У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

№ 384/19/24

№пр. 2-о/384/8/2024

15 січня 2024 року смт. Вільшанка

Суддя Вільшанського районного суду Кіровоградської області Сорокіна О.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування Вільшанської селищної ради Кіровоградської області, про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки і призначення опікуна, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки і призначення опікуна, заінтересована особа: орган опіки та піклування Вільшанської селищної ради Кіровоградської області.

Згідно з ч.1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

Крім цього, згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з ч. 1 ст. 296 ЦПК України, заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий правовий висновок висловлено Верховним Судом в постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження №61-17628св19).

Однак, заявником не надано жодних доказів на підтвердження спільного проживання із ОСОБА_2 , яку він просить визнати недієздатною.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з частиною третьою статті 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Аналіз приписів указаних норм ЦПК України дає підстави для висновку про те, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать саме про хронічний і стійкий психічний розлад такої особи, внаслідок чого ця особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. При цьому наявність таких обставин повинна бути обґрунтована посиланням на докази, що їх підтверджують.

В обгрунтування заяви заявник зазначив, що він є двоюрідним онуком ОСОБА_2 , яка потребує постійного догляду, не може себе самостійно обходити.

На підтвердження зазначених обставин до заяви долучено медичні документи щодо стану здоров`я ОСОБА_2 , зокрема, висновок лікарсько-консультативної комісії КНП «ВІЛЬШАНСЬКА ЛІКАРНЯ» від 25 жовтня 2023 року за №177, відповідно до якого ОСОБА_2 , 1948 року народження, потребує постійного стороннього догляду як невиліковно хвора особа, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватись. Діагноз: «ДЕ ІІІ виражений церебрастенічний синдром з когнітивними порушеннями. Деформуючий остеоартроз суглобів нижніх кінцівок. Порушення функцій суглобів ІІ-ІІІ ст. ГХ ІІ ст. 2 р.4 СН ІІ А-Б. Нетримання сечі».

Відповідно до приписів статті 297 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною повинна містити виклад підтверджених доказами обставин, що свідчать про наявність в особи саме хронічного, стійкого психічного розладу.

Визначаючи вимоги до заяви про визнання фізичної особи недієздатною, законодавець передбачив можливість звернення з такою заявою саме за умови наявності обставин, які вказують на існування в особи стійкого, хронічного психічного розладу.

У поданій до суду заяві заявник просить призначити судово-психіатричну експертизу для визначення стану здоров`я ОСОБА_2 та здатності усвідомлювати нею значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

У той же час до заяви не додано жодних документів, які б свідчили про наявність обставин, які вказують на існування у ОСОБА_2 стійкого, хронічного психічного розладу.

З огляду на викладене, заяву слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування Вільшанської селищної ради Кіровоградської області, про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки і призначення опікуна - залишити без руху.

Запропонувати заявнику ОСОБА_1 усунути недоліки заяви, а саме: надати докази спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 ; викласти обставини із наданням належних доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_2 хворіє саме на хронічний, стійкий психічний розлад.

Повідомити заявника про необхідність усунути недоліки заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Сорокіна