У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Смоляр О.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

До Черкаського районного суду Черкаської області надійшли матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо спадкового майна: житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка під ним. В обґрунтування вона вказує, що є спадкоємцем ОСОБА_2 , оскільки проживала з померлою більше 5 років однією сім`єю, вела спільний побут, забезпечувала її матеріально, підкувалася про здоров`я та доглядала її. В ході розгляду справи за заявою ОСОБА_1 було встановлено, що існує заповіт померлої на користь ОСОБА_3 . ОСОБА_1 зазначає, що весь час вона доглядає за домоволодінням спадковим майном, сплачує комунальні послуги, підтримує в належному стані та є підстави вважати, що спадкове майно може бути відчужене відповідачем через третіх осіб або взагалі третіми особами без її відома.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.п2, 4 ч.1 ст.150 ЦПК України, що позов може бути забезпечено шляхом забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинен бути зазначеним предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Водночас, заявником не дотримано вимог ст. 151 ЦПК України, а саме не наведено будь-яких доказів в обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо спадкового майна.

Згідно ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, заявником не обґрунтовано необхідність застосування саме таких видів забезпечення позову, що зазначені у заяві; не зазначено, яким чином можуть сприяти виконанню рішення суду вказані заходи забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, зокрема відсутні докази, що свідчать про вчинення відповідачем чи третіми особами дій, спрямованих на здійснення реалізації майна.

Крім того відповідно до наданих позивачем витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.08.2018, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка під ним належать на праві власності ОСОБА_2 , інші особи права власності на них не набували.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом ухвали, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Олександр СМОЛЯР