Справа №461/9184/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Мироненко Л.Д.

при секретарі судового засідання: Курилюк А.І.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги.

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно складеного останньою заповіту, 1/25 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, загальною площею 0,0600 га на АДРЕСА_1 , вона заповіла своєму сину ОСОБА_2 .

Після відкриття спадщини він звернувся до приватного нотаріуса Чорного І.О. з заявою про прийняття спадщини за заповітом на вищевказане нерухоме майно. На підтвердження права власності ним було подано державний акт на право приватної власності на землю, згідно з яким співвласниками земельної ділянки є ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 без визначення розміру часток кожного з них у праві спільної власності на земельну ділянку. Постановою приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що ним не подано документа, який би підтверджував склад спадкового майна спадкодавця ОСОБА_5 щодо земельної ділянки, а саме визначав би належну їй частку у праві спільної власності на земельну ділянку.

Позивач зазначає, що у зв`язку із смертю матері ОСОБА_5 як однієї із співвласників земельної ділянки, він не може реалізувати свої спадкові права, у зв`язку з чим просить суд визнати за ним право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 00600 га з кадастровим номером :07:002:0012, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рух справи в суді.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року відкрите провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визначення часток у приватній спільній сумісній власності, ухвалено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 15 січня 2024 року було продовжено підготовче провадження у справі.

Ухвалою суду від 15 лютого 2024 року було задоволено клопотання про заміну відповідачів та зміну предмету позову. Продовжено підготовче провадження по справі.

Ухвалою суду від 18 березня 2024 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до судового розгляду. Залучено до участі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Позиція сторін по справі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату і час судового розгляду. Відзиву та жодних інших заяв від останньої до суду не надходило.

Треті особи в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомленими про дату і час судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 ОСОБА_5 володіла на праві приватної власності 1/25 частиною приватного житлового будинку садибного типу загальною площею 396,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується також витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 080135, ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , які мешкають у АДРЕСА_1 , на підставі ухвали Львівської міської ради № 1263 від 25.10.2001 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0600 га з кадастровим номером :07:002:0012, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку.

У витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № HB-023, сформованому 04.04.2023 року за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру, зазначено, що співвласниками земельної ділянки на підставі цього державного акту є ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 без визначення розміру часток кожного з них у праві спільної власності на земельну ділянку.

Встановлено, що за життя померлою ОСОБА_5 було складено заповіт, посвідчений 02 квітня 2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Скречко М.М. та внесений до реєстру за №383, відповідно до якого остання на випадок своєї смерті заповіла належну їй на праві приватної власності частину житлового будинку АДРЕСА_1 та відповідну частину земельної ділянки, наданої для обслуговування вищевказаного житлового будинку своєму синові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 20.03.2023 року у встановленому порядку звернувся до приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу Чорного І.О. із заявою про прийняття спадщини на 1/25 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, загальною площею 0,0600 га на АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1823, спадкоємцем майна, а саме 1/25 частини приватного житлового будинку садибного типу загальною площею 396,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Чорного 1.О. від 28.06.2023 року було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/4 частки земельної ділянки у зв`язку з тим, що ним не подано документа, який би підтверджував склад спадкового майна спадкодавця ОСОБА_5 щодо земельної ділянки, а саме визначав би належну їй частку у праві спільної власності на земельну ділянку та рекомендовано звернутись до суду для визначення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності на частку земельної ділянки.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія заяви від 14.10.2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Куйбіда-Кришкевич Х.В., та внесеної до реєстру за № 823, ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 просили ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» виготовити висновок реальних часток між співвласниками будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , однак висновок за результатами розгляду такої заяви відсутній.

Мотиви прийняття рішення судом

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових.

Зі змісту ст. 321 ЦК України вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч.1, ч.10 статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270 і статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Згідно із п.п.4.15, 4.18 п.4 гл.10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державної реєстрації.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Оскільки позивачу було відмовлено у отриманні свідоцтва про право на спадщину, його права підлягають поновленню у судовому порядку.

В той же час, відповідно до ч.1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ст. 89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом.

У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Оскільки державним актом на право приватної власності на землю не було визначено часток кожного із співвласників, висновок щодо реальних часток між співвласниками земельної ділянки в матеріалах справи відсутній, суд позбавлений можливості самостійно визначити розмір таких часток, а тому у цій частині позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст., 258, 259, 263-265, ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 , у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0600 га з кадастровим номером :07:002:0012, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 080135.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05 квітня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Львівська міська рада, , адреса: м. Львів, пл. Ринок 1.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Головуючий суддя Л.Д. Мироненко