідомлено, що через те, що ОСОБА_2 не зареєстрована та не проживає в Покровському районі м. Кривого Рогу, тому органу опіки та піклування не має можливості визначити доцільність або недоцільність позбавлення її батьківських прав відносно доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що визнання під час розгляду справи ОСОБА_2 заявлених до неї позовних вимог ОСОБА_1 щодо позбавлення батьківських прав свідчить про підтвердження підстав позову, які передбачені п. 2 ч. 1 ст. 164 СК, оскільки відповідачка, будучи матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідомо протягом тривалого часу не піклується про свою дитину не займається її вихованням та розвитком, не надаючи належної матеріальної допомоги на утримання доньки.

Таким чином суд, приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів неповнолітньої дитини, яка висловилась у судовому засіданні на підтримку заявлених вимог свого батька та доводів на їх обґрунтування, то для реалізації її прав та дотримання інтересів, дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На підставі ч. 2 ст. 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Так за ч. 3 ст. 166 СК при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно із ст. 180 СК батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За таких фактичних обставин, виходячи з наведених норм права, суд встановив, що на утриманні позивача перебуває неповнолітня дитина, яку відповідачка за законом зобов`язана утримувати до досягнення донькою повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Згідно із ч. 2 ст. 181 СК за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

На підставі ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так за ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить з 1 січня 2024 року: для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 грн.

Таким чином при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 суд приймає рішення про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Отже, оскільки ОСОБА_2 зобов`язана сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, ОСОБА_5 , то з урахуванням конкретних обставин справи, керуючись принципом справедливості та розумності, суд вважає можливим стягнути з відповідачки аліменти на користь батька, ОСОБА_1 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Суд зазначає, що за ч. 1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

При цьому за ст. 141 ЦПК з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн., від сплати якого за законом позивача звільнено щодо вимог про стягнення аліментів на утримання дитини.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті Кривому Розі ради, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 19 січня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: Д. О. Козлов