Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/7822/23
Провадження № 2/552/992/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

05.04.2024 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Резніченко О.С.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу № 552/7822/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення та зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 23.12.2023 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні будинком, виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є власником 8/25 часток житлового будинку в АДРЕСА_1 ), де на реєстраційному обліку знаходяться відповідач ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 та спільний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначала, що під час спільного проживання ОСОБА_3 неодноразово вчиняв домашнє насильство стосовно неї та сина, шлюб з відповідачем розірвано в 2023 році.

Незважаючи на припинення шлюбних відносин, ОСОБА_3 продовжував вчиняти домашнє насильство, що слугувало підставою для звернення до суду з заявою про встановлення обмежувального припису.

Зазначала, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06.10.2023 видано обмежувальний припис, але ОСОБА_3 добровільно спільне місце проживання не залишив, у зв`язку з чим вимушена була звернутися до органів поліції.

Посилаючись на норми ст. ст. 157, 116 ЖК України, в поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 просила усунути перешкоди в користуванні 8/25 частин будинку в АДРЕСА_2 , шляхом виселення та зняття з зареєстрованого місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.12.2023 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач відзив на позовну заяву не подавав.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 та її представник повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомлений про розгляд справи.

Суд, заслухавши позивача та представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 8/25 часток в праві власності на житловий будинок в АДРЕСА_2 , що фактично складає квартиру АДРЕСА_3 .

Також встановлено, що ОСОБА_1 з 18 вересня 2010 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 .

Шлюб розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01 серпня 2023 року у справі №552/3731/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як встановлено судом, ОСОБА_3 неодноразово вчиняв домашнє насильство відносно ОСОБА_1 , яке полягало у висловленні погроз розправою, приниженні заявника та дитини нецензурною лайкою, що спричинило заявнику та дитині моральних страждань.

Факт вчинення ОСОБА_3 дій, які є домашнім насильством, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, в тому числі даними термінового заборонного припису серії АА №444360, виданого 16 вересня 2023 року інспектором СДПН Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Коломійцем Б.В. стосовно ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 неодноразово притягувався судом до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06.10.2023 в справі № 552/5688/23, яке набрало законної сили, заяву ОСОБА_1 , що діяла в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4 , про видачу обмежувального припису задоволено частково, заборонено ОСОБА_3 терміном на шість місяців перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами - ОСОБА_1 , ОСОБА_4 . Заборонено ОСОБА_3 терміном на шість місяців спілкуватися з постраждалою дитиною, ОСОБА_4 , крім випадків, коли дитина ОСОБА_4 виявлятиме бажання спілкуватися з батьком. Заборонено ОСОБА_3 терміном на шість місяців з`являтися до місця проживання (перебування), навчання, роботи ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності.

Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За нормами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Нормами ст. 157 ЖК України передбачено, що членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Статтею 116 ЖК України передбачено підстави для виселення без надання громадянам іншого жилого приміщення, зокрема, частиною 1 статті передбачено, що якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Дослідженими в справі доказами встановлено, що відповідач ОСОБА_3 систематично порушує правила співжиття, створює позивачу неможливі умови для проживання, у зв`язку з зазначеним позивач неодноразово зверталася до правоохоронних органів, до суду за захистом своїх прав.

Як встановлено судом, відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, щодо нього були видані терміновий заборонний припис та обмежувальний припис.

На підставі викладеного, враховуючи систематичне порушення відповідачем правил співжиття, створення ним неможливих для інших умов проживання в одному житловому приміщенні з позивачем, та враховуючи, що заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом виселення ОСОБА_3 із жилого приміщення в будинку по АДРЕСА_2 та зняття з зареєстрованого місця проживання за вказаною адресою.

При вирішенні питання про виселення відповідача з жилого приміщення, належного позивачу на праві власності, суд враховує ту обставину, що відповідач ОСОБА_3 є власником іншого житла квартири АДРЕСА_4 , тобто, відповідач забезпечений іншим житлом.

У ЦПК України визначено види судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 статті 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем ОСОБА_1 понесені судові втрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн та на правову допомогу в розмірі 8000 грн.

Відповідач ОСОБА_3 є особою з інвалідністю 2 групи.

Ч. 6 ст. 141 УЦПК України передбачено, що сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 як особа з інвалідністю відповідно до норм Закону України «Про судовий збір» звільнений від спати судового збору, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору підлягають їй компенсації за рахунок держави.

Разом з тим, понесені позивачем витрати на правову допомогу у зв`язку з задоволенням позовних вимог підлягають стягненню з відповідача в розмірі 8000 грн., оскільки чинним законодавством передбачено, що особи з інвалідністю ІІ групи звільнені від сплати судового збору, а не витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні 8/25 частин будинку в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності шляхом виселення та зняття з зареєстрованого місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Компенсувати ОСОБА_1 понесені судові витрати зі спати судового збору в розмірі 1073,60 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_5 , фактичне місце проживання на час вирішення справи АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 05.04.2024.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко