Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8797/23
Провадження № 2/711/240/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 січня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Скляренко В.М.,
при секретарі Копаєвій Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що оспорюваним виконавчим написом з позивачки стягнуто заборгованість за кредитним договором №UP5447504 від 08.12.2019 року, за яким право вимоги належить ТзОВ «Юридична компанія «Дія-Актив». При цьому, позивач стверджує, що нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на такому кредитному договорі, оскільки договір не був нотаріально посвідчений, а тому такий виконавчий напис має бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню.
Від відповідача на адресу суду не надходило письмового відзиву проти позову.
30.11.2023р. судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Відповідач ТзОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчить повідомлення про доставку відповідачу в його електронному кабінеті в системі «Електронний суд» 01.12.2023р. судової повістки-повідомлення, ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, та повідомлення про доставку відповідачу в його електронному кабінеті в системі «Електронний суд» 27.12.2023р. судової повістки про виклик до суду.
Отже, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Позивач в судове засідання не з`явився, проте представник позивача адвокат Корольков М.А., який діє на підставі ордеру серії СА №1070345 від 23.11.2023р., надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі сторони позивача, а також зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
08.12.2019р. між ТзОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» (кредитодавець) і ОСОБА_1 (позичальник) за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи (ІТС) був укладений кредитний договір №UP5447504, тобто договір в електронній формі.
17.01.2022р. на підставі такого виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. відкрив виконавче провадження №68179967 /а.с. 12/.
Згідно наказу Міністерства юстиції України №560/5 від 09.02.2023 року анульоване свідоцтво про зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 21.01.2011 року за №8404 на ім`я ОСОБА_2 /а.с. 17/.
За таких обставин позивач стверджує, що оспорюваний ним виконавчий напис безпідставно вчинено приватним нотаріусом без дотримання умов його вчинення в частині подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, а також в частині відсутності у нотаріуса компетенції на вчинення виконавчого напису за договорами, які укладені не в нотаріальній формі, а тому такий виконавчий напис має бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню.
Надаючи оцінку обґрунтованості позовних вимог суд виходить з наступного.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону №3425 нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону №3425). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону №3425 та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону №3425 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Згідно зі ст. 87 Закону №3425 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусі (далі Перелік документів).
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014р. №662 (далі Постанова №662) було внесено зміни до Переліку документів та його доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:
«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин
2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються:
а) оригінал кредитного договору;
б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що оспорюваний позивачем виконавчий напис вчинений нотаріусом 26.11.2021р. стосовно вимог ТзОВ «Юридична компанія «Дія-Актив», які ґрунтуються на кредитному договорі №UP5447504 від 08.12.2019р., укладеному в електронній формі, а отже без нотаріального посвідчення. Натомість на момент вчинення такого виконавчого напису Перелік документів не передбачав можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально.
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.
Що стосується інших доводів позивача, то фактично вони також зводяться до незгоди позивача із процедурою вчинення виконавчого напису, зокрема до незгоди із безспірністю заборгованості та його (позивача) неможливістю заявити про спірність вимог, в зв`язку із необізнаністю стосовно вчинення будь-яких дій з боку останнього. Натомість, враховуючи зміст позовних вимог та обставини спірних правовідносин, які мають значення для правильного вирішення справи за даним позовом і встановлені судом поза розумним сумнівом, суд не вбачає доцільним надання оцінки іншим доводам позивача, оскільки такі доводи не впливають на правильність висновків суду.
В цьому контексті суд звертає увагу, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин.
За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору та витрат позивача на правову допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі даного позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 1 073 грн. 60 коп. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Позивачка просила компенсувати їй за рахунок відповідача витрати з оплати правової допомоги адвоката в сумі 5 000 грн. Разом з тим, в заяві від 23.11.2023р. доданій до позовної заяви, позивачка, в собі свого представника адвоката Королькова М.А., вказувала, що підтвердженням витрат на правничу допомогу є договір про надання правової допомоги, додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги, квитанція про проведення розрахунку, які будуть надані суду додатково із заявою про розподіл судових витрат.
За таких обставин, суд, при ухваленні даного рішення, не вирішує питання про відшкодування позивачці витрат на правничу (правову) допомогу.
На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст. 7, 9, 11-13, 81, 89, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 18 січня 2024 року.

Головуючий: В.М. Скляренко