Справа № 127/5428/24
Провадження № 22-ц/801/744/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 рокуСправа № 127/5428/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Романюк Л. Ф. від 22 лютого 2024 року про забезпечення позову у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви про поділ майна подружжя,

встановив:

У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви про поділ майна подружжя, за якою просив:

1. накласти арешт та заборонити проводити будь-які реєстраційні дії спрямовані на відчуження рухомого та нерухомого майна, що зареєстровано на праві власності за ОСОБА_1 зокрема:

- частка нежитлових будівель, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 загальна площа (кв. м.): 7624.3, в цілому складаються з будівлі корівника з прибудовами літ. «А»: приміщення № 1: з № 1 по № 43 загальною площею 4048, 2 кв. м.; будівля родильного відділення літ. «Б»: приміщення № 1: з № 1 по № 6 загальною площею 80,8 кв. м.; навісу на сіно літ. «В»: приміщення № 1: № 1 площею 444,3 кв. м.; телятника літ. «Г»: приміщення № 1: № 1 загальною площею 549,3 кв. м.; будівлі телятника літ. «Д»: приміщення № 1: з № 1 по № 2 загальною площею 367,0 кв. м.; будки на току з спорудою літ. «Е»: приміщення № 1: № 1 загальною площею 9,0 кв. м.; будівлі контори з спорудою літ. «Ж»: приміщення № 1: з № 1 по № 5 загальною площею 50,4 кв. м.; продуктової комори з прибудовою, склади літ. «З»: приміщення № 1: з № 1 по № 3 загальною площею 341,4 кв. м., приміщення № 2: з № 1 по № 4 площею 404,3 кв. м. Загальна площа літ. «З» складає 745,7 кв. м. Будівлі гаражу з прибудовою, коморою літ. «К»: приміщення № 1: з № 1 по № 4 площею 559.5 кв. м., приміщення № 2: з № 1 по № 2 площею 256,5 кв. м. Загальна площа літ. «К» складає 816,0 кв. м. Будки на заправці літ. «Л»: приміщення № 1: № 1 загальною площею 3,4 кв. м.; будівлі нової вагової з спорудами літ. «М»: приміщення № 1: № 1 загальною площею 7,1 кв. м.; будівлі старої вагової з спорудою літ. «Н»: приміщення № 1: з № 1 по № 2 загальною площею 9,9 кв. м.; будівлі стельмашні літ. «О»: приміщення № 1: з № 1 по № 7 загальною площею 349.5 кв. м.; будівлі пилорами з прибудовою літ. «П»: приміщення № 1: з № 1 по № З загальною площею 89,7 кв. м.; будівлі млина літ. «Р»: приміщення № 1: № 1 загальною площею 49,7 кв. м.; будівлі насосної літ. «Т»: приміщення № 1: № 1 загальною площею 4,3 кв. м. Загальна площа по будівлям складає 7624,3 кв. м. Навісу літ. «І», трансформаторної підстанції літ. «С»: огорожі № 1 № 5; криниць № 6, № 7; башні Рожновського № 8; артезіанської свердловини № 9; силосних ям № 10-13; жомової ями № 14; при фермерські дороги (мостіння) І, сушильний тік зерна II;

- житловий будинок з мансардою, господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- транспортний засіб ROBUR LD 3000, 1990 року випуску;

- трактор «Білорус» МТЗ-892, 2015 року випуску;

2. накласти арешт на майно, що знаходиться в приміщеннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що складаються з будівлі корівника з прибудовами літ. «А»: приміщення № 1: з № 1 по № 43 загальною площею 4048, 2 кв. м., та заборонити ОСОБА_1 і третім особам його продаж.

На обґрунтування вимог заяви ОСОБА_2 посилався на те, що рухоме і нерухоме майно, на яке він просив накласти арешт є спільною сумісного власністю подружжя. З 26 січня 2024 року між ним та ОСОБА_1 припинено подружні відносини та перебувають на стадії розірвання шлюбу. Вказував, що усім спільним майном користується ОСОБА_1 . На даний час вона продає спільне майно, привласнюючи собі кошти від його продажу. Незабезпечення позову зробить неможливим або утруднить виконання рішення суду в разі задоволення його позову про поділ майна подружжя в частині майна, що розпродається. Зазначав, що в період часу з 27 січня 2024 року по даний час ОСОБА_1 зняла з державної реєстрації автомобіль TOYOTA HIGHLANDER, 2011 року випуску, що додатково підтверджує обґрунтованість потреби у забезпеченні майбутнього позову про поділ майна подружжя шляхом накладення арешту, оскільки доведеним є ризик втрати спільного майна подружжя через умисні дії майбутньої відповідачки у справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2024 року заяву задоволено:

1. накладено арешт та заборонено проводити будь-які реєстраційні дії спрямовані на відчуження рухомого та нерухомого майна, що зареєстровано на праві власності за ОСОБА_1 зокрема:

- частка нежитлових будівель, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 загальна площа (кв. м.): 7624.3, в цілому складаються з будівлі корівника з прибудовами літ. «А»: приміщення № 1: з № 1 по № 43 загальною площею 4048, 2 кв. м.; будівля родильного відділення літ. «Б»: приміщення № 1: з № 1 по № 6 загальною площею 80,8 кв. м.; навісу на сіно літ. «В»: приміщення № 1: № 1 площею 444,3 кв. м.; телятника літ. «Г»: приміщення № 1: № 1 загальною площею 549,3 кв. м.; будівлі телятника літ. «Д»: приміщення № 1: з № 1 по № 2 загальною площею 367,0 кв. м.; будки на току з спорудою літ. «Е»: приміщення № 1: № 1 загальною площею 9,0 кв. м.; будівлі контори з спорудою літ. «Ж»: приміщення № 1: з № 1 по № 5 загальною площею 50,4 кв. м.; продуктової комори з прибудовою, склади літ. «З»: приміщення № 1: з № 1 по № 3 загальною площею 341,4 кв. м., приміщення № 2: з № 1 по № 4 площею 404,3 кв. м. Загальна площа літ. «З» складає 745,7 кв. м. Будівлі гаражу з прибудовою, коморою літ. «К»: приміщення № 1: з № 1 по № 4 площею 559.5 кв. м., приміщення № 2: з № 1 по № 2 площею 256,5 кв. м. Загальна площа літ. «К» складає 816,0 кв. м. Будки на заправці літ. «Л»: приміщення № 1: № 1 загальною площею 3,4 кв. м.; будівлі нової вагової з спорудами літ. «М»: приміщення № 1: № 1 загальною площею 7,1 кв. м.; будівлі старої вагової з спорудою літ. «Н»: приміщення № 1: з № 1 по № 2 загальною площею 9,9 кв. м.; будівлі стельмашні літ. «О»: приміщення № 1: з № 1 по № 7 загальною площею 349.5 кв. м.; будівлі пилорами з прибудовою літ. «П»: приміщення № 1: з № 1 по № З загальною площею 89,7 кв. м.; будівлі млина літ. «Р»: приміщення № 1: № 1 загальною площею 49,7 кв. м.; будівлі насосної літ. «Т»: приміщення № 1: № 1 загальною площею 4,3 кв. м. Загальна площа по будівлям складає 7624,3 кв. м. Навісу літ. «І», трансформаторної підстанції літ. «С»: огорожі № 1 № 5; криниць № 6, № 7; башні Рожновського № 8; артезіанської свердловини № 9; силосних ям № 10-13; жомової ями № 14; при фермерські дороги (мостіння) І, сушильний тік зерна II;

- житловий будинок з мансардою, господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- транспортний засіб ROBUR LD 3000, 1990 року випуску;

- трактор «Білорус» МТЗ-892, 2015 року випуску;

2. накладено арешт на майно, що знаходиться в приміщеннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що складаються з будівлі корівника з прибудовами літ. «А»: приміщення № 1: з № 1 по № 43 загальною площею 4048, 2 кв. м., та заборонено ОСОБА_1 і третім особам його продаж, зокрема:

- Стрічковий Фотосепаратор (Сортекс) 60 CI 240К, фірми Orientway. 1 шт.;

- Калібратор для сортування по фракціях 1 шт.,

- Калібратор стрічковий (зеленого кольору) 2 шт.,

- Ваговий дозатор трьохлотковий 1 шт.;

- Вертикальний ковшовий транспортер виробництва компанії «Оріент В ей» (Норія) 4 шт.;

- Заклеювач коробів виробництва ТОВ ПКФ «Козак+» 1 шт;

- Електронавантажувач (електрокара) виробництва ТОВ ПКФ «Козак+» 1 шт.;

- Повний набір фотосепаратор сортекс 65 xz-63 Taiho (в комплекті: горіхокол, доколупувач, бункер з віброподачею, конвеєр Z-подібний,

- Вібро-лоток електромагнітний EBJI. (Нерж AISI 430) 450x150x50. 3 шт.;

- Дорушувач конусний ДКБ-350, 0,75кВт, 220В, 250кг/год. 3 шт.;

- Вібро-лоток електромагнітний EBJI (нерж.АІ8І-430 1шт.;

- Вібро-сито сортувальне ВС-500 на 4 фракції (10, 14, 18) 220В, 0,75кВт, 800кг/год. Змінні сита, Сходи продукту;

- Вібро-лоток електромагнітний 3 шт.;

- Аспіраційна колона 3 шт.;

- Аспіраційна система СА-200 МПБ 1шт;

- Стрічковий подаючий конвеєр похилий НПК-Ш;

- Стрічка модульна 25408 РОМ 7600(по колу) х 240, шеврон 50 х 200, крок 200. (висота 200 см 250 см), приймач, борта, сход НЕРЖ AISI 430. 0,55кВт. 1шт.;

- Стрічковий подаючий конвеєр похилий НПК-Ш. Стрічка модульна 25408 РОМ 8400 (по колу) х 240, шеврон 50 х 200, крок 200. (висота 280см - 350см), приймач, борта, сход НЕРЖ AISI 430. 1 шт.;

- Обладнання для подрібнення ядра горіха. Бункер 90л. 1шт.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявлений вид заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту є доцільним в рамках цієї справи, співмірним із заявленими позовними вимогами та в повній мірі захистить матеріально-правові інтереси позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідачки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, просила ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні заяви.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження фактів викладених у заяві про забезпечення позову. Заява не містить обґрунтування чим підтверджується ризик відчуження об`єктів нерухомого майна. Вказувала, що такий ризик теоретично існувати не може, оскільки без згоди самого заявника вона не може нотаріально посвідчити будь-який правочин, спрямований на відчуження нерухомого майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя.

Щодо відчуження автомобіля ОСОБА_1 зазначала, що рішення про його продаж було прийнято ще до виникнення обставин про розірвання шлюбу. Оголошення про продаж автомобіля було розміщено 10 серпня 2023 року на сайті automoto.ua. З ОСОБА_2 було погоджено, що грошові кошти, отримані від продажу цього автомобіля будуть витрачені в інтересах сина на придбання йому автомобіля для роботи.

Крім того звертала увагу на те, що суд першої інстанції вийшов за межі прохальної частини заяви про забезпечення позову та з власної ініціативи наклав арешт на рухоме майно.

Представниця ОСОБА_2 адвокат Мишковська Т. М. подала відзив на апеляційну скаргу, за яким просила залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, відповідно до обставин справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частиною першою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Згідно з частинами першою другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову, які можуть застосовуватися судом визначені частиною першою статті 150 ЦПК України.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 виснувала, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. Отже умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Відповідність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом неодноразово, зокрема в постанові від 26 квітня 2022 року у справі № 285/4519/21-ц.

З матеріалів справи встановлено, що предметом майбутнього позову є вимога майнового характеру, зокрема поділ майна подружжя.

Станом на час звернення до суду зі заявою про забезпечення позову право власності на зазначене ОСОБА_2 рухоме та нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_1 , воно перебуває у її володінні.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. При цьому під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Відповідач, як власник, може у будь-який час розпорядитися своїм майном та відчужити його іншим особам до вирішення справи по суті, що ускладнить розгляд справи, тому що може виникнути необхідність: залучення інших осіб в ході розгляду справи; зміни предмета і підстав позову, та ін.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що при поданні позову з майновими вимогами, без застосування заходів забезпечення позову, можливість відповідача в будь-який момент відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому може утруднити виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 березня 2023 року у справі № 905/448/22).

Таким чином доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували можливе ускладнення виконання рішення суду або його невиконання у випадку задоволення майбутнього позову про поділ майна подружжя є безпідставними.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого судового рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини.

Отже такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на транспортні засоби, інше рухоме та нерухоме майно, коли предметом спору є поділ майна подружжя, є саме тим заходом забезпечення позову, який, у разі задоволення позову, забезпечить ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують, норми процесуального права судом застосовані правильно, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали не має.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 384 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

(Повний текст судового рішення виготовлено 05 квітня 2024 року)

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. М. Шемета