Справа 484/6354/23
Провадження № 2-о/484/11/24
У Х В А Л А

про залишення заяви без розгляду

18.01.2024 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді - Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Шаповалова В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Первомайський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту батьківства

ВСТАНОВИЛА:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Первомайський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту батьківства.

Представник заявника, ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій вказав, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити та справу слухати без його участі та участі заявниці. У разі залишення заяви без розгляду просив повернути сплачений судовий збір.

Представник заінтересованих осіб, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, надав суду відзив, в якому вказав, що заявлені вимоги не визнають та просив заяву залишити без розгляду, оскільки наявний спір про право.

Представник заінтересованої особи, Первомайського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій вказала, що проти заявлених вимог не заперечує та просила справу розглядати без її участі.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Грушівка Первомайського району Миколаївської області помер - ОСОБА_6 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Первомайську Первомайського району Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 12 квітня 2023 року та зроблений відповідний актовий запис №360.

Після смерті ОСОБА_6 , відкрилась спадщина на майно, що належало на праві власності спадкодавцеві.

Заявник вказує, що за час спільного проживання із спадкодавцем у них народилося троє дітей, які, на її думку, є спадкоємцями першої черги після смерті останнього. Однак, шлюб між ними офіційно зареєстрований не був.

Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, наданої приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Мовчаном А.С., ОСОБА_1 , яка є законним представником малолітніх дітей, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , через те, що встановити факт родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 неможливо.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відзиві на заяву представник заінтересованих осіб вказував, що в даному випадку наявний спір про право, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявлені вимоги не визнають, так як вимоги є необґрунтованими.

Заяву про встановлення факту було пред`явлено до суду за правилами окремого провадження.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК Українисуд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду по справі № 760/13773/20 від 25.10.2022 року.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що дану заяву необхідно залишити без розгляду, роз`яснивши заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

З матеріалі справи вбачається, що заявником за звернення до суду із вказаною заявою був сплачений судовий збір: згідно квитанції до платіжної інструкції № 57 від 24.10.2023 року в сумі 536грн. 50коп., згідно квитанції до платіжної інструкції № 58 від 24.10.2023 року в сумі 536грн. 50коп., згідно квитанції до платіжної інструкції № 59 від 24.10.2023 року в сумі 1733грн. 60коп., згідно квитанції до платіжної інструкції № 60 від 24.10.2023 року в сумі 1733грн. 60коп., згідно квитанції до платіжної інструкції № 167 від 03.11.2023 року в сумі 0грн. 30коп., згідно квитанції до платіжної інструкції № 168 від 03.11.2023 року в сумі 0грн. 30коп., згідно квитанції до платіжної інструкції № 169 від 03.11.2023 року в сумі 0грн. 30коп.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням) в повному обсязі.

Отже, суд вважає за необхідне повернути заявнику сплачені судові витрати.

Керуючись ст. 197, 200, 255, 258-260 ЦПК України

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Первомайський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту батьківства залишити без розгляду.

Роз`яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Управлінню Державної казначейської служби України у Первомайському районі у Миколаївській області повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір згідно квитанції до платіжної інструкції № 57 від 24.10.2023 року в сумі 536грн. 50коп., згідно квитанції до платіжної інструкції № 58 від 24.10.2023 року в сумі 536грн. 50коп., згідно квитанції до платіжної інструкції № 59 від 24.10.2023 року в сумі 1733грн. 60коп., згідно квитанції до платіжної інструкції № 60 від 24.10.2023 року в сумі 1733грн. 60коп., згідно квитанції до платіжної інструкції № 167 від 03.11.2023 року в сумі 0грн. 30коп., згідно квитанції до платіжної інструкції № 168 від 03.11.2023 року в сумі 0грн. 30коп., згідно квитанції до платіжної інструкції № 169 від 03.11.2023 року в сумі 0грн. 30коп.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко