Справа №:755/855/24
Провадження №: 2-з/755/132/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Цалко Д.М.,

за участі

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 за участю третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 за участю третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

Ухвалою суду від 17 січня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та ухвалено витребувати у Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26, м. Київ, 01601) інформацію: чи перетинала громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , державний кордон України в період з 24 лютого 2022 року по 12 січня 2024 року? чи перетинала громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , державний кордон України в період з 24 лютого 2022 року по 12 січня 2024 року, та хто був її супроводжуючим?

Ухвалою суду від 12 березня 2024 року постанолено витребувати у Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (Харківське шосе, 4-а, Київ, 02160) оригінал висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 .

Протокольною ухвалою суду від 03 квітня 2024 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 за участю третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

Представник відповідача подала до суду заяву про забезпечення зустрічного позову шляхом зобов`язання позивача не створювати позивачу будь-яких перешкод у спілкуванні з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до набрання рішенням суду законної сили; закріпити графік спілкування матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :, кожного дня з 19.00 год до 20.00 год необмежене спілкування особисто, засобами телефонного, електронного та іншого зв`язку, які не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між матір`ю та донькою; спільні побачення за погодженням особисто з дитиною з можливістю проживати разом з матір`ю без присутності батька протягом тижня раз на три місяці під час її знаходження в Україні; піж час побачень з донькою мати має право її забирати із дому/школи особисто без присутності батька; спільний відпочинок за погодженням особисто з дитиною у період канікул без присутності батька, а літній період з можливістю спільного виїзду за кордон без присутності батька. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач не може реалізувати свої батьківські права, спілкуватись з дитиною, оскільки позивач чинить перешкоди у спілкуванні з їх спільною донькою. Відсутність стабільних контактів матері з донькою створює загрозу втрати безпосереднього емоційного контакту дитини з нею, що в подальшому може утруднити виконання можливого рішення суду про визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Позивач подав до суду заперечення на заяву про забезпечення позову, в яких просить відмовити у задоволенні заяви, оскільки відповідач не проживає в Україні, не спілкується, не опікується, не підтримує матеріальну дитину. Крім того, спільна донька кожного дня з 17.00 до 20.00 перебуває на тренуваннях з художньої гімнастики.

Дослідивши матеріали справи та заяви, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 листопада 2023 року по справі № 467/403/22, зазначено, що у таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання малолітньої дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із матір`ю. Системний аналіз наведених норм права та судової практики дає підстави вважати, що мати, яка на час вирішення справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

Суд зазначає, що обставини викладені в заяві про забезпечення позову вказують на наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

За результатами вивчення матеріалів справи, суд знаходить достатніми і обґрунтованими доводи заяви про те, що відсутність стабільних контактів матері з донькою дійсно створює загрозу втрати безпосереднього емоційного контакту дитини з нею, що в подальшому може утруднити виконання можливого рішення суду про визначення місця проживання дитини з матір`ю.

При цьому, жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право матері на спілкування з малолітньою донькою, чи обставин, які б свідчили про спілкування матері з дитиною, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, судом не встановлено.

Суд враховує, що у таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із матір`ю. А тому, з метою запобігання втрати емоційного контакту матері з малолітньою дитиною, погіршення між ними психоемоційного характеру відносин на період розгляду справи у суді, який може бути тривалим, та остаточного вирішення питання про визначення місця проживання дитини, суд вважає за необхідне застосувати захід забезпечення позову у спірних правовідносинах із дотриманням вимог законодавства, яким врегульовано правовий механізм забезпечення позову.

З огляду на обґрунтування заяви про забезпечення позову суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може призвести до фактичної неможливості виконання майбутнього можливого рішення суду з причин повного (остаточного) розриву психологічних та емоційних зв`язків між матір`ю та донькою: забезпечити позов ОСОБА_3 шляхом визначення часу спілкування малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожного дня з 19.00 год до 20.00 год, зобов`язавши батька дитини ОСОБА_1 надати ОСОБА_3 можливість безперешкодного спілкування з малолітньою донькою особисто, засобами телефонного, електронного та іншого зв`язку, які не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між матір`ю та донькою. У решті заяви відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 259, 260, 293, 353, 354 ЦПК України, п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", суд -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення зустрічного позову задовольнити частково.

Забезпечити позов ОСОБА_3 шляхом визначення часу спілкування малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожного дня з 19.00 год до 20.00 год, зобов`язавши батька дитини ОСОБА_1 надати ОСОБА_3 можливість безперешкодного спілкування з малолітньою донькою особисто, засобами телефонного, електронного та іншого зв`язку, які не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між матір`ю та донькою,

У решті заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.Є.Арапіна