Номер провадження: 22-ц/813/167/24
Головуючий у першій інстанції Тарасов А.В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(про призначення повторної судової експертизи)
27.03.2024 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого Сегеди С.М.,
суддів: Заїкіна А.П.,
Карташова О.Ю.,
за участю:
секретаря Козлової В.А.,
відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданніклопотання ОСОБА_1 про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , треті особи: Одеська міська рада, ОСОБА_12 , Департамент комунальної власності Одеської міської ради, про усунення перешкод у користуванні власністю,за апеляційною скаргою представника ОСОБА_13 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2017 року, ухваленого під головуванням судді Тарасова А.В.,
19.08.2015 року Одеська міська рада (далі ОМР) звернулася до суду з позовом про витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_14 підвального приміщення, площею 68,76 кв.м., що розташоване за адресою АДРЕСА_1 .
В свою чергу, 28.12.2015 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_14 про витребування майна із чужого незаконного володіння.
Ухвалами від 28 грудня 2015 року вказані позовні заяви були об`єднанні в одне провадження, позовна заява ОМР була залишена без розгляду (т.2, а.с.12-14).

28.12.2015 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 уточнили позовні вимоги (т.2, а.с.1-4), у зв`язку з чим, звернулись до суду до ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , та згідно останньої редакції позовних вимог від 11.07.2017 року (т.3, а.с.1-4), просили усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом витребування у відповідачів на користь позивачів підвального приміщення, площею 78,6 кв.м., що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , шляхом виселення відповідачів із вказаного приміщення. Крім того, просили зобов`язати відповідачів забезпечити доступ до підвального приміщення, шляхом відновлення входу до належного їм приміщення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 було відмовлено (т.3, а.с.138-141).

В апеляційній скарзі ОСОБА_13 , діюча в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , просила скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2017 року та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права (т.3, а.с.145-148).

В поясненнях на апеляційну скаргу третя особа ОСОБА_16 вважає апеляційну скаргу обґрунтованою та просить її задовольнити, оскаржуване судове рішення скасувати, прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог (т.3, а.с.209-212).

Постановою Одеського апеляційного суду від 13.11.20219 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_13 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2017 року скасовано.

Ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , треті особи: Одеська міська рада, ОСОБА_12 , Департамент комунальної власності Одеської міської ради, про усунення перешкод в користуванні власністю, задоволено (т.4, а.с.164-178).

Разом з тим, постановою Верховного Суду від 27 травня 2020 року постанову Одеського апеляційного суду від 13.11.2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.5, а.с.147-151).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи визначено склад суду: головуючий суддя Сегеда С.М., судді: Гірняк Л.А., Комлева О.С. (т.5, а.с.154).

У зв`язку з перебуванням суддів Гірняк Л.А., Комлевої О.С. у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи судді Гірняк Л.А, ОСОБА_17 замінені на суддів Заїкіна А.П., Погорєлову С.О. (т.6, а.с.95).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.03.2022 року провадження у справі зупинено у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 (т.6, а.с.168-110).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 23.06.2023 року суддя Погорєлова С.О. замінена на суддю ОСОБА_18 (т.6, а.с.227).

Ухвалою суду від 13.09.2023 року залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його правонаступника ОСОБА_5 (т.7, а.с.3).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.11.2023 року задоволено заяву судді Громіка Р.Д. про самовідвід (т.7, а.с.34-35).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 22.11.2023 року суддя Громік Р.Д. замінений на суддю ОСОБА_19 (т.7, а.с.39).

Вирішуючи питання про слухання справи у відкритому судовому засіданні, за участю відповідача ОСОБА_9 та у відсутність інших учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання (т.7, а.с.188,190,201-210).

У зв`язку з цим, колегія суддів також зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи, що від учасників справи не надходило заяв або клопотань про відкладення слухання справи, а також з того, що в даному випадку вирішується питання про призначення у справі повторної судової експертизи, колегія суддів вирішила дану справу розглядати у відкритому судовому засіданні, за участю відповідача та у відсутність учасників справи.

11.03.2024 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про призначення у справі повторної судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої просив постановити такі питання:

1) Чи проходять у підвальному приміщенні нежитлового приміщення АДРЕСА_2 інженерні загальні будівельні комунікації даного житлового будинку?

2) До якої категорії відноситься дане підвальне приміщення: нежитлове чи допоміжне?

Клопотання було обґрунтоване тим, що експертний висновок від 26.07.2019 року відрізняється від експертного висновку від 25.11.2019 року. Так, заявник клопотання ОСОБА_1 наполягає на тому, що в приміщенні підвалу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , відсутні будь-які комунікації, а тому вказане нежитлове приміщення підвалу є нежитловим приміщенням, а не допоміжним приміщенням будинку, як про це безпідставно вказав судовий експерт ОСОБА_20 , який надав суду Висновок експерта № 19-3008 від 26.07.2019 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи (т.4, а.с.109-118).

При цьому, заявник клопотання ОСОБА_1 наполягав на тому, що оскільки в спірному підвальному приміщенні відсутні будь-які відкриті прокладання загальнобудинкових інженерних мереж водопостачання, водовідводу (каналізації), газопостачання, про що вказано у вказаному висновку експерта, то зазначений судовий експерт не міг дійти такого висновку, який викладений в його відповіді на друге питання.

Саме для з`ясування вказаних обставин і для встановлення істини у справі, на думку відповідача ОСОБА_1 необхідно провести повторну будівельно-технічну експертизу (т.7, а.с.113-114).

Колегія суддів вважає, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Відповідно до ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

За змістом ст.110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Так, як було вказано вище, в матеріалах справи міститься висновок судової будівельно-технічної експертизи №18-3008 від 26.07.2019 року, складений ОНДІСЕ (т.4, а.с.109-118), а також висновок експертизи №51.-08.-31-0006.19 від 25.11.2019 року, складений ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» (т.5, а.с.102-110).

Експертний висновок від 26.07.2019 року зазначає: «В результаті натурного огляду встановлено, що у підвальному приміщенні площею 78,6 кв.м. багатоквартирного будинку № 5, по Катериненській площі, у м. Одесі розташована система водовідведення, відкрите прокладання загальнобудинкових інженерних мереж водопостачання, водовідводу (каналізації), газопостачання відсутнє. Таким чином, відсутній доступ до інженерних мереж для контролю та обслуговування загальнобудинкових мереж у зазначеному приміщенні» (т.4, а.с.118зворот).

В свою чергу, висновок експертизи від 25.11.2019 року зазначає: «Можливість прихованої прокладки інженерних мереж у підвалі площею 78,6 кв.м. в принципі виключається, так як виробництво прихованої прокладки інженерних мереж торкнулося б інтересів всіх мешканців житлового будинку. Всі системи інженерного забезпечення житлового будинку знаходяться в стадії експлуатації в задовільному технічному стані (2 категорія). Нежитлове підвальне приміщення 78,6 кв.м. на підставі структури житлового будинку не відноситься до житлового будинку, та є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Вказане підвальне приміщення, в якості підсобного приміщення може самостійно експлуатуватися за своїм функціональним призначенням. Переобладнання (реконструкція) нежитлового підвального приміщення № 550 площею 78,6 кв.м., розташованого в підвалі і на першому поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не торкається прерогативи пам`ятника архітектури і містобудування, яким є житловий будинок» (т.5, а.с.106).

Свідок ОСОБА_21 , допитаний в судовому засіданні 27.03.2024 року, також дав пояснення про те, що він неодноразово по характеру своєї роботи був у відвальному приміщенні багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 і ні разу не бачив, що у цьому підвальному приміщенні є будь-які труби: газопостачання, водопостачання і водовідведення.

Більше того, на питання суду, чи проходять у вказаному підвальному приміщенні будь-які комунікаційні системи для забезпечення життєдіяльності багатоквартирного будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , вказаний свідок відповів негативно і пояснив, що вказані комунікаційні системи проходять в іншому нежитловому приміщенні.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд, з урахуванням обставин справи, має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза), ст. 103 ч.3 ЦПК України.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 проведення повторної експертизи просив доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, однак іншому експерту, усно заявив, що він згоден на проведення оплати за її проведення і просив провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

Таким чином, враховуючи, що висновок судової експертизи від 26.07.2019 року суттєво відрізняється від висновку експертизи від 25.11.2019 року, колегія суддів вважає за необхідне клопотання відповідача задовольнити та призначити у справі повторну будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України у складі іншого експерта, ніж ОСОБА_20 .

Витрати за проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи слід покласти на заявника клопотання ОСОБА_1 .

Слід також зазначити, що оскільки для проведення експертизи потрібен значний проміжок часу, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, колегія суддів, виходячи з вимог, передбачених п.5 ч.1 ст. 252 ЦПК України, вважає за необхідне зупинити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 76, 108, 113, 252, 367-368, 381, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про призначення у справі повторної судової будівельно-технічної експертизи задовольнити.

Призначити у справі повторну будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1)Чи проходять у підвальному приміщенні нежитлового приміщення АДРЕСА_2 інженерні загальні будівельні комунікації даного житлового будинку?

2)До якої категорії відноситься дане підвальне приміщення: нежитлове чи допоміжне?

Проведення експертизи доручити іншим експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Одеса, вул. Рішельєвська,8).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність, відповідно до ст.ст. 384, 385 КК України.

Роз`яснити сторонами положення ст. 109 ЦПК України, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Витрати за проведення експертизи покласти на ОСОБА_1 .

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

У розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи № 522/17226/15-ц.

Ухвала апеляційної суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку, в частині зупинення провадження у справі.

Повне судове рішення складено 01.04.2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду : С.М. Сегеда

А.П.Заїкін

О.Ю.Карташов