Справа №461/1604/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Романюка В.Ф.

з участю:

секретаря судового засідання Решетова Д.Ю.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, в якому просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який було зареєстровано 24 липня 2003 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції року, про що зроблено актовий запис №1495

В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 24 липня 2003 року між ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) та ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач) було зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1495, видано свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_3 . У шлюбі народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які постійно проживають разом з матір`ю, про що сторони спільно домовилися.

Спільне подружнє життя із відповідачем не склалося в зв`язку з втратою почуттів, взаєморозуміння, відсутністю спільних інтересів та спільних поглядів на життя, виховання дітей та інститут сім`ї. Будь-які спроби примиритися заради дітей не дали бажаних результатів, розбіжності лише збільшувались, і сторони не знайшли між собою порозуміння, без якого спільне життя не має сенсу.

Так, на даний момент позивач і відповідач не проживають разом, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки.

Оскільки, збереження сім`ї та спільне подружнє життя позивач вважає неможливим, єдиним виходом із становища, що склалося, є розірвання шлюбу, та, наскільки відомо позивачу, відповідач не заперечує проти цього. Просить суд позов задоволити.

Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання на 26 березня 2024 року о 14 год. 00 хв.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позові вимоги підтримала, з підстав викладених у позові. Просила суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Проти задоволення позову не заперечив.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 ст.51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Суд встановив, що 24 липня 2003 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладено шлюб, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №1495, що стверджується свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_3 .

У шлюбі в ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 .

Як з`ясовано у судовому засіданні спільне подружнє життя позивача із відповідачем не склалося в зв`язку з втратою почуттів, взаєморозуміння, відсутністю спільних інтересів та спільних поглядів на життя, виховання дітей та інститут сім`ї. Будь-які спроби примиритися заради дітей не дали бажаних результатів, розбіжності лише збільшувались, і сторони не знайшли між собою порозуміння, без якого спільне життя не має сенсу. Так, на даний момент позивач і відповідач не проживають разом, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Проти розірвання шлюбу не заперечують.

Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач та відповідач не мають наміру зберегти шлюб.

Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження формального шлюбу, у зв`язку з чим доцільно є такий розірвати, а позов задовольнити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 223, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст.56, 112, 113, 114 СК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу, - задоволити.

Розірвати шлюб укладений 24 липня 2003 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №1495, свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_3 .

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 29 березня 2024 року.

Суддя В.Ф. Романюк