ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/617/23 Номер провадження 22-ц/814/675/24Головуючий у 1-й інстанції Вітківський В.О. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 16 серпня 2023 року по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року АТ КБ"ПРИВАТБАНК" звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 у якому просило стягнути заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 22.07.2012 року у розмірі 37260,70 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 2684,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначав, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 22.07.2012 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі-Договір), що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 300,00 грн, відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 44000,00 грн.

Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язувався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, який встановлено договором, але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

У зв`язку із чим відповідач станом на 15.04.2023 року має заборгованість - 37260,70 грн, з яких: 33388,67 грн - заборгованість за кредитом; 3872,03 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн - заборгованість за комісією; 0,00 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 16 серпня 2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 22.07.2012 року у розмірі 37260 (тридцять сім тисяч двісті шістдесят) грн 70 коп. станом на 15.04.2023 року, яка складається з: 33388,67 грн - заборгованість за кредитом; 3872,03 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційному порядку рішення оскаржив відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин , що мають значення для справи , недоведеність обставин , які суд першої інстанції визнав встановленими , висновки суду викладені у рішенні не відповідають обставинам справи.

Скаржник зазначає, що первісна заява відповідачем підписана 22.07.2012 , тоді як паспорт споживчого кредиту лише в травні 2022 року. Тож за період з 2012 по 2022 рік відсутні підстави для нарахування заборгованості .

Суд першої інстанції не перевіривши доводи відповідача , безпідставно вважав обґрунтованим зазначений позивачем розмір заборгованості , збільшений за рахунок нарахування відсотків.

ОСОБА_1 просить скасувати рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 16 серпня 2023 року , та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 22.07.2012 року відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав анкету-заяву №б/н. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі-Договір), що підтверджується підписом у заяві. Укладений між сторонами договір складається із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» (а.с. 21-53). За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору.

Також, 25.05.2022 року відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту в якому встановлено умови кредитування, нарахування процентів за користування кредитними коштами повернення кредиту. В цій довідці відповідач власним підписом підтвердив, що він отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с.22-26).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач почав користуватися кредитною лінією з 22.07.2012 року, що підтверджується випискою за договором б/н за період 22.07.2012 - 17.04.2023 від 17.04.2023 року (а.с. 61-94).

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором б/н від 22.07.2012 року, відповідач станом на 15.04.2023 року має заборгованість - 37260,70 грн, з яких: 33388,67 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 3872,03 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн - заборгованість по пені; 0,00 грн - заборгованість по комісії .

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н): 22.07.2012 року встановлено кредитний ліміт у сумі 300,00 грн, який було у подальшому 31.12.2012 збільшено на суму 2000,00 грн; 25.12.2017 - збільшено на суму 4000,00 грн; 08.11.2019 року - збільшено на суму 6000,00 грн; 07.02.2020 року - збільшено на суму 11000,00 грн; 28.08.2020 року - збільшено на суму 15000,00 грн; 14.07.2021 року - збільшено на суму 30000,00 грн; 10.01.2022 року - збільшено на суму 44000,00 грн; що підтверджується також і випискою за договором б/н за період 03.01.2013 - 18.04.2023 від 18.04.2023 року (а.с. 19, 61-94).

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 були надані в користування кредитні картки, строк дії останньої кредитної картки № НОМЕР_1 - 02/26 (а.с.20).

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку не містить даних щодо домовленості сторін договору про сплату конкретних відсотків за користування кредитними коштами.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи містять докази того , що відповідач підписуючи анкету заяву б/н від 22.07.2012 та паспорт споживчого кредиту погодився з умовами договору про надання банківських послуг , якими встановлено відповідальність у вигляді сплати процентів за користування кредитними коштами про що свідчить наявність його власноручного підпису .

Заперечуючи проти оскаржуваного судового рішення апелянт посилався на те, що відповідачем було отримано паспорт споживчого кредиту, у якому містяться умови кредитування. Натомість паспорт не є самим кредитним договором, а лише носить ознайомлювальний характер, про що свідчить зазначення в ньому наступного: умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Паспорт споживчого кредитування містить пропозицію щодо укладення договору на певних умовах у двох варіантах, але не підмінює сам договір, у якому мають бути чітко визначені всі умови кредитного договору, а не альтернативні варіанти.

Додатково це підтверджується тим, що такий Паспорт споживчого кредитування не зазначається у анкеті-заяви як складова частина договору.

Відтак, потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Даний правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду (постанова Палати від 23 травня 2022 року, справа № 393/126/20, провадження № 61-14545сво20).

Крім того, позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 22 липня 2012 року, а паспорт споживчого кредиту містить посилання на дату надання інформації 25 травня 2022 року, та підпис споживача ОСОБА_1 від 25 травня 2022 року.

За таких обставин, хибним є висновок суду першої інстанції, щодо наявності підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, що встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Суд першої інстанції стягнув з відповідача заборгованість за кредитом, яка становить 37260,70 грн. і складається з 33 388,67 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту і 3872,03 грн. заборгованості за простроченими відсотками.

Визначаючи зазначену суму до стягнення, суд першої інстанції виходив лише з відомостей, які були зазначені позивачем у позові та містяться у виписці про рух коштів за договором.

Натомість надані позивачем розрахунки не виокремлюють скільки всього грошових кошів було внесено відповідачем на погашення кредиту та як вони були розподілені.

Наданий витяг про рух коштів, містить численні відомості про деталі грошових операцій, з яких вбачається, що відповідачем вносилися грошові кошти на поповнення рахунку, але й здійснювалося списання цих коштів на комісію банку за обслуговування, на проценти за користування кредитним лімітом, плата за несвоєчасне погашення кредитного ліміту тощо.

Відтак надані позивачем відомості не дозволяють виокремити ті грошові кошти, які були отримані позичальником та ті, які списувалися поза волею позичальника за рахунок кредитного ліміту та внесених позичальником грошових сум на погашення тіла кредиту.

За таких обставин позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення з ОСОБА_1 33 388 , 67 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту .

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за простроченими відсотками в сумі 3872,03 грн., з відмовою у задоволенні вказаних позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням часткового задоволення позову, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК підлягає зменшенню компенсація витрат позивача по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 367, 374 , 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 16 серпня 2023 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 22.07.2012 за відсотками за користування кредитом у сумі - 3872,03 грн .

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" судовий збір за подачу позовної заяви у сумі 2404,86 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" , на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 418,70 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М.Триголов

Судді: А.І.Дорош

О.А.Лобов