Справа № 199/8566/23
(2/199/484/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

11 січня 2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Богун О.О.,

при секретареві Буточкіній М.К.,

за участю учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про звільнення від нарахованої заборгованості та пені по сплаті аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про звільнення від нарахованої заборгованості та пені по сплаті аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач ОСОБА_2 перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3 . Від шлюбних відносин у сторін мається спільна донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з 29 червня 2022 року є повнолітньою.

17.05.2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) внаслідок несплати аліментів. Рішення оскаржено та змінено розмір пені яка становить 10 000,00 грн.

Також, за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 220,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Вищезазначені рішення суду скеровані до примусового виконання.

Проте, позивач у період з вересня 2018 року по жовтень 2021 року добровільно сплачував аліменти на утримання спільної доньки на загальну суму 65 810,00 грн. при цьому не зазначав призначення платежу. Дані оплати не враховані у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.

На разі стан здоров`я позивача погіршився, він перебуває на диспансерному обліку в Дніпропетровському міському центрі профілактики та боротьби зі СНІДом з 21.09.2015 року та має з 01.03.2021 року третю групу інвалідності.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд врахувати всі добровільні виплати по сплаті аліментів у період з вересня 2018 року по жовтень 2021 рік на загальну суму 65810,00 грн. та звільнити повністю позивача від сплати заборгованості за аліментами у розмірі 25 818,00 грн. та нарахованої на неї пені у розмірі 10 000,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 за ордером на надання правничої допомоги ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила вимоги задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, оскільки перебуває у Державній установі «Кам`янська виправна колонія №34», проте на адресу суду направила пояснення в яких зазначила що позовні вимоги не визнає.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків.

У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Як встановлено судом, на примусовому виконанні у державного виконавця перебуває виконавчий лист 2-1247 виданий Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, за яким відкрито виконавче провадження № 66824457 та здійснюється стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 220,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за ВП 66824457, наданої позивачем, станом на 19.09.2023 року залишок заборгованості складає 25 818,00 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те що донька є повнолітньою, просив врахувати що надавав добровільно грошові кошти на її утримання, але в призначенні платежу нічого не зазначав. Наразі має слабке здоров`я та відсутнє стабільне фінансове забезпечення.

Суд вважає важливими доводи позивача, разом з тим не може їх врахувати виходячи з наступного.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як встановлено судом з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дитини за рішенням суду. Зазначене рішення набрало законної сили та було звернуто до примусового виконання.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Інші доводи позивача не спростовують відсутності підстав для задоволення позовних вимог, відтак не потребують детального обґрунтування.

За викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про звільнення від нарахованої заборгованості та пені по сплаті аліментів, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Богун

Позивач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 )

Відповідачка - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 )

11.01.2024