ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2701/24 Справа № 195/75/21 Суддя у 1-й інстанції - Кондус Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину і утримання непрацездатної дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину і утримання непрацездатної дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 17 червня 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 76.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач, про що зроблений відповідний запис № 156 у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 .

Позивач зазначає, що з серпня 2020 року сторони припинили шлюбні стосунки і перестали вести з відповідачем спільне господарство та спільне проживання.

Їхній малолітній син проживає разом з нею, вимагає додаткових витрат на лікування, розвиток, проте всі додаткові витрати пов`язані з утриманням дитини несе вона одна, що підтверджується довідкою з місця її проживання, виданою виконавчим комітетом Томаківської селищної ради Томаківського району від 18.01.2021.

Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає.

Також відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч.2,4 ст. 84, ч.2 ст. 91 СК України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Враховуючи зазначене, просила суд стягнути аліменти з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 18.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття на користь ОСОБА_2 .

Стягнути аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з 18.01.2021 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.

Заочним рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину і утримання непрацездатної дружини до досягнення дитиною трирічного віку задоволено.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 18.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття на користь ОСОБА_2 .

Стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з 18.01.2021 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1816,00 грн.

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 - про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15.06.2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину і утримання непрацездатної дружини до досягнення дитиною трирічного віку, та перегляд заочного рішення відмовлено. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15.06.2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину і утримання непрацездатної дружини до досягнення дитиною трирічного віку - залишено без розгляду.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі з 17.06.2020 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.7).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 156, вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно є сторони у справі.

Позивач знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, не має ніяких доходів які б були достатні для належного утримання сина.

Відповідач має постійне місце роботи, працює водієм в ТОВ «НІКОПРОГРЕСБУД» м.Нікополь.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатним, може надавати матеріальну допомогу, але добровільно такої допомоги не надає.

Однак, колегія суддів у повній мірі не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно із ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Визначаючи частку заробітку (доходу) батька дитини ОСОБА_1 , яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд першої інстанції, врахував, що відповідач є працездатною особою, має стабільний заробіток, наявності у нього на утриманні інших непрацездатних осіб не встановив, а тому дійшов обгрунтованого висновку про стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин, суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір відповідає положенням частини п`ятої ст.183 СК України.

При цьому слід зазначити, що батько зобов`язаний забезпечити достатній та гармонійний розвиток дитини в межах своїх можливостей, а не в розмірі аліментів, який дорівнює законодавчо визначеному їх мінімуму, а тому доводи апеляційної скарги у цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки.

Покладаючи на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на користь позивача, на її утримання по досягненню дитиною трьох років, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання позивача, яка не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, натомість відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, проте не може погодитись з визначеним судом розміром аліментів, виходячи з наступного.

Частинами другою, четвертою статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частини першої статті 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, з аналізу зазначених норм закону вбачається, що стягнення з відповідача коштів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку можливе незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Подання суду доказів того що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині до досягнення дитиною трирічного віку.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач доводиться батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться на утриманні позивачки ОСОБА_2 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років.

Позивач не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, натомість відповідач, який працездатний та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу, у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання позивача.

У зв`язку з наведеними обставинами та враховуючи вище наведені норми Закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною 3-х річного віку, але визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд першої інстанції не встановив обставини, що мають значення по справі.

Визначаючи розмір аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, з урахуванням матеріального стану відповідача, знаходження його у працездатному віці, з урахуванням того, що з відповідача також стягуються аліменти на утримання його малолітньої дитини, колегія суддів вважає, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 3-х річного віку, у розмірі 1/6 зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, а не в розмірі 1/4 частини заробітку, визначеному судом першої інстанції, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги апелянта в цій частині заслуговують на увагу.

Відповідачем по справі не доведено належними та допустимими доказами того факту, що він не має матеріальної можливості надавати позивачу матеріальну допомогу до досягнення малолітньою дитиною віку трьох років зважаючи на те, що він є працездатною особою.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги відповідача та зміни рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання до досягнення малолітньою дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку та зменшення цього розміру з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2021 рокузмінити в частині визначеного розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання до досягнення малолітньою дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку та зменшення цього розміру з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: