Справа № 729/2748/23
2/729/119/24 р.

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
28 березня 2024 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :
судді Демченко Л.М.,
за участю секретарки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, просить справу розглянути у його відсутність.
В наданих додаткових поясненнях відповідач зазначає, що факт користування відповідачкою кредитними коштами та наявності заборгованості підтверджується виписками з особових рахунків та заявою (офертою), які долучені до матеріалів справи. Позивач звернувся до суду із позовом в межах строку позовної давності, який відраховується від дня закінчення строку дії картки, а не кредитного договору.
Дослідивши матеріали справи, надані сторонами пояснення та докази, суд приходить до такого висновку.
Судом встановлено, що 07.07.2014 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_2 укладено заяву (оферту) №200059728, за умовами якої відповідачка звернулася до банку із заявою про відкриття рахунку, отримання платіжної картки і встановлення кредитного ліміту в розмірі 0 грн.
Як вбачається із заяви, найменування продукту: кредитна картка МКредитка (неіменована); бажаний кредитний ліміт 0 гривень; максимальна ставка по ліміту 58, 8 % річних; рахунок картки НОМЕР_1 (т. 1, а.с.37).
Відповідно до розписки, ОСОБА_2 07.07.2014 року отримала платіжну картку № НОМЕР_2 (т. 1, а.с.47)
20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір №7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до якого позивач набув право вимоги до позичальників банку.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Позивачем не надано первинних документів бухгалтерського чи фінансового обліку, на підставі яких можливо було б зробити висновок про отримання, використання та погашення відповідачкю кредитних коштів та в якому розмірі.
Крім цього, виписки по особових рахунках, надані позивачем не містять повної інформації про рух коштів по особовому рахунку ОСОБА_2 НОМЕР_1 , а також сформовані не за весь період з дати виникнення зобов`язання (липень 2014), а за період, починаючи з травня 2016 року.
Позивачем також не надано належного розрахунку заявленої суми заборгованості, з якого б можливо зробити висновок про наявність заборгованості, її точний період, чи сплачувались взагалі кошти відповідачкою та в яких сумах, за які періоди, в якому розмірі та на які суми боргу нараховувались відсотки за користування кредитом. Заявлена до стягнення сума основного боргу перевищує суму кредитного ліміту, відомості про зміну кредитного ліміту також відсутні.
Крім того, матеріали справи не містять доказів переходу права вимоги за кредитним зобов`язанням.
Зі змісту договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20 липня 2020 року, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський», зокрема з п. 1 договору вбачається, що банк відступив новому кредитору права вимоги банку до позичальників згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору.
Однак, зазначеного додатку до позовної заяви, який повинен містити підписи посадових осіб ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи фінанс», не приєднано, а приєднано копію витягу з реєстру боржників, підписаного лише директором ТОВ «Діджи фінанс»
Зі змісту зазначеного витягу вбачається, що він не є копією додатка № 1 до договору про відступлення прав вимоги від 20 липня 2020 року, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський», оскільки не підписаний представником банку. Фактично доданий витяг є документом, що надрукований позивачем та підписано його керівником, що не є ідентичним копії оригінального документа.
Отже, право переходу грошової вимоги позивача до відповідачки належними та допустимими доказами не підтверджено, а тому відсутні підстави для нарахування суми збитків з урахуванням 3% річних та суми збитків інфляційних витрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань.
Позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема, щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.
На підставі вищевикладеного та керуючись 4, 12, 13, 76- 81,89, 95, 141, 258,259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 610, 611, 615, 626, 628, 629, 1050, 1054 ЦК України, -
Відмовити в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02 квітня 2024 року.

Суддя Л.М.Демченко