Справа № 466/4650/22 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 22-ц/811/2850/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Джох Романа Васильовича на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 05 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої майну,-

встановив:

В липні 2022 року ОСОБА_3 через свого представника - адвоката Прохоренка О.І. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої майну.

В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що позивачу ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . Згідно з технічним паспортом на квартиру складеним Львівським МБТІ 18.11.1996 р. реєстр №19681, квартира АДРЕСА_1 розташована на 2 поверсі 5 поверхового будинку та складається з 2-х кімнат житловою площею 29,0 кв.м. Зазначала, що 05 серпня 2021 року о 14:00 годині позивачка виявила, що її квартира залита водою, на стелях усіх кімнат, коридорі, кухні, ванній були мокрі плями та пошкодження підвісної стелі (гіпсокартону) та електричних світильників, відклеєні шпалери на стінах. Згідно Акту обстеження квартири АДРЕСА_2 » в присутності власника квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 було встановлено, що 05.08.2021 року в 14.00 год. відбулось затоплення квартири АДРЕСА_4 . Протікання води відбулося з квартири АДРЕСА_5 . В результаті протікання води виявлено: в коридорі - сліди від протікання води на стелі розміром 9 кв.м., вийшли з ладу 2 світильники, відклеїлися шпалери на стіні; ванна кімната - сліди від протікання води на стелі розміром 3,2 кв.м., вийшли з ладу 2 світильники, корзина для білизни повністю залита водою; кухня - сліди від протікання води на стелі та стінах розміром 6,6 кв.м; кімната №1 - сліди від протікання води на стелі розміром 15,4 кв.м; кімната №2 - сліди від протікання води на стелі розміром 13,6 кв.м. Причиною протікання води в квартиру АДРЕСА_4 стало залишення відкритого крану в квартирі АДРЕСА_3 в ванній кімнаті. Відповідач ОСОБА_1 , яка була присутня під час складання зазначеного Акту, підписала його і не висловила жодних заперечень, однак добровільно відшкодувати завдану позивачу майнову шкоду, у зв"язку з чим позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 05 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої майну - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану внаслідок затоплення квартири в сумі 44035,00 (сорок чотири тисячі тридцять п`ять) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати пов"язані із проведенням експертизи в розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч ) гривень, 8000,00 (вісім тисяч) гривень витрат на правову допомогу та 1000,00 (одну тисячу) гривень сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Джох Роман Васильович.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи.

Зокрема, вважає, що розмір шкоди заподіяної внаслідок затоплення квартири позивача визначений невірно. Відповідач вважає, що експертиза (висновок № 015/23 від 23 червня 2023 року) проведена судовим експертом ОСОБА_4 є необґрунтованою, оскільки після затоплення пройшло майже два роки, незрозуміло, коли відбулися описані у висновку пошкодження, до затоплення, внаслідок затоплення чи після затоплення.

Також вважає, необ`єктивною проведену будівельно-технічну експертизу (висновок № 015/23 від 23 червня 2023 року) так, як остання проведена приватним експертом, який був запропонований позивачем. Під час розгляду клопотання позивача про проведення будівельно-технічної експертизи представник відповідача заперечував проти доручення проведення зазначеної вище експертизи експертом Гринько О.І. (експертна установа ТОВ «ГАЛ-СВІТ»), а просив доручити незалежній установі Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, проте думка позивача була неврахована.

Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої майну, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено, що їй завдана шкода у розмірі 44035 грн. через залиття її квартири з вини відповідача та наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та завданою шкодою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності інд №26338225 від 03.09.2014 р належить ОСОБА_2 .

За змістом Акту про обстеження квартири АДРЕСА_2 » в складі голови правління ОСББ «Хвиля 39» Павлик Н.І., представника ОСОБА_5 , в присутності позивача ОСОБА_2 та власника квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 було встановлено, що 05.08.2021 року в 14.00 год. відбулось затоплення квартири АДРЕСА_4 . Протікання води відбулося з квартири АДРЕСА_5 . В результаті протікання води виявлено : в коридорі - сліди від протікання води на стелі розміром 9 кв.м., вийшли з ладу 2 світильники, відклеїлися шпалери на стіні; ванна кімната - сліди від протікання води на стелі розміром 3,2 кв.м., вийшли з ладу 2 світильники, корзина для білизни повністю залита водою; кухня - сліди від протікання води на стелі та стінах розміром 6,6 кв.м; кімната №1 - сліди від протікання води на стелі розміром 15,4 кв.м; кімната №2 - сліди від протікання води на стелі розміром 13,6 кв.м. Причиною протікання води в квартиру АДРЕСА_4 стало залишення відкритого крану в квартирі АДРЕСА_3 в ванній кімнаті.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно із ст. 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, що завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Вказані положення унормовують загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. При цьому в деліктних правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі №668/10548/15-ц цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до постанови Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування майнової шкоди підлягає: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ст. 322 цього Кодексу власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Згідно із п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року та п. 5.1 наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 червня 2006 року, утримання та ремонт (своєчасна заміна) внутрішньоквартирних мереж опалення та теплопостачання є обов`язком власника квартири.

Обов`язок по утриманню санітарно-технічних приладів, що знаходяться у квартирі, у належному стані покладено на власника квартири.

Матеріалами справи підтверджено та доведено позивачем, що 5 серпня 2021 року мав місце факт залиття належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_4 , з розташованої вище квартири. Причина залиття: залишення відкритого крану в квартирі АДРЕСА_3 у ванній кімнаті.

Зазначена обставина підтверджується актом, складеним 06.08.2021 року та висновком експерта №015/23 від 23.06.2023 року.

Відповідачем заперечується висновок експерта №015/23 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи по цивільній справі 466/4650/22.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 07.11.2022 року у даній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Згідно із ч. 1 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до ч. 6 ст. 102 ЦПК України, у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

За змістом висновку експерта №015/23 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи по цивільній справі 466/4650/22, причиною залиття квартири АДРЕСА_1 05 серпня 2021 року був залишений відкритий водяний кран-змішувач без нагляду у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_6 . Крім того, дослідженням встановлений незадовільний стан каналізаційних труб, прокладених у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_6 та їх з`єднань, звідки зафіксована крапельна теча води. Загальна вартість поновлювального ремонту (включно з вартістю матеріалів), виконання якого необхідно для приведення квартири АДРЕСА_1 у стан, який був до залиття (нормальний стан) становить 44035 гривень.

Згідно зведеного кошторисного розрахунку, вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести для усунення пошкоджень в квартирі АДРЕСА_1 становить 44630 гривень.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, висновок експерта №015/23 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи по цивільній справі 466/4650/22, на який посилається позивач на відшкодування збитків у вигляді вартості ремонтно-будівельних робіт є належним та допустимим доказом, яким підтверджується технічна причина залиття приміщення квартири АДРЕСА_1 , що мало місце 05.08.2021 року.

Поряд із цим відповідач не надала жодних належних і допустимих доказів на підтвердження того, що залиття квартири позивача відбулося не з її вини, а внаслідок винних дій чи бездіяльності інших осіб, зокрема через неналежний стан внутрішньобудинкових систем централізованого гарячого водопостачання в спірному будинку.

Розмір шкоди, завданої позивачу, підтверджено висновком експерта, про який зазначалося вище, він є належним і допустимим доказом та не спростований відповідачем.

За таких обставин, встановивши, що позивачем доведено розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири, врахувавши акт про залиття квартири та висновок експерта, суд вірно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про відшкодування майнової шкоди в розмірі 44035 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Оскільки, апеляційні скарги залишено без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, відсутні.

Керуючись ст.ст.367,368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,381,382-384,389 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Джох Романа Васильовича -залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 05 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 04.04.2024 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.