Справа № 529/1494/23
Провадження № 2/529/68/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Петренко Л.Є.,

за участю секретаря - Звягольської В.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та непрацездатної дружини, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , стягнути з останнього аліменти на утримання малолітньої дитини та непрацездатної дружини, а також стягнути понесені нею судові витрати у виді сплаченого нею судового збору.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що вона з відповідачем ОСОБА_2 06 березня 2021 року зареєстрували шлюб, від якого мають малолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя, відсутності взаємопорозуміння та поваги один до одного, шлюбні відносини з ним фактично припинено, при цьому відповідач ухиляється від обов`язку по утриманню їхньої спільної дитини, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, а також ухиляється утримувати її, як непрацездатну дружину до досягнення дитиною трирічного віку. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць, а також на її утримання 1/4 частини від його заробітку, як на дружину з якою проживає дитина до досягнення дитиною трирічного віку.

11.10.2023 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі, визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

01.11.2023 ухвалою суду сторонам надано строк для примирення терміном на 2 місяці. Провадження у справі зупинено.

08.01.2024 ухвалою суду провадження у справі поновлено та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у її відсутність.

Відповідачем ОСОБА_2 подана до суду заява про визнання ним позову, просить розгляд справи провести у його відсутність.

З огляду на вказане суд провів розгляд справи у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що прямо передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони по справі 06.03.2021 року зареєстрували шлюб у Диканському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Суми), актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5).

Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на нього, відсутність взаємопорозуміння між ними. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, відновлювати їх позивач наміру і бажання не має. Спільне господарство сторони не ведуть.

У строк, який надавався сторонам, для примирення, останні не примирилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу.

Згідно з ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлені судом обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхньої малолітньої дитини, яка повинна виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, а тому, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами слід розірвати.

Крім цього, судом встановлено, що відповідач по справі є батьком дитини, що проживає з позивачкою та перебуває на повному утриманні матері, є працездатним, інших матеріальних зобов`язань щодо утримання дітей чи непрацездатних осіб не має, але добровільно жодної матеріальної допомоги на утримання їхньої спільної малолітньої доньки не надає, хоча згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач як батько дітей зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач не надав доказів про наявність в нього матеріальних зобов`язань щодо утримання інших дітей чи непрацездатних осіб

Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У ст. 8 Закону України Про охорону дитинства визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умова життя, необхідних для розвитку дитини.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами - ч.3 ст. 70 Закону України Про виконавче провадження.

Суд також звертає увагу на те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, виходячи з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього.

Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу - ч. 1, ч. 4 ст. 84 СК України

Однак, відповідач на утримання позивачки, як дружини з якою проживає дитина, яка не досягла трьохрічного віку не надає, хоча це також є його обов`язком.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, який є офіційно працевлаштованим, позов визнав повністю, стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років суд вважає за можливе стягувати саме у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Враховуючи викладене,позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2147,20 гривень.

Разом з тим, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивачки ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355, 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та непрацездатної дружини задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 березня 2021 року Диканським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Суми), актовий запис № 14.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище " ОСОБА_6 ".

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , не працюючого, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , не працюючої, на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , не працюючого, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , не працюючої, на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку /доходу/, починаючи з 10 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуюча Л.Є. Петренко