ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 689/495/23

Провадження № 22-ц/4820/203/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, третя особа Державна казначейська служба України, про відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційними скаргами Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Державної казначейської служби України на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 1 листопада 2023 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим у подальшому позовом до держави Україна в особі Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про відшкодування майнової та моральної шкоди.

ОСОБА_1 зазначила, що 1 квітня 2021 року інспектор відділення поліції №3 (смт. Ярмолинці) Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старший лейтенант поліції Вересюк В.В. виніс постанову серії ЕГА №218736 про накладення на неї адміністративного стягнення за статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у виді штрафу в розмірі 170 грн. Позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 1 квітня 2021 року о 23 годині 10 хвилин вона здійснила завідомо неправдивий виклик працівників поліції, а саме зателефонувала на лінію «102» та повідомила про подію, якої насправді не було, чим порушила режим роботи та діяльність роботи поліції.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 серпня 2021 року у справі №689/660/21 вказану постанову органу Національної поліції визнано протиправною та скасовано.

У зв`язку з розглядом справ у Ярмолинецькому районному суді Хмельницької області та Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області позивачка понесла витрати, пов`язані з переїздом від місця проживання до місця проведення судового засідання та у зворотному напрямку, у розмірі 840 грн.

Крім того, в результаті незаконного притягнення до адміністративної відповідальності позивачці завдано моральної шкоди. Зокрема, вона перенесла душевні страждання через приниження та тривогу, зазнала глибокого відчуття несправедливості та певного розчарування в інститутах державної влади. Виходячи з вимог розумності та справедливості, розмір завданої їй моральної шкоди склав 20 000 грн.

За таких обставин ОСОБА_1 просила суд стягнути з держави Україна на свою користь 840 грн майнової шкоди та 20 000 грн моральної шкоди.

Процесуальні дії суду першої інстанції

Ухвалою від 8 серпня 2023 року суд залучив до участі у справі Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області (далі Управління Національної поліції) як представника держави Україна у спірних правовідносинах, а Державну казначейську службу України (далі Держказначейство) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 1 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 3 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з держави на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 073 грн 60 коп.

Суд керувався тим, що внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 завдано моральної шкоди. ОСОБА_1 зазнала душевних страждань, які були викликані її вимушеними діями щодо доведення своєї невинуватості у вчиненні правопорушення та захисту свого порушеного права. Враховуючи ступінь моральних страждань позивачки, характер і тривалість правопорушення, вимоги розумності та справедливості розмір відшкодування моральної шкоди слід визначити у 3 000 грн. Оскільки ОСОБА_1 не довела причинний зв`язок між діями відповідача та завданням їй матеріальної шкоди, а також не надала розрахунку та обґрунтування суми своїх майнових втрат, то в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційних скарг

В апеляційній скарзі Управління Національної поліції просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові повністю посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга Управління Національної поліції мотивована тим, що ОСОБА_1 не довела склад цивільного правопорушення, що є юридичною підставою відповідальності держави Україна перед нею за завдані збитки, а також спричинення їй моральної шкоди та її розмір. Сам факт скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не є доказом заподіяння позивачці моральної шкоди та підставою для її відшкодування, оскільки судове рішення, яким скасовано постанову про притягнення останньої до адміністративної відповідальності, не встановлює доведеність усіх обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності.

В апеляційній скарзі Держказначейство просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог та ухвалити нове рішення про відмову в позові у повному обсязі посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга Держказначейства мотивована тим, що ОСОБА_1 не довела факт завдання їй моральної шкоди, а чинним законодавством не передбачено покладення цивільно-правової відповідальності на Держказначейство за неправомірні дії інших державних органів.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своїх відзивах на апеляційні скарги ОСОБА_1 просить залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Управління Національної поліції та Держказначейство не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові про відшкодування майнової шкоди, а тому згідно зі статтею 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) в апеляційному порядку в цій частині рішення суду не переглядається.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною першою статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Постановою інспектора відділення поліції №3 (смт. Ярмолинці) Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Вересюка В.В. серії ЕГА №218736 від 1 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого за статтею 183 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 1 квітня 2021 року о 23 годині 10 хвилин вона здійснила завідомо неправдивий виклик працівників поліції, а саме зателефонувала на лінію «102» та повідомила про подію, якої насправді не було, чим порушила режим роботи та діяльність роботи поліції.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 серпня 2021 року, яке набрало законної сили 14 вересня 2021 року, у справі №689/660/21 вказану постанову органу Національної поліції визнано протиправною та скасовано.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За змістом частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В силу частин першої та другої статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Таким законом є Закон України від 1 грудня 1994 року №266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі Закон №266/94-ВР).

Відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові, зокрема, внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду (стаття 1 Закону №266/94-ВР).

Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом виникає, зокрема, у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення (пункт 4 частини першої статті 2 Закону №266/94-ВР).

Згідно з пунктом 5 статті 3 Закону №266/94-ВР у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові, серед іншого, відшкодовується моральна шкода.

Із положень частини шостої статті 1176 ЦК України слідує, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

В силу частини першої статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Як передбачено частиною першою статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків.

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

Право на відшкодування моральної шкоди виникає в особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого.

У разі вирішення спору судом розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються моральні втрати особи, що призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Також враховуються обставини, що призвели до погіршення або позбавлення можливості реалізації особою своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, ця шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини посадових осіб указаних органів.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури та суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, визначені й Законом №266/94-ВР. Право на відшкодування шкоди в розмірах і порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення. При цьому потерпілому можуть бути відшкодовані як майнова шкода, так і моральна шкода.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). При цьому обов`язок відшкодувати завдану шкоду, в тому числі моральну шкоду, покладається не на орган державної влади або посадову (службову) особу, незаконними рішенням, дією чи бездіяльністю яких завдано шкоду, а на державу.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії чи бездіяльність органів державної влади завдали громадянинові душевних страждань.

Як зазначила Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2019 року (справа №569/1799/16-ц), здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження.

Зібрані докази вказують на те, що у 2021 році здійснювалося адміністративне провадження, за наслідками якого ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу. Надалі постанова у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 була скасована судом за недоведеністю вчинення нею адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазнала душевних страждань і має право на відшкодування моральної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди, судом враховано, що за наслідками адміністративного провадження ОСОБА_1 перенесла душевні страждання через протиправні дії щодо неї з боку органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративні правопорушення, були порушені звичні для позивачки життєві зв`язки, що викликало необхідність вживати додаткові зусилля для організації свого життя та захисту порушених прав.

Отже висновок суду першої інстанції про присудження з держави Україна на користь ОСОБА_1 3 000 грн моральної шкоди є правильним.

На думку суду апеляційної інстанції, вказана сума є належною компенсацією завданої ОСОБА_1 моральної шкоди, що сприятиме відновленню порушених прав останньої.

Посилання Управління Національної поліції та Держказначейства на недоведеність ОСОБА_1 складу цивільного правопорушення як підстави для відшкодування шкоди та факту завдання їй моральної шкоди не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційних скарг про недотримання судом норм матеріального права є безпідставними.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують правильність висновків місцевого суду.

Висновки суду першої інстанції не суперечать наведеним в апеляційних скаргах правовим позиціям Верховного Суду щодо правових підстав відшкодування шкоди, завданої органами державної влади та їх посадовими особами.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Державної казначейської служби України залишити без задоволення, а рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 1 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Баськов М.М.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 30