Провадження № 2-н/761/338/2024
У Х В А Л А

02 квітня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов А.А., розглянувши матеріали заяви ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року до провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. надійшла дана заява.

Згідно із ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (ч. 1 ст. 160 ЦПК України).

У наказному провадженні можуть існувати лише безспірні вимоги заявника - це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин. Наявність спору про право виникає у тому разі, коли одна сторона стверджує про наявність у неї відповідного права, а інша - про його відсутність.

Такий спрощений вид провадження застосовується у справах за вимогами, які мають очевидно достовірний характер.

Цей вид провадження не є свідченням відсутності спірних відносин між сторонами, однак в силу очевидності права вимоги заявника відсутній спір про наявність самого права.

Наявність спору про право є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу та вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором). Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Вимоги про стягнення заборгованості за період з травня 2022 по лютий 2024 (включно) пред`явлені до ОСОБА_1 , яка стала власником квартири, за якою обліковується заборгованість з 04.11.2023 р. та лише 13.01.2024 р. підписала заяву-приєднання до умов постачання природного газу.

Варто зазнати, що чинним законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 01.09.2020 р. у справі № 686/6276/19. однак, дані правові висновки щодо застосування відповідних норм права слід враховувати у цивільних справах позовного, а не наказного провадження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

При цьому, ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» має право звернутися до суду з вимогами в спрощеному позовному провадженні.

За таких обставин суд відмовляє у видачі судового наказу.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 23, 160, 163, 165 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя: Осаулов А.А.