КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/68/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024року місто Київ

справа № 758/1101/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

розглянув в порядку письмового позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 19 квітня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Скрипник О.Г., у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Київпастранс» про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року позивач звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з КП «Київпастранс» на його користь20100 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В мотивування вимог посилався на те, що 25 жовтня 2017 року водієм Куренівського ТРЕД КП «Київпастранс» ОСОБА_3 під час виконання службових обов`язків, відносно нього було вчинено неправомірні, протиправні дії, у зв`язку з чим Оболонським УП ГУНП у м.Києві порушено кримінальне провадження, яке наразі розслдіується.

Вказував, що 25 жовтня 2018 року після річної безрезультатної претензійної роботи з Куренівським ТРЕД КП «Київпастранс», він звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до КП «Київпастранс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Зазначав, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 29червня 2021 року у задоволенні його позову було відмовлено. Однак, постановою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року рішення Подільського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року скасовано та постановлено нове, яким його позов до КП «Київпастранс» про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з КП «Київпастранс» на його користь 2481,00 грн. моральної шкоди та 88,10 грн. судового збору.

Посилався на те, що він неодноразово звертався до КП «Киїпастранс» з вимогою виплати йому належну суму у розмірі 2481,00 грн., яка необхідна йому на лікування. Однак, лише 27 жовтня 2022 року позивачу була перерахована сума у розмірі 2481,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №12 від 27жовтня 2022 року.

Вказав, що завдана йому моральна шкода полягає у моральних стражданнях та переживаннях, які він переніс під час тривалого очікування на виконання відповідачем рішення суду.

Посилався на те, що йому заподіяно моральну шкоду через душевні страждання у зв`язку з нескінченими психологічними травмами, стресами, тривожністю, негативними емоціями, порушенням звичного способу життя, необхідністю докладання надзусилля для його нормалізації і неабиякий дискомфорт, який створило для нього КП «Киїпастранс» своїми незбагненними та неосяжними діями та бездіяльністю.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 19 квітня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що відповідачем протягом тривалого часу вчинялася бездіяльність по відношенню до нього, як особи з інвалідністю.

Вказував, що кошти в розмірі 2481 грн. та 88,10 грн. судового збору відповідач зобов`язаний був повернути йому відповідно до рішення Київського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року.

Зазначав, що йому довелося докладати додаткових зусиль та витрат у зв`язку з бездіяльністю відповідача, в тому числі просив врахувати, що вказані дії йому довелося здійснювати під час агресії Російської Федерації проти України.

Зауважував, що спірні відносини між сторонами виникли під час пандемії COVІD-19, а тому йому, як особі з інвалідністю, яка має збільшений ризик захворювання та виникнення серйозних ускладнень від COVID-19, довелося докладати додаткових зусиль, щоб відновити своє порушено право через бездіяльність відповідача саме в цей період.

15 листопада 2023 року від відповідача до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказував, що апеляційна скарга є безпідставною, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції. Зазначав, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди. Посилався на те, що після того, як позивачем був надісланий лист від 19 жовтня 2022 року вх.№053/01/Л-1691, в якому він зазначив ксерокопію картки банківських реквізитів, 27 жовтня 2022 року відповідачем було перераховано грошові кошти у розмірі 2481 грн. задля виконання постанови Київського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року у справі №758/14030/18, що підтверджується платіжним дорученням від 27 жовтня 2022 року №12. Тобто, рішення суду відповідачем було виконано добровільно.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до КП «Киїпастранс», в якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 3403,69 грн та моральну шкоду у розмірі 500 000 грн, заподіяні неправомірними діями водія тролейбусу ОСОБА_4 .

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року у справі №758/14030/18 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року рішення Подільського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року скасовано та постановлено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з КП «Киїпастранс» на користь ОСОБА_1 2481 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з КП «Киїпастранс» в дохід держави судовий збір в сумі 88,10 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 06 липня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року в цивільній справі №758/14030/18.

19 липня 2022 року позивач подав до КП «Киїпастранс» заяву, в якій просив виконати постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року, видавши йому 2481 грн.

Позивач у позовній заяві вказував, що відповіді на вказаний лист він не отримав.

16 вересня 2022 року позивач звернувся до КП «Киїпастранс» з листом, в якому просив виконати постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року, видавши йому 2481 грн.

Аналогічний лист ОСОБА_5 направив на адреси: Президента України, голів комітетів Верховної Ради України, народних депутатів України, Київського міського голови, Уповноважених керівників міністерств та відомств, правоохоронних органів.

Листом від 04 жовтня 2022 року №053/01-1729 КП «Киїпастранс» повідомив позивача про те, що у зв`язку з відсутністю його реквізитів, підприємство не має можливості сплатити кошти зазначені в резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року та просило повідомити реквізити.

19 жовтня 2022 року ОСОБА_1 повідомив КП «Киїпастранс» свої реквізити.

27 жовтня 2022 року КП «Київпастранс» на виконання постанови Київського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2481,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №12 від 27 жовтня 2022 року.

З викладеного вбачається, що КП «Київпастранс» добровільно виконало рішення суду.

Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст.15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої статті 22 ЦК України).

За змістом частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (пункти 1-3 частини другої статті 23 ЦК України).

Відшкодування моральної шкоди - це вчинення стосовно людини, котрій спричинено таку шкоду порушенням її загально соціальних (природних) прав чи свобод, певних дій, які спрямовані на усунення або ж послаблення у неї негативних психічних станів і процесів, викликаних приниженням її гідності внаслідок цього порушення

Частиною 1 ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю. Відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 роз`яснено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями (бездіяльністю) її заподіяно та якими доказами вона підтверджується. Факт заподіяння моральної шкоди повинен довести заявник.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Звертаючись у суд з даним позовом, позивач вказував про те, що завдана йому моральна шкода полягає у моральних стражданнях та переживаннях, які він переніс під час тривалого очікування на виконання відповідачем рішення суду. Посилався на те, що йому заподіяно моральну шкоду через душевні страждання у зв`язку з нескінченими психологічними травмами, стресами, тривожністю, негативними емоціями, порушенням звичного способу життя, необхідністю докладання надзусилля для його нормалізації і неабиякий дискомфорт, який створило для нього КП «Киїпастранс» своїми незбагненними та неосяжними діями та бездіяльністю.

Доказів на підтвердження того, що з вини відповідача позивачу спричинена моральна шкода, ОСОБА_1 надано не було.

Таким чином, суд першої інстанції встановивши, що відсутній причинно-наслідковий зв`язок між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина відповідача в її заподіянні, дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 довелося докладати додаткових зусиль та витрат у зв`язку з бездіяльністю відповідача щодо невиконання рішення суду, в тому числі просив врахувати, що вказані дії йому довелося здійснювати під час агресії Російської Федерації проти України та під час пандемії COVІD-19, колегія суддів відхиляє, оскільки позивач не був позбавлений права примусового виконання судового рішення. ОСОБА_1 мав можливість отримати в суді виконавчий лист і звернутися до відповідної державної виконавчої служби, але таким правом не скористався.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені ст.376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову є законним і обґрунтованим, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 19 квітня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: