Справа № 693/299/21
Провадження № 2/693/96/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.01.2024 року м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - Коцюбинської Ю.Д.,

за участю: секретаря судового засідання - Чумак Р.М.,

розглянувши у порядку письмового провадженняцивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроніс Україна», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

УСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася до суду із вказаним позовом, в якому зазначила, що 18.09.2019 року о 09 год. 20 хв. на автодорозі М-05 Київ-Одеса 152 км + 850 м (Черкаська область, Жашківський район), сталася ДТП між автомобілем Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача та автомобілем Audi 1000, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 (надалі відповідач).

У зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою працівниками поліції складено відповідні протоколи про адміністративне правопорушення, які на сьогодні розглянуті судом.

Цивільно-правова відповідальність відповідача станом на дату ДТП застрахована в страховій компанії ПрАТ «СК «Євроніс Україна» згідно страхового полісу № АР7912491.

Позивач стверджує, що їй завдано майнову шкоду у розмірі 131 016,00 грн, що підтверджується висновком експертного дослідження. До сьогодні нею не отримано жодного відшкодування.

Крім матеріальної шкоди позивач зазначає, що їй заподіяно моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди в розмірі 131 016,00 грн., суму моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. та судові витрати у розмірі 2 218,16 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач факт пригоди та свою провину під сумнів не ставить, доводи відповідача стосуються виключно суми матеріальної та моральної шкоди.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача витрати на правову допомогу.

ІІ. Заяви, клопотання та процесуальні дії у справі.

14.04.2021 року Жашківський районний суд Черкаської області ухвалив відкрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та призначив підготовче судове засідання.

07.06.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

22.06.2021 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву.

06.09.2021 року у справі за клопотаннямпредставника відповідача адвоката Майструка Є.С. призначено судову експертизу.

18.02.2022 року матеріали цивільної справи повернуто, оскільки оплата за проведення експертизи до інституту не надійшла.

02.06.2022 року у справі за клопотаннямпредставника призначено повторно судову експертизу.

09.11.2022 року до суду надійшло повідомлення про неможливість надання висновку, оскільки огляд об`єкта дослідження не відбувся з невідомих експертам причин.

15.11.2022 року поновлено провадження у справі.

14.12.2022 року у справі за клопотаннямпредставника позивача втретє призначено судову експертизу.

23.05.2023 року надійшов висновок експерта № 418/23-54 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи.

23.05.2023 року поновлено провадження у справі.

01.11.2023 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

10.01.2024 року в судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про подальший розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

18.09.2019 року о 09 год. 20 хв. на автодорозі М-05 Київ-Одеса 152 км + 850 м (Черкаська область, Жашківський район), сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача, та автомобілем Audi 1000, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача.

Вказаний факт не є спірним між сторонами та підтверджено представниками сторін в судовому засіданні.

Власником автомобіля Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 станом на дату ДТП застрахована в страховій компанії ПрАТ «СК «Євроніс Україна» згідно страхового полісу № АР7912491.

Постановою Жашківського районного суду Черкаської області від 07.10.2019 року в справі про адміністративне правопорушення № 693/1206/19 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення (том 1 арк. с. 11).

Згідно виписки по надходженню по картці/рахунку ОСОБА_1 від 22.03.2021 року встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроніс Україна» перерахувало на картку ОСОБА_1 страхове відшкодування згідно акта №26233/20 від 29.01.2020 року 97 510,00 грн. (том 1 арк. с.15).

Вказані обставини не є спірними між сторонами.

Висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі № 693/299/21 № 418/23-54 від 16.05.2023р. встановлено, що ринкова вартість автомобіля Opel Insignia, державний номер НОМЕР_1 , станом на 18.09.2019 року, складає 344 351,50 грн., а ринкова вартість пошкодженого автомобіля Opel Insignia, державний номер НОМЕР_1 , після ДТП, що мала місце 18.09.2019 року, складає 98 784,05 грн. (том 2 арк. с. 59-65).

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, суд вважає доведеним, що дії відповідача не відповідали вимогам п. 10.1

Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору, знаходилось у причинному зв`язку з виникненням ДТП. В свою чергу, дії позивача не відповідали вимогам дорожніх знаків 1.37, 4.8, 5.24.1 та вимог п.п. 8.1, 8.2 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору, знаходилось у причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Крім того, правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема, відповідно до п. 22.1 ст. 22 вказаного Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством

Судом встановлено, що ринкова вартість автомобіля Opel Insignia, державний номер НОМЕР_1 , станом на 18.09.2019 року, складає 344 351,50 грн., а ринкова вартість пошкодженого автомобіля Opel Insignia, державний номер НОМЕР_1 , після ДТП, що мала місце 18.09.2019 року, як це зазначено у висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 418/23-54 від 16.05.2023р. складає 98 784,05 грн.

Висновок експерта сторонами під сумнів не поставлено.

Отже, розмір шкоди, заподіяної і наслідок ДТП складає:

334 351,50 98 784,05 = 235 567,00 грн.

При цьому страховою компанією відшкодовано 97 510 грн.

Таким чином, залишок невідшкодованої шкоди складає:

235 567 97 510 = 138 057 грн.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, заявлена позивачем сума майнової шкоди 131 016,00 грн знайшла своє підтвердження.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

В силу ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до абз. 1 п. 4, п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу чи мірою покарання за злочин (Мельниченко проти України (2004 рік).

Моральна шкода полягала в негативних змінах в житті позивача, яка була вагітна на час ДТП, щоденних думках та спогадах, переживаннях, насторозі. А також проблемах з одужанням та реабілітацією.

Позивач зазначив, що враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачу фізичних та моральних страждань, з урахуванням вини відповідача, керуючись принципами розумності та справедливості, позивач моральну шкоду оцінює в 20 000 грн.

В свою чергу відповідач зазначив, що в межах суми страхового відшкодування на одного потерпілого в розмірі 100 000 грн., 5% від якої складає 5 000 грн., витрати на відшкодування повинна нести страхова компанія.

Відповідно до ст. 261 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Отже, страховик, у межах страхових сум, має відшкодувати шкоду заподіяну здоров`ю потерпілого пов`язану з лікуванням останньої, тобто витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів, за умови надання відповідального підтвердження.

Оскільки питання відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю позивачем не поставлено, суд не погоджується з думкою відповідача та покладає обов`язок відшкодування моральної шкоди саме на відповідача.

Суд вважає очевидним, що вагітна жінка, яка потрапила в ДТП зазнала певних моральних страждань через хвилювання за життя та здоров`я, як своє так і майбутньої дитини. Крім того, певних моральних зусиль потребує намагання відшкодувати матеріальні збитки, які відповідач, який винний у скоєні ДТП, не відшкодував в добровільному порядку.

Щодо відшкодування витрат на проведення експертизи.

Позивач просив стягнути витрати на експертну оцінку ушкоджень автомобіля, за результатами якої складено висновок № 02/03/21 (том 1 арк. с. 20-24).

Ст. 133 ЦПК визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До останніх належать у тому числі ті, що пов`язані із забезпеченням доказів, вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи. А згідно зі ст. 106 ЦПК учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (стаття 71 Закону «Про судову експертизу»).

Процесуальне законодавство не встановлює обмежень на відшкодування судового

збору чи витрат на професійну правничу допомогу, здійснених до відкриття провадження у справі, як таких, що безпосередньо пов`язані з розглядом справи.

Отже, висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи.

Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі.

У випадку подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Таким чином, оскільки у висновку не зазначено, що його підготовлено для подання до суду, та зазначений висновок не врахований судом при ухваленні рішення, витрати, понесені позивачем на експертну оцінку, відшкодуванню не підлягають.

V. Розподіл судових витрат.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2218 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією № NOW1H3765M від 05.04.2021р.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-89, 141, 204, 247, 263-265, 268, 279, 354, 355 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроніс Україна», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 131 016,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору при поданні позову до суду в розмірі 2 206,31 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної

сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: Ю. Д. Коцюбинська