465/3215/17
6/465/44/24
У Х В А Л А

судового засідання

03.04.2024 р. м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді: Мартинишин М.О.

з участю секретаря: Кондрашин В.Р.

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові заяву представника Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про видачу дублікату виконавчого листа та про поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання у цивільній справі №465/3215/17 за позовом Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів грошової допомоги -

в с т а н о в и в :

представник Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати поважною причину пропуску строку, який надається для пред`явлення виконавчого документа до виконання та поновити строк пред`явлення виконавчого документу до виконання та видати дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради надміру виплачені кошти за призначеною державною допомогою у сумі 1 322,19 гривень, оскільки такий втрачений з об`єктивних причин та те, що з поважних причин пропущеного строку для його пред`явлення. Просить заяву задовольнити.

Представник стягувача в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій просила дану заяву розглядати без її участі, заяву підтримує та просить її задоволити.

У судове засідання боржник не з`явився з невідомих суду причин, хоча повідомлявся про день, час та місце розгляду заяви належним чином. Суд вважає, що неявка боржника не перешкоджає вирішенню питання про видачу дублікату виконавчого листа.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників процесу, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи заяви та долучені додатки, в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом установлено, що заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 24.07.2017 року у справі № 465/3215/17 було позов Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Микитівським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області 20.06.2000 року ) на користь Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради надміру виплачені кошти за призначеною державною допомогою у сумі 1322,19 грн. на розрахунковий рахунок 8468, одержувач Франківський відділ соціального захисту, , банк одержувача Державна казначейська служба України, МФО 820172.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Микитівським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області 20.06.2000 року) на користь держави 640 грн. судового збору.

На підставі вказаного рішення суду було видано та надано наручно 21.09.2017 року представнику позивача виконавчий лист, що вбачається із відмітки на обкладинці у вказаній справі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У частині 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянина, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною цивільного процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить п. 1ст. 6 ЄСПЛ, і є порушенням права на суд.

Так, у справі Хорнсбі проти Греції ЄСПЛ зауважив, що право на суд стало б ілюзорним, якщо б правова система держави дозволяла, щоб кінцеве та обов`язкове рішення суду залишалося невиконаним, що завдавало б шкоду одній зі сторін. Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, слід розглядати як невід`ємну частину "судового розгляду" для цілей ст. 6 ЄСПЛ.

Така позиція ЄСПЛ підтримувалася судом також і у рішеннях Ромашов проти України, Дубенко проти України, Вассерман проти Росії, Малиновський проти Росії, Гіззатова проти Росії та ін.

У ч.ч. 1, 3 ст. 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі Закон № 1404-VIII), згідно п. 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 п. 1, ч. 4 ст. 12 Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як указано в підп. 17.4 п. 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно ч.ч. 1,4 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Законодавець не визначив вимог до форми та змісту заяви про видачу дубліката виконавчого листа. Проте, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Заява про видачу дубліката виконавчого листа може бути подана лише до спливу строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Якщо цей строк був пропущений стягувачем, то водночас із заявою про видачу дубліката виконавчого документа необхідно подавати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що виконавчий лист було втрачено не з вини стягувача, що підтверджується копіями документів, а саме: виконавчого листа №465/3215/17, виданого Франківським районним судом м. Львова 21.09.2017, листом від 28.09.2017 №0, постановою про відкриття виконавчого провадження від 19.12.2017 ВП №54902696, листом від 12.11.2019 №0, листом від 06.03.2020 №, листом від 24.07.2020 №, листом від 27.07.2022 №, листом від 11.07.2023 № та листом від 31.07.2023 №65265.

Як вбачається із відповіді Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 31.07.2023 №65265, що на примусовому виконанні вищезазначений виконавчий документ не перебуває, 30.12.2021 державним виконавцем, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Проте, станом на даний час на адресу Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради з Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції не скеровано ні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, ні оригіналу виконавчого документу №465/3215/17 від 21.09.2017.

При цьому, суд враховує, що відстежити пересилання поштового відправлення не можливо, оскільки на сайті Укрпошта інформація зберігається шість місяців.

Оскільки зазначений виконавчий документ надходив до відділу державної виконавчої служби, відкривалось виконавче провадження, яке в подальшому було повернуто стягувачеві. Постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві була винесена державним виконавцем 30.12.2021 року, а тому такий може бути пред`явлений відповідно до Закону до 30.12.2024 року. Отже, вимога стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі №465/3215/17 є безпідставна.

З урахуванням наведеного суд вважає, що заява підставна в частині видачі дублікату виконавчого листа, оскільки в судовому засіданні встановлено факт втрати виконавчого листа і без вищевказаного документу виконання рішення суду неможливе, а тому за необхідне заяву Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради задоволити частково та видати дублікат виконавчого листа.

Враховуючи вище викладені обставини, суд приходить до висновку про те, що заява в частині вимог про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247, 258-260, 263, 353, 354, 433 ЦПК України, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України -

п о с т а н о в и в:

заяву частково задовольнити.

Видати Франківському відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської радидублікат виконавчого листа у відповідності до заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 24.07.2017 року по справі №465/3215/17 за позовом Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів грошової допомоги.

Відмовити Франківському відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської радив поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 03.04.2024 року.

Суддя Мартинишин М.О.