Номер провадження: 22-ц/813/1979/24
Справа № 518/1418/22
Головуючий у першій інстанції Тарасенко М.С.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

з участю секретаря Виходець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на додаткове рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 12 липня 2023 року, постановленого під головуванням судді Тарасенко М.С., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася до суду з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі ТДВ «СК «Альфа-Гарант»)про стягнення страхового відшкодування, в якому просила:

- стягнути з відповідача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 19500 грн.;

- стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 3953 грн. 42 коп., три відсотки річних у розмірі 237 грн. 21 коп., інфляційні втрати у розмірі 729 грн. 70 коп., а всього 4920 грн. 33 коп.;

- стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 страхове відшкодування у розмірі 120250 грн.;

- стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 24379 грн. 45 коп., три відсотки річних у розмірі 1462 грн. 77 коп., інфляційні втрати у розмірі 4499 грн. 81 коп., а всього 30342 грн. 03 коп.;

- стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страхове відшкодування у розмірі 120250 грн.;

- стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 24379 грн. 45 коп., три відсотки річних у розмірі 1462 грн. 77 коп., інфляційні втрати у розмірі 4499 грн. 81 коп., а всього 30342 грн. 03 коп.;

- стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

У разі ухвалення рішення про задоволення позовних вимог відповідно до вимог статті 430 ЦПК України допустити його негайне виконання.

Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 24 травня 2023року позов ОСОБА_1 задоволений.

Стягнуто з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 19500 грн.

Стягнуто з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 4621 грн. 23 коп., три відсотки річних у розмірі 277 грн. 27 коп., інфляційні втрати у розмірі 1235 грн. 44 коп., а всього 6133 грн. 94 коп.

Стягнуто з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , страхове відшкодування у розмірі 120250 грн.

Стягнуто з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 28497 грн. 60 коп., три відсотки річних у розмірі 1709 грн. 86 коп., інфляційні втрати у розмірі 7618 грн. 86 коп., а всього 37826 грн. 02 коп.

Стягнуто з ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , страхове відшкодування у розмірі 120250 грн.

Стягнуто з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 28497 грн. 60 коп., три відсотки річних у розмірі 1709 грн. 86 коп., інфляційні втрати у розмірі 7618 грн. 86 коп., а всього 37826 грн. 02 коп.

Стягнуто ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь держави судовий збір в розмірі 3417 грн. 86 коп.

01 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. надавши до заяви детальний опис наданих послуг.

Додатковим рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 12 липня 2023 року заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволена частково.

Стягнуто з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Не погодившись з додатковим рішенням суду, ТДВ «СК «Альфа-Гарант»звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить додаткове рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги апелянт посилається на те, що сума судових витрат у розмірі 10000 грн. є завищеною та такою, що не відповідає принципу розумності суми винагороди за адвокатські послуги з урахуванням складності справи.

У відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Ільків М.М., представник ОСОБА_1 просить у задоволені апеляційної скарги відмовити, додаткове рішення залишити без змін, оскільки додаткове рішення суду є законними та обґрунтованими, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять підстав для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТДВ «СК «Альфа-Гарант» - Боднар О.П., адвоката Ільків М.М., представника ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася до суду з позовом до ТДВ «СК «Альфа-Гарант»про стягнення страхового відшкодування.

12 грудня 2022 року адвокат Ільків М.М., представник ОСОБА_1 , подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій крім іншого також просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн., а також повідомив про надання суду детального опису наданих правничих послуг протягом п`яти днів після ухвалення рішення (а.с. 70-77 т. 1).

Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 24 травня 2023року позов ОСОБА_1 задоволений.

Стягнуто з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 19500 грн.

Стягнуто з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 4621 грн. 23 коп., три відсотки річних у розмірі 277 грн. 27 коп., інфляційні втрати у розмірі 1235 грн. 44 коп., а всього 6133 грн. 94 коп.

Стягнуто з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , страхове відшкодування у розмірі 120250 грн.

Стягнуто з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 28497 грн. 60 коп., три відсотки річних у розмірі 1709 грн. 86 коп., інфляційні втрати у розмірі 7618 грн. 86 коп., а всього 37826 грн. 02 коп.

Стягнуто з ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , страхове відшкодування у розмірі 120250 грн.

Стягнуто з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 28497 грн. 60 коп., три відсотки річних у розмірі 1709 грн. 86 коп., інфляційні втрати у розмірі 7618 грн. 86 коп., а всього 37826 грн. 02 коп.

Стягнуто ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь держави судовий збір в розмірі 3417 грн. 86 коп.

Після ухвалення судового рішення, 01 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. надавши до заяви детальний опис наданих послуг.

Задовольняючи частково заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив із характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, з огляду на таке.

Згідно ч. 1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 3ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 січня 2023 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» звернулося до суду з клопотанням про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в якій просило відмовити у задоволені клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу (а.с. 110-111 т. 1).

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги-це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Ухвалюючи у справі додаткове рішення та стягуючи з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн., суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 16 грудня 2021 року між адвокатом Ільків М.М. та ОСОБА_1 17 жовтня 2022 року був укладений договір про надання правової допомоги №17.10.22 (а.с.61-63 т. 1).

Адвокат Ільків М.М. на підставі ордеру представляв інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції (а.с. 64-65 т. 1).

Попередній розрахунок судових витрат визначений у розмірі 15000 грн.

Відповідно до наданого адвокатом Ільків М.М. детального опису наданих послуг позивачу, вбачається про виконані роботи та надані послуги:

- аналіз документів наданих Клієнтом та формування правової позиції щодо захисту порушених прав Клієнта 3000 грн.;

- написання позовної заяви про стягнення страхового відшкодування 4000 грн.;

- копіювання та надсилання копій позовної заяви 1000 грн.;

- написання відповіді на відзив (в порядку ст. 179 ЦПК України) 3000 грн.;

- написання заяви про уточнення позовних вимог, заяви в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України від 09.12.2022 року та клопотання про долучення документів, заяви про ухвалення додаткового судового рішення 4000 грн.

А всього надана правова допомога складає загальний розмір 15000 грн. (а.с. 155 т. 1).

За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі вищевикладених обставин, суд на законних підставах стягнув з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн., оскільки виходив із наданих до суду заперечень про їх зменшення, доказів понесених витрат адвоката та співмірності заявленого розміру.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ТДВ «СК «Альфа-Гарант» про те, що сума судових витрат у розмірі 10000 грн. є завищеною та такою, що не відповідає принципу розумності суми винагороди за адвокатські послуги з урахуванням складності справи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки стягнутий судом розмір витрат на правову допомогу відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, з урахуванням наданих до суду заперечень про зменшення розміру витрат на правову допомогу.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, всі доводи були розглянути судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правові оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 12 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 04 квітня 2024 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ Є.С. Сєвєрова