Справа №: 398/1984/22
провадження №: 2/398/243/24
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді Нероди Л.М.,
за участю секретаря Міщенко С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Олександрійської міської ради, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини, -
Позивач ОСОБА_1 просить суд визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання його матері ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .
17.12.2019 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області між нею та відповідачем шлюб було розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що вона з відповідачем не можуть дійти згоди щодо офіційно місця проживання дитини, з вказаного приводу у них періодично виникають суперечки та конфлікти. Відповідач створює їй перешкоди у реалізації своїх батьківських прав щодо дитини та маніпулює правом щодо дитини, зокрема він не йде на цивілізований діалог стосовно виховання дитини. За вказаною адресою проживання дитини створені всі необхідні умови для його життя та гармонійного розвитку. Відповідач здійснював та й досі здійснює лайки, погрози. Ніде не працює, неодноразово були подані на нього заяви до поліції. Вказує, що на засіданні органу опіки та піклування, де дитина виявила бажання проживати із нею та комісія прийняла рішення. Проте відповідач й далі перешкоджає в тому, щоб дитини не проживала із нею, у зв`язку з чим, вона змушена звернутись до суду за захистом законних прав та інтересів її сина.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Заперечень по суті пред`явлених вимог не надав.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, суд може ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у порядку ст. 280 ЦПК України за наявними матеріалами.
ПОЯСНЕННЯ ТРКТЬОЇ ОСОБИ
Представник виконавчого комітету Олександрійської міської ради, як орган опіки та піклування, у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.
Ухвалою суду від 18.02.2022року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.01.2024року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у шлюбних відносинах, від яких вони мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження.
Відповідно до характеристики, наданої на учня 1 класу загальноосвітнього навчального закладу І-ІІ ступенів ОСОБА_3 , 2013 року народження, вбачається, що останній навчається у школі з 2019 року. До цього часі відвідував дошкільний начальний заклад №25. Має хороший фізичний розвиток. Володіє знаннями на достатньому та середньому рівні. Учень невпевнений у собі, сором`язливий. Піддається чужому впливу, має розвинуту довільну увагу, вільно переключається із одного виду діяльності на інший, зосереджуючи увагу на суттєвих факторах, проте не вміє її розподілити, часто відволікається.
Відповідно до довідки, наданої головою квартального комітету № 2, вбачається, що ОСОБА_1 , мешкає в АДРЕСА_1 та має наступний склад сім`ї: ОСОБА_4 , 1958 року народження, ОСОБА_5 , 1965 року народження, ОСОБА_6 , 1986 року народження, ОСОБА_7 , 1988 року народження, ОСОБА_3 , 2013 року народження.
Відповідно до довідки, наданої головою квартального комітету № 2, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не зареєстрований, але проживає за адресою АДРЕСА_1 з дня народження разом із матір`ю ОСОБА_1 , 1988 року народження.
Відповідно до листа, надісланого начальником Олександрійського відділу поліції від 09.10.2019 року, вбачається, відносно ОСОБА_2 був складений адміністративний протокол, про притягнення останнього до ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до рішення міського голови Олександрійської міської ради № 671 від 27.08.2021 року, визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання матері ОСОБА_1 .
ОЦІНКА СУДУ
Відповідач не подав суду будь-яких належних доказів, що свідчать про наявність істотних обставин, що зумовлювали б недоцільність проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання своєї матері ОСОБА_1 .
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 .
Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 8 Закону України „ Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ст. 11 вказаного Закону кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров?я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Згідно з ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 вказаної Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) зроблено висновок, що Декларація прав дитини не є міжнародним договором у розумінні Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23 травня 1969 року та Закону № 1906-IV, а також не містить положень щодо набрання нею чинності. У зв`язку із цим Декларація прав дитини не потребує надання згоди на її обов`язковість Верховною Радою України і не є частиною національного законодавства України. Разом з тим, положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), що узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.
Згідно з ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачем ОСОБА_2 , відповідно до ст. 81 ЦПК України не подано суду будь-яких належних доказів у підтвердження наявності обставин, які свідчать, що проживання з матір`ю буде суперечить інтересам малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.
Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст. 29 ЦК України, ст.ст. 7, 19, 141, 150-151, 155, 160-161 Сімейного кодексу України, Законом України „Про охорону дитинства", суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Олександрійської міської ради, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини, задовольнити.
Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27.02.2024 року.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; місце реєстрації АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА