Справа № 2-4183/09
Провадження № 6/161/6/24
У Х В А Л А

10 січня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Гичці М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони, видачу дубліката та поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання дублікату виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И В :

15.12.2023 ТзОВ «Брайт Інвестмент» звернулося в суд із заявою про заміну сторони, видачу дубліката та поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання дублікату виконавчого листа.

На обґрунтування вказаної заяви зазначено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 19.08.2009 року в цивільній справі №2-4183/09 позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Надра» заборгованість у розмірі 30 197,32 грн та судові витрати.

05 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» (далі ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank, згідно умов якого право вимоги до позичальників за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 6М/2007/840-МК/662 від 01.11.2007 перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

30 вересня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank_01, згідно умов якого право вимоги до позичальників за зобов`язаннями перейшло до ТОВ «Брайт Інвестмент».

Згідно інформації, наданої Горохівським відділом державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Другим відділом державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та відомостей автоматизованої системи виконавчого встановлено, що на виконанні перебували наступні виконавчі провадження з примусового стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Надати більш детальну інформацію щодо вищезазначених виконавчих проваджень не вбачається можливим, оскільки зазначені виконавчі провадження знищені.

На адресу ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» надійшов лист-відповідь від 12.05.2023 ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про відсутність оригіналу виконавчого листа.

Згідно відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.04.2023 за вих. № 60- 4744/23виконавчий лист відсутній, оскільки до Фонду даний виконавчий лист не передавався і від органів Державної виконавчої служби не надходив.

Таким чином, виникає необхідність у видачі (отримання) стягувачем дублікату виконавчого документа.

Враховуючи наведене, заявник ТОВ «Брайт Інвестмент» просило суд замінити сторону стягувача у виконавчому листі у справі №2-4183/09 з ПАТ КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент», поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та видати дублікати виконавчого листа на виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.06.2008 у справі №2-3631/2008.

Представник заявника одночасно із поданням заяви заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Боржники та зацікавлені особи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Абзацом 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України визначено, що неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З огляду на надані заявником докази, які містяться в матеріалах заяви, суд вважає за можливе розгляд справи провести у відсутності сторін.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до довідки архіву Луцького міськрайонного суду, цивільна справа №161/3462/14, провадження №2/161/1644/14 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі філії Луцького регіонального управління до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором знищена. Однак ухвалою Луцького міськрайонного суду у справі №161/2838/14-ц, провадження №2-п/161/83/14 від 04.03.2014 заочне рішення від 19.08.2009 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі №161/3462/14-ц, провадження 2/161/10644/14 позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором розмірі 30197 гривень 32 копійки та судові витрати по справі, а саме: 301 гривню 97 копійки судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, а всього 331 гривню 97 копійки, по 165 гривень 99 копійок з кожного.

05 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank, згідно умов якого право вимоги до позичальників за зобов`язаннями, передбаченими передбаченими кредитним договором № 6М/2007/840-МК/662 від 0111.2007 перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (а.с.13-14).

30 вересня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank_01, згідно умов якого право вимоги до позичальників за зобов`язаннями, перейшло до ТОВ «Брайт Інвестмент» (а.с.11-12).

01.11.2007 року між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра» було укладено Договір поруки, який був укладений для належного виконання кредитного договору № 6М/2007/840-МК/662 від 01.11.2007 рок, у забезпечення вимог Кредитора за належне виконання позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себезобов`язань (а.с.30).

Відповідно до листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинсткій області №747/42-23/638 від 10.04.2023, згідно інформації, наданої Горохівським відділом державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Другим відділом державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та відомостей автоматизованої системи виконавчого встановлено, що на виконанні перебували наступні виконавчі провадження з примусового стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ «КБ «Надра»:ВП 349155275, завершене 27.05.2019 на підставі п.2 ч. 1 ст 37 Закону України «Про виконавче провадження», боржник ОСОБА_1 ; ВП №19910379, завершене 28.01.2011 напідставі п.5 ч. 1 ст 47 Закону України «Про виконавче провадження», боржник ОСОБА_1 ; - ВП № 31068016, завершене 27.04.2015 на підставі пункту 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (попередня редакція), боржник ОСОБА_1 - ВП № 17385117, державним виконавцем 13.02.2010 відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» (попередня редакція), боржник ОСОБА_2 . Надати більш детальну інформацію щодо вищезазначених виконавчих проваджень не вбачається можливим, оскільки відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 (чинного на той час) та Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік, у зв`язку з чим, зазначені виконавчі провадження знищені. Повторно виконавчі документи на виконання не надходили (а.с.23-24).

Згідно листа-відповіді від 12.05.2023 ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», в ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» оригінал виконавчого листа відсутній (а.с.26).

Відповідно до відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.04.2023 за вих. № 60- 4744/23, виконавчий лист відсутній, оскільки до Фонду даний виконавчий лист не передавався і від органів Державної виконавчої служби не надходив (а.с.27).

Згідно наданої відповіді з АТ «Укрпошта», інформація в

автоматизованій системі Укрпошти зберігається протягом шести місяців та протягом

шести місяців Укрпошта здійснює перевірку та надає інформацію щодо пересилання

та вручення поштових відправлень за наявності штрихового кодового ідентифікатора

поштового відправлення (а.с.28).

Питання процесуального правонаступництва врегульовані ч. 1 ст. 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отож, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до ст. 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Утрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від якої Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2022 року у справі 34/425 підстав для відступу від цієї позиції не вбачала.

До відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі ст. 55, ч. 5 ст. 442 ЦПК України.

Дані, щодо повторного звернення стягувачем вказаного виконавчого листа до виконання, у матеріалах справи відсутні.

Згідно матеріалів заяви, на даний час відкритих виконавчих проваджень з примусового виконання зазначених виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» на виконанні не перебуває.

Також суд наголошує, якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Що узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Великою Палати Верховного суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10.

Зазначені обставини, на переконання суду, виключають можливість заміни стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» правонаступником ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» у виконавчому листі № 2-4183/09.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону у вказаній редакції строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

З урахуванням положень ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строк на пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання закінчився.

Отже з моменту повернення останнього виконавчого документа та до моменту відступлення прав вимоги, ні первісний стягував не вчинив жодних дій щоб виконати дане рішення суду та задовольнити свої вимоги.

Таким чином уклавши договір відступлення прав вимоги, новий кредитор, в даному випадку заявник, набув всі права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Факт заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні має виключно матеріальну природу правонаступництва, однак сам по собі у процесуальному відношенні не може доводити поважності причин пропуску визначеного законом строку, у тому числі щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений судом за умови, якщо заявник доведе належними і допустимими доказами існування обставин, які об`єктивно перешкоджали йому вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.

Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічне положення містить ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Суди, при розгляді заяв про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання мають детально досліджувати всі обставини, які вплинули на пропуск строків пред`явлення виконавчих документів до виконання і розглядати їх в сукупності шляхом встановлення відповідного причинно-наслідкового зв`язку.

З`ясування вказаних обставин відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 20.01.2016 р. в справі № 6-711цс15.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник посилався на поважність причин пропуску такого строку, зокрема на необізнаність про втрату виконавчого листа.

Зазначені стягувачем обставини не можуть бути визнані, як поважні причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Жодних доказів поважності причин пропуску вказаного строку заявником суду надано не було.

Та обставина, що заявник лише 30.09.2020 року набув статусу стягувача у даній справі не може вважатись поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

ПАТ «КБ Надра» (як первісний стягував), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ Надра», заявник, які протягом тривало проміжку часу байдуже ставились до своїх процесуальних прав і обов`язків, як стягувачі з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, не вживали заходів щодо виконання рішення суду.

Із даною заявою ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулося лише 15 грудня 2023 року.

Згідно з правових позицій Європейського Суду з прав людини, що викладені у пункті 570 рішення від 20.09.2011 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» (заява № 14902/04) та у пункті 51 рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» (заяви № 22083/93, 22095/93), котрі дають підстави зробити висновки, що сплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є законним правом боржника уникнути притягнення до цивільно-правової відповідальності після закінчення певного періоду після видачі судом виконавчого документа. Також ці строки забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав боржників. Тому вирішуючи питання поважності причин пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання суд фактично вирішує питання не тільки про право стягувача, а й про права боржника, у підсумку обом гарантуючи право на справедливий суд. У зв`язку з цим, оцінюючи наявність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу його дублікату, суд має враховувати не лише майнові інтереси стягувача, а й захищати права та інтереси боржника, який у даному випадку правомірно протягом кількох років може розраховувати на відсутність загрози примусового виконання рішення суду.

Доводи заяви свідчать лише про те, що стягувачі фактично не цікавилися ходом виконання судового рішення.

За змістом п.10 договору № GL48N718070_blank_01 від 30.09.2020 року «Про відступлення прав вимоги» новий кредитор підтвердив, що до моменту укладення цього договору ознайомився із фактичним станом заборгованості за основними договорами, змістом основних договорів та зауважень до них не має і приймає усі ризики та самостійно несе ризики пов`язані з порушенням зазначених у цьому пункті договору гарантій та заперечень. (а.с.12).

Разом з тим, сам по собі факт набуття ТОВ «Брайт Інвестмент» права вимоги за договором кредиту не може бути підставою для поновлення ТОВ «Брайт Інвестмент» пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Слід зазначити, що придбаваючи у первісного стягувача право вимоги за тривалими борговими зобов`язаннями, новий кредитор має реально та адекватно оцінювати як ризики купівлі активів за простроченими зобов`язаннями, так й нести тягар настання негативних наслідків у разі таких прострочень, зокрема, й з приводу пропущення первісним стягувачам строків для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Придбаваючи права вимоги цього новий кредитор не міг не знати ознайомлюючись із матеріалами придбаних прав вимог. ТзОВ «Брайт інвестмент», як правонаступником всіх прав та обов`язків ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» пропущено строк пред`явлення виконавчих листів щодо боржника до виконання без будь-яких поважних причин, а тим більше такими не є ті обставини на які посилається заявник.

Звертаючись із заявою, ТОВ «Брайт Інвестмент» не навело об`єктивних обставин, які б давали підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

Суд приходить до висновку, що під час укладення договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги 05.08.2020 первісний стягувач ПАТ «КБ «Надра» уже втратив право пред`явлення виконавчого листа до виконання, у зв`язку із чим новий стягувач ТзОВ «Брайт Інвестмент», купуючи 30.09.2020 права вимоги у ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», повинен був це усвідомлювати.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

У серпні 2016 року було створено АСВП, комп`ютерну програму, яка забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників.

З 05.01.2017 ведеться Єдиний реєстр боржників, який розміщено у вільному доступі за електронною адресою: erb.minjust.gov.ua, де можна перевірити інформацію про наявність відкритих виконавчих проваджень відносно фізичних та юридичних осіб.

Отже, з цього моменту в стягувача(ів) розширилися можливості отримати відомості про своїх боржників за кредитними договорами, та, відповідно, захисту своїх прав й інтересів у встановленому законом порядку.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Заявником не надано до заяви належних та допустимих доказів втрати оригіналу виконавчого листа, посилається при цьому на твердження, що лист було втрачено при його пересилці.

Також, суд наголошує на тому, що стягувач сумлінно не користувався усіма наданими правами та не вживав заходів, щоб дізнатись про стан виконавчого провадження, і лише в квітні 2023 року направив запит щодо стану виконавчого провадження.

Таким чином, суд вважає, що наведені представником заявника у заяві причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не є поважними, не надано суду доказів втрати виконавчого листа, в тому числі, при його пересилці чи інших обставинах, а отже не можуть бути підставою для поновлення вказаного строку.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

При вирішенні даного питання суд зауважує на те, що безпідставне поновлення судом строку пред`явлення виконавчого листа до виконання в даному випадку є порушенням права на справедливий суд та принцип юридичної визначеності, оскільки Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях «Пономарьов проти України», «Щокін проти України», «Белле проти Франції» зазначив про те, що питання поновлення процесуального строку в контексті реалізації права доступу до справедливого суду не є абсолютним, і при вирішенні цього питання не може застосовуватися автоматично.

Згідно правового висновку у Постанові Верховного Суду від 22.10.2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18) при вирішенні питання про видачу дублікату виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Згідно правового висновку у Постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17) від 10.10.2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18) аналізуючи п.17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 21.08.2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) дійшла висновку, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Велика Палата Верховного у постанові від 21.08.2019 у справі 2-836/11 вказала, що коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Враховуючи викладене, оскільки звернення із заявою, яка містить вимогу про заміну сторони стягувача у виконавчому листі щодо боржників відбулося поза межами строку встановленого для пред`явлення цих виконавчих документів до виконання (сплив строк пред`явлення виконавчого документу до виконання), судом строки для пред`явлення виконавчого документу до виконання не поновлено, тому заява про заміну сторони стягувача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 433 ЦПК України, Перехідними положеннями ЦПК України, ст. 259-260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони, видачу дубліката та поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання дублікату виконавчого листа відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.В. Олексюк