Справа №345/6340/23
Провадження № 2/345/136/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2024 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

встановив:

Представник позивача адвокат Романів О.П. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (спадкодавець), ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя вона залишила заповіт, згідно якого все належне майно і взагалі усе те на що за законом мала право заповіла ОСОБА_1 (позивач). Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

04 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б. листом №418/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно.

Представник позивача зазначає, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4 , 1896 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_4 , 1896 року народження, постійно проживав і був зареєстрований до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Студінка Калуського району Івано-Франківської області. Разом з ним у житловому будинку, який на даний час розміщений у АДРЕСА_1 була зареєстрована дочка ОСОБА_3 , 1938 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті її батька ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 (відповідач) є рідною сестрою спадкодавиці та на спадщину не претендує та не має наміру набувати у власність спадкове майно.

Через те, що позивачу не видано свідоцтво про право власності на спадкове майно, він не набуває прав власника, належного йому майна. У зв`язку з цим, позивач змушений звернутись із позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак представник позивача ОСОБА_5 подала суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

У підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Зважаючи на те, що відповідач по справі визнала вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3 (спадкодавець), яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Середкевичі, Яворівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 09.11.2022 (а.с.11).

Спадкова справа зареєстрована в Спадковому реєстрі 24.03.2023 (а.с.16).

Постійним місцем проживання ОСОБА_3 було АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 14.03.2023 № 32 (а.с.18).

За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якого все належне майно і взагалі усе те на що за законом мала право заповіла ОСОБА_1 (позивачу). Цей заповіт посвідчений Андрусів Вірою Миколаївною секретарем виконавчого комітету Студінської сільської Ради народних депутатів Івано-Франківської області 16 березня 1995 року та зареєстровано у реєстрі за № 4 (а.с.20, 21).

24.03.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, склад спадкового майна не встановлено (а.с.14).

01.10.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно: житловий будинок з господарським будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

04 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б. листом №418/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно (а.с.13).

Судом встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4 , що підтверджується договором від 22.06.1956 року, який нотаріально посвідчила ОСОБА_6 в.о. нотаріуса Калуської державної нотаріальної контори, що знаходилась у м.Калуш та зареєстрований за реєстром №537 (а.с.22-25).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 22.03.2023 (а.с.12).

Згідно довідки №36 від 21 березня 2023р. виданої Студінським старостинським округом виконавчого комітету Калуської міської ради підтверджено, що гр. ОСОБА_4 , 1896 року народження дійсно постійно проживав і був зареєстрований до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Студінка Калуського району Івано-Франківської області. Разом з ним у житловому будинку, який на даний час розміщений у АДРЕСА_1 була зареєстрована дочка ОСОБА_3 1938 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

Факт того, що ОСОБА_4 був батьком ОСОБА_3 підтверджується також свідоцтвом про народження НОМЕР_3 (а.с.10).

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , оскільки як спадкоємець прийняла спадщину згідно частини 1 статті 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, оскільки вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується як довідкою №32 від 14.03.2023р., виданою Студінським старостинським округом виконавчого комітету Калуської міської ради, згідно якої спадкодавець дійсно постійно проживала і була зареєстрована до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 , так і вище зазначеною довідкою №36 від 21 березня 2023р. (а.с.18, 19).

За змістом статей 2, 3 Закону України від 1 липня 2004 р. № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень даних про право власності особи на об`єкт нерухомого майна, збудований до набрання чинності зазначеним Законом, не породжує в особи права власності, а засвідчує офіційне визнання і підтвердження державою факту наявності в особи цього права. Право власності на збудований до набрання чинності цим Законом об`єкт нерухомого майна виникає в порядку, який існував на час його будівництва (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12).

Таким чином судом встановлено достатньо доказів належності спадкодавцю спадкового майна, а саме, що після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться в АДРЕСА_1 .

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , встановлено, що житловий будинок споруджено до 1984 року (а.с.26-29).

Згідно довідки від 27.04.2023 № 4478 виданої ФОП ОСОБА_7 , будинковолодіння АДРЕСА_1 має наступні технічні характеристики: літ.А житловий будинок загальна площа 73,3 кв.м., житлова площа 38,6 кв.м.; літ. Б сарай загальна площа 23,3 кв.м.; літ.В сарай загальна площа 8,9 кв.м.; №1 ворота 6,1 кв.м.; №2 огорожа 142,4 кв.м. Інвентаризаційна вартість об`єкта нерухомого майна становить 108350, 00 гривень. Реєстрація права власності на це майно не проводилась (а.с.30).

Інших спадкоємців у померлої не має, так як ОСОБА_2 (відповідач), яка є рідною сестрою спадкодавиці, на спадщину не претендує та не має наміру набувати у власність спадкове майно.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , являється в даний час єдиним спадкоємцем за заповітом померлої ОСОБА_3 .

За змістом положень ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та в інший спосіб такі перешкоди не можуть бути усунуті.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 1 ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

ОСОБА_3 призначила своїм спадкоємцем ОСОБА_1 , заповіт не змінювався та не відмінявся.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України позивач належним чином прийняв спадщину, оскільки звернувся з відповідною заявою до нотаріуса.

Інших спадкоємців, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст.1241 ЦК України, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався, тому суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вищезазначене спадкове майно.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 200, 206, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Головуючий