Справа № 167/121/24
Номер провадження 2/167/107/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гармай І. Т.,

з участю:

секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

07 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позов обґрунтовує тим, що з 16 червня 2017 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 30 листопада 2022 року розірвано. Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Вказує, що дитина залишилась проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. Покликається на те, що дитині необхідно забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який вона не в змозі забезпечити сама. Зазначає, що відповідач здоровий, інших осіб на утриманні немає, отримує дохід, має транспортний засіб. Ураховуючи вищенаведене просить стягувати з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі розмірі 5000 грн, починаючи з 07 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.

Позиція учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з підстав зазначених в позовній заяві та просила задовольнити. Вказала, що син з віком потребує все більше витрат на його утримання, які вона несе самостійно, зокрема, оренда квартири для їхнього проживання, оплата садочка та «маленької школи», лікування сина, забезпечення його одягом, взуттям, харчуванням. Зазначила, що відповідач інтересами сина не цікавиться і участі в його вихованні не приймає, матеріально не допомагає, незважаючи на те що має таку можливість.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 09 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, судове засідання призначено 06 березня 2024 року о 14 год 00 хв.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що з 16 червня 2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 30 листопада 2022 року розірвано.

Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 08 травня 2018 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Згідно довідки Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області від 29 січня 2024 року малолітня дитина ОСОБА_5 разом з позивачем ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідує заклад дошкільної освіти № 37 м. Луцька, що підтверджується довідкою комунального закладу «Луцький заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 37 Луцької міської ради від 01 лютого 2024 року № 8.

З довідки Волинського обласного еколого-натуралістичного центру від 28 лютого 2024 року № 62/01-42 встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідує гуртки «Дитина і охорона довкілля», «Учись учитися», «Я і Україна».

Дитина ОСОБА_5 з 04 грудня 2023 року по 07 грудня 2023 року знаходився на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні комунального закладу «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради з діагнозом закритий перелом с/3 лівої ключиці зі зміщенням, що підтверджується копією виписки № 13024д із медичної карти стаціонарного хворого.

З рахунку-фактури № 00068 від 04 грудня 2023 року встановлено, що позивачем ОСОБА_2 придбано набір імплантатів для остеосинтезу вартістю 11600 грн.

Встановлено, що за період з 15 вересня 2023 року по 08 березня 2024 року позивачем ОСОБА_1 здійснено оплату за харчування дитини ОСОБА_5 в розмірі 4990 грн, а також за період з 02 січня 2023 року по 01 березня 2023 року та за період з 01 серпня 2023 року по 01 грудня 2023 року сплачено за оренду квартири 42211,08 грн, що підтверджується дублікатами чеків.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих осіб від 06 березня 2024 року встановлено, що 22 жовтня 2010 року за відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб марки Ford, моделі Corier, 1998 року випуску.

Позивач ОСОБА_1 з 14 листопада 2022 року по 29 грудня 2023 року працювала в товаристві з обмеженою відповідальністю «Спринтер Центр» на посаді мерчендайзера. Дохід за період з 01 січня 2023 року по 29 грудня 2023 року склав 93172,22 грн.

З довідки, виданої ТОВ «СТВ Центр» від 15 березня 2024 року встановлено, що з 03 січня 2024 року ОСОБА_1 працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «СТВ Центр» на посаді мерчендайзера. Дохід за період з 03 січня 2024 року по 29 лютого 2024 року склав 17260,39 грн.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до норм ст. 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2563 гривні.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як визначено п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У постанові Верховного суду від 07.02.2019 по справі № 742/722/17 зазначено, що сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач та відповідач разом не проживають. Малолітній син проживає з матір`ю, а батько матеріальну допомогу сину не надає, його вихованням не займається, тим самим ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку - утримання дитини.

Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дитини покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані її утримувати до досягнення нею повноліття.

З пояснень позивача наданих в судовому засіданні судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є здоровим, працездатним чоловіком, на обліку у лікарів не перебуває, інших осіб на утриманні немає, має зареєстроване рухоме майно (транспортний засіб).

Суд зауважує, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей.

Враховуючи, що обов`язок утримувати дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дитини, суд доходить переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Суд звертає увагу, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище сторін і малолітньої дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини та те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги необхідність створення для дитини такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також зважаючи на приписи ст. 13 ЦПК України, та ч. 2 ст.182 СК України згідно якої мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, те, що обоє з батьків повинні приймати участь у вихованні та утриманні дитини, суд доходить переконання, що позов необхідно задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття.

На думку суду такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, її фізичного розвитку, підтримки життєдіяльності на достатньому рівні. Розмір аліментів, визначений судом, не є надмірним і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітньої дитини.

В свою чергу, стороною позивача на надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_2 фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у заявленому розмірі.

Відповідно до вимог ст. 191 СК України стягнення аліментів необхідно розпочати з дня коли позивач звернулася із позовом до суду 07 лютого 2024 року.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до п. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1211,20 грн необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 04 квітня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Головуючий суддя І. Т. Гармай