Справа № 2/593/171/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2024 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Бережани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Сторони з 18 вересня 1993 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , яка вже є повнолітньою.

Позивачка, вказуючи, що сумісне життя з відповідачем не склалося, звернулася до суду з позовом про розірвання з ним шлюбу.

В судове засідання позивачка не з`явилася, у поданій суду позовній заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився. Від представника відповідача адвоката Прийдуна В.М. надійшла письмова заява, у якій він вказує, що відповідач позов визнає, на розлучення згідний, просить справу розглянути у їх відсутності, заявлені вимоги позивача задоволити та шлюб розірвати без надання судом строку на примирення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи та взявши до уваги письмові заяви сторін, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя.

У відповідності зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.

Судом встановлено, що сторони 18 вересня 1993 року зареєстрували свій шлюб про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , видане 18 вересня 1993 року районним відділом ЗАГСу м.Бережани Тернопільської області. Від цього шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , яка вже є повнолітньою.

Письмові пояснення позивачки свідчать про те, що вона хоч зареєструвала з відповідачем свій шлюб, проте створити міцної, дружної сім`ї вони не змогли. Через різні погляди на життя їх сім`я фактично перестала існувати. Протягом тривалого періоду часу, а саме протягом останніх трьох років вони не підтримують шлюбних відносин та проживають роздільно, а перебування у шлюбі носить формальний характер, а так як наміру відновити стосунки вона не має, тому наполягає на розірванні їх шлюбу.

А поскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує, що підтверджується поданими ними суду письмовими заявами, тому суд вважає можливим на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити і шлюб її з відповідачем розірвати без надання терміну для примирення.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Крім цього, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

А так як із матеріалів справи видно, що позивачкою при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн. 20коп., що підтверджується долученою до справи квитанцією № 33 від 21 березня 2024 року, та до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов про що вказав у поданій ним письмовій заяві, тому відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір позивачці слід повернути п`ятдесят відсотків сплаченого нею судового збору, що в грошовому виразі становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 76-81, 89, 142, ч.4 ст. 206, ст. ст. 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України та ст. ст.110, 112 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що був укладений ІНФОРМАЦІЯ_4 у райвідділі ЗАГСу м. Бережани Тернопільської області (актовий запис № 125).

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишиити без змін.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області повернути із спеціального фонду Державного бюджету України позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жительці АДРЕСА_1 , пятдесят відсотків сплаченого нею судового збору, що в грошовому виразі становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.