Справа № 615/2367/23
Провадження № 2/615/80/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Левченка А.М.,

за участю секретаря судового засідання Партоли О.Є.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Валки Харківської області цивільну справу № 615/2367/23

за позовом ОСОБА_2

до Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області

про визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, адвокат Сисоєва Катерина Миколаївна, звернулася до суду з позовом до Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 10 травня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мітякіної Світлани Зіновіївни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Харківською Універсальною Біржою 21 травня 1996 року за № У-05-598-Н, оскільки зазначений договір нотаріально не посвідчений та не може бути прийнятий нотаріусом в якості правовстановлюючого документу.

Спадкодавець набула право власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу нерухомості № У-05-598-Н від 21 травня 1996 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Угода була зареєстрована Харківською Універсальною біржою 21 травня 1996 року. Надалі, спадкодавець зареєструвала своє право власності на спірний будинок у Валківському БТІ, 11 липня 1997 року за № 439 (книга 3).

Як зазначає представник позивача, на час укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна існувала колізія норм права. Ураховуючи, що ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР та ч. 2 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» № 1956-ХІІ водночас регулювали порядок нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, в тому числі й укладених на товарних біржах, враховуючи рішення Конституційного суду України від 03 жовтня 1997 року № 4-зп, угода купівлі-продажу нерухомого майна, не потребувала нотаріального посвідчення. Між сторонами був укладений договір купівлі-продажу, будь-які суперечки між сторонами угоди відсутні, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, однак порушена форма угоди, оскільки при її укладенні не була дотримана нотаріальна форма договору.

Представник позивача вважає, що оскільки житловий будинок набутий спадкодавцем правомірно, позивач має право отримати його у власність в порядку спадкування за законом. Просить визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 28 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено проведення підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 15 лютого 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мітякіної Світлани Зіновіївни належним чином завірену копію спадкової справи № 11/2019, заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 28 березня 2024 року закрито підготовче провадження по справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилася.

Представник позивача в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності в усіх судових засіданнях призначених у справі. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 69 років, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 6190 від 24 квітня 2019 року,

Позивач є онукою померлої ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_2 виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції 16 березня 2002 року, актовий запис № 818 та копією свідоцтва про народження батька позивачки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_3 виданого Палацом реєстрації новонароджених виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих 06 серпня 1969 року, актовий запис № 7886.

До матеріалів справи долучено копію договору купівлі-продажу № У-05-598-Н від 21 травня 1996 року, за яким продавець ОСОБА_4 продає, а покупець ОСОБА_3 купує житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 32,9 кв.м. Договір зареєстровано на Харківській Універсальній Біржі 21 травня 1996 року за № У-05-598-Н та міститься відмітка про реєстрацію у Валківському БТІ, 11 липня 1997 року за № 439 (книга 3).

Також, в матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 від 20 травня 1996 року та копія рішення виконавчого комітету Новомерчицької сільської ради Валківського району Харківської області № 73 від 22 вересня 2000 року про надання ОСОБА_3 дозволу на будівництво літньої кухні при вищезазначеному домоволодінні.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 351412234 від 23 жовтня 2023 року за параметрами пошуку АДРЕСА_1 , інформація про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження, відсутня.

10 травня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мітякіною Світланою Зіновіївною заведено спадкову справу № 11/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56105018 від 10 травня 2019 року.

Постановою приватного нотаріуса № 361/02-31 від 09 листопада 2019 року відмовлено неповнолітній ОСОБА_2 , яка діє за згодою та у присутності матері гр. ОСОБА_6 , у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , якій належав померлій ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченому Харківською Універсальною Біржею 21 травня 1996 року за № У-05-598-Н, оскільки відповідний договір оформлений без нотаріального посвідчення суперечить законодавству України та не може бути прийнятий для вчинення нотаріальної дії в якості правовстановлюючого документа на цей об`єкт нерухомого майна.

Ураховуючи те, що договір купівлі-продажу № У-05-598-Н зареєстрований Харківською Універсальною Біржею 21 травня 1996 року, при вирішенні спору підлягають застосуванню положення ЦК Української РСР, Закон України «Про товарну біржу».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції на час укладення договору купівлі-продажу) товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.

Крім того, ст. 2 Закону встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів.

На товарних біржах здійснюються біржові операції, які повинні відповідати сукупності вимог, установлених ст. 15 Закону, згідно з якою угода вважається укладеною на біржі: якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.

При цьому слід зазначити, що чинним законодавством України на момент вчинення правочину не було передбачено такої форми угоди, як біржова.

Набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти.

Згідно зі ст. 41 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.

Відповідно до ст. 42 ЦК Української РСР угоди можуть укладатися усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній).

Водночас згідно зі ст. 47 ЦК Української РСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди.

За змістом ст.ст. 128, 153 ЦК Української РСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК Української РСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Однак за загальним правилом, визначеним у ст.ст. 47, 227 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), договори купівлі-продажу нерухомості підлягали нотаріальному посвідченню.

У період укладання договору купівлі-продажу існувала колізія у чинному законодавстві, оскільки згідно зі ст.ст. 224, 227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу житлових квартир повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б одна зі сторін є громадянином, а недотримання даної вимоги тягне недійсність договору. Проте, згідно зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» біржі мають право вчиняти угоди з будь-якими видами нерухомості і такі угоди не підлягають наступному нотаріальному посвідченню.

За загальним правилом, право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором (частина перша статті 128 ЦК Української РСР), а відповідно до ст.153 ЦК Української РСР договір вважається укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору.

Отже, положення ст. 227 ЦК Української РСР спрямовані безпосередньо на встановлення форми договору купівлі-продажу житлового будинку. Тобто, правові норми, закріплені цією статтею, мають спеціальний характер по відношенню до відповідних договорів, тоді як ст.15 Закону України «Про товарну біржу» закріплює умови, за наявності яких угоду можна вважати біржовою. З цього випливає, що положення ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» по відношенню до угод про відчуження нерухомого майна житлового призначення мають загальний характер. Тобто, закон спеціальний переважає закон загальний.

Згідно зі ст. 47 ЦК Української РСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст. другою 48 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЦК Української РСР по недійсній угоді кожна з сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Таким чином, угоди щодо придбання на біржових торгах, об`єктів нерухомого майна вимагають оформлення в нотаріальній формі.

Ураховуючи вищевикладене, немає різниці, де фізичні або юридичні особи уклали угоду - на біржі чи поза нею. Тому необхідно дотримуватися законодавчо встановленої форми угод про відчуження нерухомого майна незалежно від місця, де ці угоди укладаються.

Для договорів купівлі-продажу, міни жилого будинку (стаття 227, 242 ЦК Української РСР) у разі, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, було установлено обов`язкову нотаріальну форму. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Подібні правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2020 року в справі № 754/1466/15-ц (провадження № 61-11804св18), від 26 листопада 2018 року в справа № 205/8493/16-ц (провадження № 61-40951св18), від 21 липня 2021 року в справі № 640/3509/19 (провадження 61-10287св20).

Отже, оскільки договіркупівлі-продажу № У-05-598-Н від21 травня 1996 року, нотаріально посвідчений не був, такий договір є недійсним в силу положень ст. 47 ЦК УРСР, тобто є таким, що не створює юридичних наслідків, крім тих, які пов`язані з його недійсністю.

Приймаючи до уваги викладене, ураховуючи, що позивачем не надано доказів того, що житловий будинок АДРЕСА_1 , за життя належав ОСОБА_3 на належній правовій підставі, та позивачем не ставиться питання про визнання судом договору купівлі-продажу дійсним, у задоволенні позову про визнання права власності в порядку спадкування слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Харківського апеляційного суду або через Валківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач Валківська міська рада Богодухівського району Харківської області, місцезнаходження: м. Валки, вул. Харківська, 16

Повне судове рішення складено 05.04.2024 року

Суддя А.М. Левченко