У Х В А Л А

03 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 442/3588/21

провадження № 61-9633св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - відкрите акціонерне товариство «Рембуд»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гулієв Анатолій Агаджанович, публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»,

розглянув заяву про самовідвід судді Верховного Суду Гулейкова Ігоря Юрійовича від участі у розгляді справи за позовом відкритого акціонерного товариства «Рембуд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гулієв Анатолій Агаджанович, публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», про застосування наслідків недійсності правочинів, визнання права власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності, за касаційною скаргою відкритого акціонерного товариства «Рембуд» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 жовтня 2021 року, ухвалене у складі судді Крамара О. В., та постанову Львівського апеляційного суду від 22 травня 2023 року, прийняту у складі колегії суддів: Цяцяка Р. П., Ванівського О. М., Шеремети Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року відкрите акціонерне товариство «Рембуд» (далі - ВАТ «Рембуд») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гулієв Анатолій Агаджанович (далі - приватний нотаріус Гулієв А. А.), публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), у якому просило суд:

1) визнати за ВАТ «Рембуд» право власності на об`єкти нерухомості, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема:

- адміністративний корпус літ. «А-2», загальною площею 712,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06;

- деревообробний цех літ. «Б-1», загальною площею 1217,6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06;

- лісопильне відділення літ. «В-1», загальною площею 209,2 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06;

- будівлю складу літ. «Д-1», загальною площею 44,6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06;

- будівлю ремонтної майстерні із з/бетонним цехом літ. «Ж-1», загальною площею 1 401,9 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06;

- будівлю гаража літ. «Е-1», загальною площею 687,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06;

- будівлю складу літ. «Є-1», загальною площею 247,6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06;

- будівлю складу літ. «Г-1», загальною площею 353,2 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06.

2) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/2 частки адміністративного корпусу літ. «А-2», загальною площею 712,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06, номер запису про право власності: 41132730, проведену 19 березня 2021 року приватним нотаріусом на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у справі № 442/3663/20, а також договору купівлі-продажу посвідченого 28 березня 2016 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою Ю. М. за реєстровим № 159;

3) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/2 частки адміністративного корпусу літ. «А-2», загальною площею 712,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06, номер запису про право власності: 41132750, проведену 19 березня 2021 року приватним нотаріусом на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у справі № 442/3663/20, а також договору купівлі-продажу посвідченого 06 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою Ю. М. за реєстровим № 220;

4) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/2 частки деревообробного цеху літ. «Б-1», загальною площею 1 217,6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06, номер запису про право власності: 41155091, проведену 22 березня 2021 року приватним нотаріусом на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у справі № 442/3663/20, а також договору купівлі-продажу посвідченого 06 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою Ю. М. за реєстровим № 221;

5) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/2 частки деревообробного цеху літ. «Б-1», загальною площею 1 217,6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06, номер запису про право власності: 41155045, проведену 22 березня 2021 року приватним нотаріусом на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у справі № 442/3663/20, а також договору купівлі-продажу посвідченого 28 березня 2016 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою Ю. М. за реєстровим № 160;

6) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/2 частки лісопильного відділення літ. «В-1», загальною площею 209,2 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06, номер запису про право власності: 41129591, проведену 19 березня 2021 року приватним нотаріусом на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у справі № 442/3663/20, а також договору купівлі-продажу посвідченого 06 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою Ю. М. за реєстровим № 223;

7) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/2 частки лісопильного відділення літ. «В-1», загальною площею 209,2 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06, номер запису про право власності: 41129538, проведену 19 березня 2021 року приватним нотаріусом на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у справі № 442/3663/20, а також договору купівлі-продажу посвідченого 28 березня 2016 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою Ю. М. за реєстровим № 161;

8) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/2 частки будівлі складу «Д-1», загальною площею 44,6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06, номер запису про право власності: 41125744, проведену 18 березня 2021 року приватним нотаріусом на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у справі № 442/3663/20, а також договору купівлі-продажу посвідченого 28 березня 2016 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою Ю. М. за реєстровим № 163;

9) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/2 частки будівлі складу «Д-1», загальною площею 44,6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06, номер запису про право власності: 41126093, проведену 18 березня 2021 року приватним нотаріусом на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у справі № 442/3663/20, а також договору купівлі-продажу посвідченого 07 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою Ю. М. за реєстровим № 227;

10) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/2 частки будівлі ремонтної майстерні із з/бетонним цехом літ. «Ж-1», загальною площею 1 401,9 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06, номер запису про право власності: 41057005, проведену 13 березня 2021 року приватним нотаріусом на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у справі № 442/3663/20, а також договору купівлі-продажу посвідченого 07 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою Ю. М. за реєстровим № 228;

11) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/2 частки будівлі ремонтної майстерні із з/бетонним цехом літ. «Ж-1», загальною площею 1 401,9 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06. номер запису про право власності: 41056965. проведену 13 березня 2021 року приватним нотаріусом на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у справі № 442/3663/20, а також договору купівлі-продажу посвідченого 28 березня 2016 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою Ю. М. за реєстровим № 166;

12) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/2 частки будівлі гаражу літ. «Е-1», загальною площею 687,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06, номер запису про право власності: 41053761, проведену 13 березня 2021 року приватним нотаріусом на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у справі № 442/3663/20, а також договору купівлі-продажу посвідченого 28 березня 2016 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою Ю. М. за реєстровим № 164;

13) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/2 частки будівлі гаража літ. «Е-1», загальною площею 687,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06, номер запису про право власності: 41053877, проведену 13 березня 2021 року приватним нотаріусом на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у справі № 442/3663/20, а також договору купівлі-продажу посвідченого 07 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою Ю. М. за реєстровим № 230;

14) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/2 частки будівлі складу літ. «Є-1», загальною площею 247,6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06, номер запису про право власності: 41051974, проведену 13 березня 2021 року приватним нотаріусом на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у справі № 442/3663/20, а також договору купівлі-продажу посвідченого 28 березня 2016 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою Ю. М. за реєстровим № 165;

15) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/2 частки будівлі складу літ. «Є-1», загальною площею 247,6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06, номер запису про право власності: 41052208, проведену 13 березня 2021 року приватним нотаріусом на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у справі № 442/3663/20, а також договору купівлі-продажу посвідченого 07 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою Ю. М. за реєстровим № 229;

16) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/2 частки будівлі складу літ. «Г-1», загальною площею 353,2 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06, номер запису про право власності: 40935145. проведену 01 березня 2021 року приватним нотаріусом на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у справі № 442/3663/20, а також договору купівлі-продажу посвідченого 06 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою Ю. М. за реєстровим № 222;

17) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/2 частки будівлі складу літ. «Г-1», загальною площею 353,2 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06, номер запису про право власності: 40935075, проведену 01 березня 2021 року приватним нотаріусом на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у справі № 442/3663/20, а також договору купівлі-продажу посвідченого 28 березня 2016 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою Ю. М. за реєстровим № 162.

Позовна заява ВАТ «Рембуд» мотивована тим, що йому належали на праві власності об`єкти нерухомого майна, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема: адміністративний корпус літ. «А-2», загальною площею 712,4 кв. м; деревообробний цех літ. «Б-1», загальною площею 1217,6 кв. м; лісопильне відділення літ. «В-1», загальною площею 209,2 кв. м; будівля складу літ. «Д-1», загальною площею 44,6 кв. м; будівля ремонтної майстерні із з/бетонним цехом літ. «Ж-1», загальною площею 1 401,9 кв. м; будівля гаража літ. «Е-1», загальною площею 687,4 кв. м; будівля складу літ. «Є-1», загальною площею 247,6 кв. м; будівля складу літ. «Г-1», загальною площею 353,2 кв. м.

Однак, виконавчим написом № 181, вчиненим 26 травня 2009 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Т. І., на задоволення вимог ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернуто стягнення на належне ВАТ «Рембуд» на праві власності нерухоме майно.

06 жовтня 2014 року відбулися електронні торги з реалізації предмета іпотеки, переможцем яких визнано фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 .

31 жовтня 2014 року ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі № 442/7394/14-ц затверджено мирову угоду між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , відповідно до якої за ОСОБА_3 визнано право власності на зазначені спірні об`єкти нерухомого майна.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04 жовтня 2017 року скасовано ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі № 442/7394/14-ц, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2016 року у справі № 442/1658/16-ц задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного сумісного майна подружжя та визнано право власності за кожним із них на 1/2 частки зазначених нежитлових будівель.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2018 року скасовано рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2016 року у справі № 442/1658/16-ц, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

06 квітня 2016 року та 07 квітня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також 28 березня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договори купівлі-продажу 1/2 часток спірного нерухомого майна.

Проте, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 жовтня 2019 року у справі № 442/4500/19, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 22 січня 2020 року та постановою Верховного Суду від 01 липня 2021 року, позов ВАТ «Рембуд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними задоволено. Визнано недійсними договори купівлі-продажу від 06 квітня 2016 року та 07 квітня 2016 року, укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , від 28 березня 2016 року, укладені між ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Приватним нотаріусом Гулієвим А. А. всупереч положень, які містяться у статтях 24, 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», проведено державну реєстрацію спірного нерухомого майна за ОСОБА_1 , оскільки рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2020 року у справі № 442/3663/20, на підставі якого здійснено державну реєстрацію права власності на спірне майно за ОСОБА_1 , не передбачено визнання права власності на таке майно за ним.

Натомість рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 жовтня 2019 року у справі № 442/4500/19 про визнання недійсними договорів, на підставі яких ОСОБА_1 набув у власність спірне майно, є безумовною підставою для застосування реституції, повернення майна у власність його попередньому власнику ВАТ «Рембуд», у зв`язку з чим наявні правові для задоволення даного позову про визнання за ВАТ «Рембуд» права власності на спірні об`єкти нерухомості та скасування державної реєстрації права власності на це майно за ОСОБА_1 .

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 22 травня 2023 року, у задоволенні позову ВАТ «Рембуд» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 травня 2018 року у справі № 442/4841/17, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 12 червня 2019 року та постановою Верховного Суду від 25 листопада 2020 року, відмовлено в задоволенні позову ВАТ «Рембуд» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Також у цьому рішенні встановлено, що ОСОБА_1 придбав спірне майно за договорами купівлі-продажу від 06 квітня 2016 року, тобто судом презюмується те, що він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження спірного нерухомого майна, вжив усіх розумних заходів, не усвідомлював і не бажав, не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника. Доказів протилежного суду не надано.

Отже, ОСОБА_1 є добросовісним набувачем спірних об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ВАТ «Рембуд» вже реалізував своє право на судовий захист речового права від порушень в належний спосіб та у встановленому порядку і з приводу вказаного спору компетентним судом було прийнято відповідне судове рішення у справі № 442/4841/17, яке набрало законної сили.

Відтак, положення частини першої статті 216 ЦК України не можуть застосовуватись як підстави позову про повернення переданого на виконання недійсного правочину майна, яке було відчужене третій особі (добросовісному набувачу), тому позовні вимоги ВАТ «Рембуд» про визнання за ним права власності на спірне майно є неефективними та не підлягають задоволенню.

Також суд зазначив, що у разі, якщо об`єкти нерухомого майна не можуть бути витребувані від особи, яка незаконно заволоділа ними, зокрема, якщо вони відчужені добросовісному набувачу, який набув право власності на нього (стаття 330 ЦК України), то колишній власник нерухомого майна вправі вимагати відшкодування його вартості (пункт 2 частини третьої статті 1212, частина друга статті 1213 ЦК України).

При цьому, з огляду на встановлений факт відсутності підстав для визнання права власності на спірне майно за позивачем, та в той же час добросовісності набуття права власності на спірне майно відповідачем, суд зазначає, що в даному випадку позивачем не доведено будь-якого порушення його прав та інтересів внаслідок здійснення реєстраційних дій приватним нотаріус Гулієвим А. А.

У червні 2023 року ВАТ «Рембуд» через систему «Електронний суд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просило суд скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 жовтня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 22 травня 2023 року і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга ВАТ «Рембуд» мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не звернули увагу на те, що висновок у справі № 442/4841/17 про те, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем спірного нерухомого майна був зроблений до того, як у справі № 442/4500/19 були визнані недійсними правочини, за якими ОСОБА_1 набув у власність спірне майно.

Отже, суди попередніх інстанцій не надали оцінку преюдиційним висновкам, що викладені у постанові Верховного Суду від 01 липня 2021 року у справі № 442/4500/19 стосовно визнання недійсними договорів купівлі-продажу, за якими ОСОБА_1 набув право власності на спірне нерухоме майно, оскільки незаконність набуття права власності на майно ОСОБА_1 встановлена в резолютивній частині рішення у справі № 442/4500/19.

Таким чином, оскільки після визнання судом недійсними договорів купівлі-продажу, на підставі яких ОСОБА_1 придбав нерухоме майно, він втратив право власності на це майно, отже у нього відсутні майнові права (права власності) на спірне нерухоме майно.

ВАТ «Рембуд» як на підставу задоволення позову в справі, яка переглядається, посилалося на те, що внаслідок проведення реєстраційних дій, нотаріус фактично повернув у власність майно не його власнику ВАТ «Рембуд», а ОСОБА_1 , шляхом скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно ВАТ «Рембуд», та здійснивши реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу, які у справі № 442/4500/19 були визнані недійсними, та на підставі судових рішень у справі № 442/3663/20, які були скасовані.

Підставою касаційного оскарження рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 жовтня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 22 травня 2023 року заявник зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема судами застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18), від 26 червня 2019 року у справі № 669/927/16-ц (провадження № 14-192цс19) та у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 917/553/17, від 22 серпня 2018 року у справі № 521/11064/15-ц (провадження № 61-32052св18), від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18, від 02 вересня 2020 року у справі № 370/3039/18, від 16 лютого 2021 року у справі № 914/2006/17.

У липні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бердар С. В. подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив, що на даний час право власності на спірне нерухоме майно вже зареєстроване за ВАТ «Рембуд», що підтверджують відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію права власності було здійснено 26 травня 2023 року на підставі постанов Верховного Суду від 01 липня 2021 року у справі № 442/4500/19 та від 01 березня 2023 року у справі № 442/3663/20, тому просив суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій без змін як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У липні 2023 року ВАТ «Рембуд» подало до Верховного Суду відповідь на відзив представника ОСОБА_1 - адвоката Бердара С. В., в якому зазначило, що відповідно до вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями здійснювати оцінку чи переоцінку зібраних у справі доказів, а також не наділений повноваженнями досліджувати нові докази, які не подавалися сторонами до суду першої чи апеляційної інстанцій, тому надана адвокатом Бердарем С. В. до відзиву інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08 липня 2023 року № 338469485 щодо реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ВАТ «Рембуд» не може бути прийнята судом до уваги.

Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2023 року поновлено ВАТ «Рембуд» процесуальний строк для подачі касаційної скарги та відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

У липні 2023 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2024 року справу призначено до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення скалу колегії суддів від 13 березня 2024 року для розгляду касаційної скарги ВАТ «Рембуд», справу призначено судді-доповідачеві: Коломієць Г. В., судді, які входять до складу колегії: Луспеник Д. Д. - головуючий, Гулько Б. І., Гулейков І. Ю., Лідовець Р. А.

Перед початком розгляду справи по суті з метою усунення обставини, які б давали щонайменший сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів та суду під час розгляду касаційної скарги ВАТ «Рембуд» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 жовтня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 22 травня 2023 року у справі № 442/3588/21 за позовом ВАТ «Рембуд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гулієв А. А., ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», про застосування наслідків недійсності правочинів, визнання права власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності, суддя Верховного Суду Гулейков І. Ю. заявив самовідвід.

Самовідвід заявлено з метою уникнення обставин, які б давали щонайменший сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів та суду під час розгляду справи № 442/3588/21 (провадження № 61-9633св23), оскільки суддя Гулейков І. Ю. у складі колегії суддівПершої судової палати Касаційного цивільного суду брав участь у вирішенні справи № 442/4841/17 (провадження № 61-14210св19) за позовом відкритого акціонерного товариства «Рембуд» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, за результатами розгляду якої 25 листопада 2020 року прийнято постанову, в якій висловлювалася правова позиція щодо вирішення спору.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (пункти 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України).

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішене як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід (стаття 40 ЦПК України).

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність.

Одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

У пункті 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.

У світлі прецедентної практики ЄСПЛ об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Як зазначає ЄСПЛ, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення від 24 травня 1989 року у справі «Гаусшильдта» («Hauschildt Case»), заява № 11/1987/134/188).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у справі «Гаусшильдта» («Hauschildt Case»), заява № 11/1987/134/188, § 48).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

У зв`язку із тим, що суддя Верховного Суду Гулейков І. Ю. заявив мотивований самовідвід у справі з метою уникнення щонайменших сумнівів у стороннього спостерігача щодо неупередженості та відсутності безсторонності, на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України заяву про самовідвід судді Гулейкова І. Ю. слід задовольнити, а справу передати для повторного автоматизованого перерозподілу.

Керуючись статями 33, 36 37, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву судді Верховного Суду Гулейкова Ігоря Юрійовича про самовідвід задовольнити, а справу передати для проведення повторного автоматизованого перерозподілу щодо судді Верховного Суду Гулейкова Ігоря Юрійовича.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець