Справа № 549/73/24
Провадження № 2/549/52/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючої - судді Глущенко Н.М.

з участю: секретаря судового засідання Зуб Р.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

У С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 в особі представника-адвоката Скржешевського М.С. звернулася до Чорнухинського районного суду Полтавської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з моменту звернення до суду з позовною заявою і до досягнення повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25 листопада 2017 року між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у Лубенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, актовий запис №395.

За час проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який мешкає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. На даний момент подружжя не підтримує шлюбних відносин, у кожного окреме господарство, роздільний бюджет. В теперішній час між позивачем та відповідачем втрачено почуття любові і поваги один до одного.

Позивачка просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між Позивачем ОСОБА_1 та Відповідачем ОСОБА_2 , який був укладений 25.11.2017 року та зареєстрований у Лубенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, актовий запис № 395 (Свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_1 від 20.10.2023 року). Після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище - « ОСОБА_5 ». Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі, а саме з розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду з позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексу інфляції на час їх виплати. Просить суд розглянути оправу за відсутності позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Скржешевського М. С.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явилися, від її представника ОСОБА_7 судом було отримано заяву у якій він зазначив, що позовні вимоги позивачки підтримує та просить задовольнити, слухати справу без участі сторони позивача, не проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 судове засідання не з`явився, надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 листопада 2017 року. Шлюб був зареєстрований Лубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбу було зроблено відповідний актовий запис за № 395, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 . Від шлюбу у сторін є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Лохвицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 29 червня 2018 року, який мешкає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що у сторін різні характери, різні, звички, інтереси, різні погляди на сімейне життя. Все це поступово призвело до втрати почуттів любові, взаєморозуміння, взаємоповаги та довіри, без чого неможливо існування сім`ї. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв`язку з чим позивачем поставлено питання окрім розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Викладені у позовній заяві обставини підтверджуються матеріалами справи.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім*я є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Статтею 51 Конституції України та згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, визначається за спільною згодою батьків.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно роз`яснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Датою подачі позову є 26.02.2024 року, і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони договору.

Дослідивши надані суду письмові докази, враховуючи проаналізовані норми права, а також те, що відповідач позовні вимоги визнав повністю та не заперечував щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Про зміну прізвища після розірвання шлюбу відповідач не клопотала, що є підставою в силу ч.1 ст.113 СК України для залишення їй шлюбного прізвища.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Разом з тим згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, що був викладений в постанові від 16.11.2022 у справі № 916/228/22: Особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України «Про судовий збір».

При цьому надані Державною судовою адміністрацією України в листі від 29.10.2021 № 10-19326/21 та Вищою радою правосуддя в листі від 30.11.2021 № 28581/0/9-21 роз`яснення щодо того, що вказана норма (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір») не набрала чинності у порядку, встановленому Законом, не змінюють установленого порядку та умов набрання чинності нормативно-правовим актом.

Позов стороною позивача було подано та сплачено судовий збір через електронний суд, отже з урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім грн. 96 коп.) який було сплачено позивачем за позовні вимоги про розірвання шлюбу.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім грн. 96 коп.) за позовні вимоги про стягнення аліментів, від сплати яких під час подання позову згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільняється позивачка.

На підставі ч.1 ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, слід повернути з державного бюджету позивачу половину сплаченого нею судового збору, а іншу частину стягнути з відповідача.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 24, 56, 110, 112, 113,114,180,181,182, 191,192 Сімейного Кодексу України, Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 133, 141,197, 206, 258-259, 263-265, 268, 280-283, 430ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 25.11.2017 року та зареєстрований у у Лубенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, актовий запис №395.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище набуте у шлюбі « ОСОБА_5 ».

Стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 , щомісячно аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції на час їх виплати, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 26.02.2024 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 484,48 гривень судового збору.

Повернути ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) з державного бюджету 484,48 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до Пирятинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відповідної відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М.Глущенко