Справа № 581/1043/23
Провадження № 2-с/581/1/24
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2024 року с-ще Липова Долина

Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Бутенко Д.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2023 року Липоводолинським районним судом Сумської області виданий судовий наказ №581/1043/23, провадження № 2-н/581/141/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» 957 грн 84 коп заборгованості за розподіл природного газу по о/р № за період з 01 листопада 2021 року по 30 вересня 2023 року, а також три проценти річних у сумі 40 коп, та інфляційні збитки у сумі 02 грн 32 коп за період із 01 листопада 2021 року по 31 січня 2022 року.

18 січня 2024 року ОСОБА_1 по засобам електронної пошти суду звернувся до суду із заявою про скасування вказаного судового наказу, мотивуючи її тим, що Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не передбачено укладання споживачем договору розподілу природного газу і що цей Закон визначає обов`язки споживачів житлово-комунальних послуг укладати договори про надання житлово-комунальних послуг. У Типовому договорі розподілу природного газу, умови якого розроблені відповідно до Закону Про ринок природного газу і Кодекс газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 №2498 відсутні будь-які посилання на Закон Про ЖКП, а також що цей договір не є договором про надання житлово-комунальних послуг оператором газорозподільної системи. У цьому договорі, який регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи надає оператор ГРМ, а не оператор газорозподільних систем, не зазначено що цей договір є договором про надання житлово-комунальних послуг, як це зазначено в Закон Про ЖКП. Отже, договір про надання житлово-комунальних послуг та типовий договір розподілу природного газу є різними договорами, а споживач за Закону Про ринок природного газу та за Законом Про ЖКП не зобов`язаний укладати типовий договір розподілу природного газу. Крім того, порушено законне волевиявлення споживача на замовлення послуги зверненням до надавача послуг, надаючи повну і безумовну відповідь оператору ГРС на його адресну пропозицію споживачу укласти договір, а типовий договір НКРЕКП не відповідає вимогам законодавства та використовує словосполучення з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦКУ для введення споживача в оману, що ніби позиція споживача оператором ГРС врахована, а саме волевиявлення, замовлення, звернення та згода споживача укласти догововір, що є нечесною комерційною практикою. Також зазначав, що, в кодексах НКРЕКП відсутній обов`язок споживачів укладати договори з надавачами послуг розподілу. Так главою 3 розділу VI Кодексу ГРС у порядку укладання договору розподілу природного газу у ч. 1 зазначено Договір розподілу природного газу має бути укладений оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Отже це є рекомендацією, а не обов`язком, адже права і обов`язки "споживача чітко визначені ст.203 та статтями 633, 634, 641, 642 ЦКУ, відповідно яких має бути волевиявлення споживача на замовлення послуги шляхом звернення до надавача послуг, повна і безумовна відповідь на його адресну пропозицію укласти договір у встановлений строк та свідоме підписання заяви-приєднання і акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. Коли такого волевиявлення не відбулося, тобто, як зазвичай (ст.7 ЦКУ), споживачем висловлена мовчазна незгода з такою послугою, то договір не може бути визнаний укладеним.

Подана ОСОБА_1 заява про скасування судового наказу за змістом та формою відповідає вимогам ст.170 ЦПК України, подана у строк, визначений ч.1 ст.170 ЦПК України, підстав для її повернення заявнику суд не вбачає.

Разом із цим, згідно з частиною 3 статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Із огляду на зазначені вище норми закону, які визначають в якості підстави для скасування судового наказу вмотивовану незгоду заявника із виданим судовим рішенням, приймаючи до уваги зміст самої заяви ОСОБА_1 , суд уважає за доцільне на підставі ст.171 ч.3 ЦПК України скасувати судовий наказ від 16 грудня 2023 року у даній справі, задовольнивши подану заяву в повному обсязі, оскільки у даній справі за змістом вбачається спір про право.

Керуючись ст.171, 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу розподілу природного газу.

Скасувати судовий наказ Липоводолинського районного суду Сумської області у справі №581/1043/23, провадження № 2-н/581/141/23, виданий за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» 957 грн 84 коп заборгованості за розподіл природного газу по о/р № за період з 01 листопада 2021 року по 30 вересня 2023 року, а також три проценти річних у сумі 40 коп, та інфляційні збитки у сумі 02 грн 32 коп за період із 01 листопада 2021 року по 31 січня 2022 року та судового збору в сумі 214 грн 72 коп.

Роз`яснити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» те, що заявлені вимоги про стягнення боргу можуть бути розглянуті судом в порядку спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали направити до відома стягувачу та боржнику.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Д. В. Бутенко