Справа № 466/9183/23
Провадження № 2/466/489/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Настасяк Б. І.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та послуги з постачання гарячої води,-

в с т а н о в и в:

05 вересня 2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява ЛМКП «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та послуги з постачання гарячої води, у якій просить суд ухвалити рішення яким стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за період з 01.09.2020 по 31.07.2023 за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) в сумі 25096,12 грн., за послуги з постачання гарячої води в сумі 24395,82 грн. та судовий збір в сумі 2684,00 грн. та перерахувати кошти на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, (а. с. 1-6).

Стислий виклад позицій сторін.

Обґрунтування позивача.

Згідно викладеної позовної заяви, відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації № 1 від 29.08.2023 відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , а отже користуються послугами центрального опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання, які надає ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 та щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості та кількості даних послуг з метою їх оплати.

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , обладнаний будинковими приладами обліку теплової енергії та гарячої води.

До 01.12.2021 нарахування кількості та вартості послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання за даною адресою проводилися згідно показів загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії на підставі Постанови КМУ від 21.07.2005 № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання центрального опалення, холодної та гарячої води і водовідведення», а з 01.12.2021 згідно показів загальнобудинкових приладів обліку теплової енергії та гарячої води, відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 № 830 в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1022, Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 № 1182 в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1023, та відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315.

У відповідачів виникла заборгованість за період з 01.09.2020 по 31.07.2023 за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) в сумі 25096,12 грн., послуги з постачання гарячої води в сумі 24395,82 грн.

Позивач додатково зазначає, що 26.09.2022 за заявою ЛМКП «Львівтеплоенерго» Шевченківським районним судом м. Львова видано судовий наказ № 466/7394/22 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 17698,70 грн., постачання гарячої води в розмірі 8658,06 грн. та 248,10 грн. судового збору. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 02.06.2022 скасовано судовий наказ та роз`яснено ЛМКП «Львівтеплоенерго» право звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки неправомірні дії відповідачів призвели до порушення майнових прав та законних інтересів позивача, позивач не може забезпечити своєчасну сплату податків, внесків до пенсійного фонду, виплату заробітної плати працівникам, тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідачів вказану заборгованість.

Обґрунтування заперечень відповідачів.

Відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та порядок подано не було.

12 грудня 2023 року на адресу суду відповідачем ОСОБА_2 подано письмові пояснення щодо неправомірності тарифу у зв`язку з пропуском строку для подання відзиву (а. с. 78-80).

У поясненнях вказала, що тарифи на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню ЛМКП «Львівтеплоенерго», яке є виконавцем цих послуг, затверджені постановою НКРЕКП № 1755 від 10.12.2018, а саме за умови підключення рушникосушильників до систем централізованого постачання гарячої води 95,26 грн. за 1 куб м, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова 73,72 грн. за 1 куб м; решта витрат, крім паливної складової 21,54 грн. 1 куб м), за відсутності рушникосушильників 87,86 грн. за 1 куб м, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова 67,43 грн. за 1 куб м; решта витрат, крім паливної складової 20,43 грн. 1 куб м).

Згідно з відомостями про нарахування, нарахування позивач здійснював саме по тарифу 95,26 грн. за 1 куб м. При цьому, відповідач вважає, що жодними належними допустимими достовірними та достатніми доказами не доведено наявність у відповідачів рушникосушильників. Тому просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2023 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 08 листопада 2023 року (протокольно) відмовлено у прийнятті 2 (двох) відзивів, поданих в порушення ЦПК України (а. с. 46-47).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_5 адвоката Левицького І. М. про перехід від спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження у цивільній справі за даним позовом (а. с. 72, 73-74).

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судовому засіданні представник позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Сапрун М. М. позовні вимоги підтримала, надавши пояснення, аналогічні викладеному, просила такі задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Левицький І. М. заперечили позовні вимоги в повному обсязі, просили відмовити у їх задоволенні. Додатково відповідач ОСОБА_2 вказала, що вимоги позивача є незаконні, безпідставні та необґрунтовані, оскільки позивачем не укладався договір на постачання теплової енергії з мешканцями квартири АДРЕСА_3 та нею такий не укладався. Тому вважає, що між позивачем та відповідачем відсутні будь-які правовідносини з постачання і споживання теплової енергії за спірний період. Під час проживання у квартирі АДРЕСА_3 нею сплачувалися комунальні платежі за послуги з централізованого опалення та послуги за постачання гарячої води. Отримання послуг з теплопостачання здійснюється через лічильники обліку споживання, встановлені у квартирі АДРЕСА_3 . Сума заборгованості, вказана у позовній заяві, значно перевищує суму фактичного споживання, що унеможливлює оплату послуг нею та відповідачем ОСОБА_5 , які є особами з інвалідністю та знаходяться у скрутному фінансовому становищі.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не з`явилися, 09.10.2023 на адресу суду подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності та просили розгляд справи розглядати за наявними у матеріалах справи доказами (а. с. 32, 33-34).

Суд, заслухавши доводи сторін та представників, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно зі статтею 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.

Відповідно до довідки ЛМКП «Львівтеплоенерго» № 1 від 29.08.2023 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Співвласниками квартири є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а. с. 16).

Відповідачі є споживачами послуг ЛМКП «Львівтеплоенерго», перебувають на абонентському обліку та їм відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Відповідно до розрахунків, наданих ЛМКП "Львівтеплоенерго", заборгованість відповідачів за послуги з централізованого опалення за період з 01.09.2020 по 31.07.2023 становить 25096,12 грн. (двадцять п`ять тисяч дев`яносто шість гривень 12 копійок), заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.09.2020 по 31.07.2023 становить 24395,82 грн. (двадцять чотири тисячі триста дев`яносто п`ять гривень 82 копійки) (а. с. 17, 18).

Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг, підготованих виконавцем послуг на основі топового договору, визначено як обов`язок, а не право споживача. Обов`язок укласти договір приєднання відповідачі не виконали, чим порушили п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно п. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Нормою ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцями відповідних послуг в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Нормою ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відмова споживача від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Згідно п. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Встановлено, що відповідачі взяті на себе зобов`язання не виконали, у зв`язку з чим у них виникла заборгованість за період з 01.09.2020 по 31.07.2023 за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) в розмірі 25096,12 грн., за централізоване постачання гарячої води в розмірі 24395,82 грн., згідно розрахунку боргу, який міститься у матеріалах справи, та який стороною відповідачів не спростований, а тому суд бере такий до уваги.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Судовим розглядом встановлено, що відповідачі систематично ухиляються від виконання зобов`язань зі сплати за надані житлово-комунальні послуги. Так, заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 06 липня 2022 року стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго», заборгованість за період з 01.10.2018 по 31.08.2020 за послуги з централізованого опалення в розмірі 15367,84 грн., за централізоване постачання гарячої води в розмірі 12017,52грн., інфляційні втрати в розмірі 622,56грн. та 3% річних в розмірі 714,83 грн., всього 28722,75 грн. (двадцять вісім тисяч сімсот двадцять дві гривні сімдесят п`ять копійок).

Суд критично оцінює доводи сторони відповідача ОСОБА_2 , що між позивачем та відповідачами відсутні будь-які правовідносини з постачання і споживання теплової енергії за спірний період, оскільки такі судовим розглядом спростовані. Крім того, відповідач підтвердила, що під час проживання у квартирі АДРЕСА_3 нею сплачувалися комунальні платежі за послуги з централізованого опалення та послуги за постачання гарячої води та отримання таких послуг здійснюється через лічильники обліку споживання, встановлені у квартирі АДРЕСА_3 , долучивши до матеріалів справи фотозображення лічильників (а. с. 52, 53) та копії квитанцій про часткову оплату послуг.

Згідно ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має право висувати проти вимог кредитора заперечення, що групуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі.

Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

На час звернення позивача до суду із позовною заявою, відповідачами заборгованість не сплачена.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 266 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

З огляду на викладене, розглянувши справу в межах визначених предметом спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження судовим розглядом, суд вважає, що позовні вимоги доведені належними і допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути в користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» судові витрати.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 525, 526, 541, 543, 625, 634 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 266, 273, 274, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та послуги з постачання гарячої води - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП суду невідомий, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», , заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) за період з 01.09.2020 по 31.07.2023 у розмірі 25096,12 грн. (двадцять п`ять тисяч дев`яносто шість гривень 12 копійок), заборгованість за послуги з постачання гарячої води в сумі 24395,82 грн. (двадцять чотири тисячі триста дев`яносто п`ять гривень 82 копійки) на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, .

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП суду невідомий, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», , понесені судові витрати у розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», , юридична адреса: 79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП суду невідомий, адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 04 квітня 2024 року.

Суддя П. Т. Едер