Справа № 181/301/24
Провадження № 2-о/181/20/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2024 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Літвінової Л.Ф.,

з участю секретаря судового засідання Остапенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: об`єднана територіальна громада Межівської селищної ради про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

До Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 заінтересована особа: Межівська селищна об`єднана територіальна громада про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви зазначено, що з ОСОБА_2 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який згодом судовим рішенням розірвано. Ухвалою Межівського районного суду між заявником та ОСОБА_2 було затверджено мирову угоду за якою серед іншого визнано за ними спільну часткову власність подружжя згідно технічного паспорту на квартиру та свідоцтва про право власності на житло, яке розташоване по АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбних відносин ОСОБА_1 проживала за вказаною вище адресою разом з ОСОБА_2 , були пов`язані спільним побутом, постійно вели спільне господарство, несли витрати на придбання ліків, на харчування, а також мали взаємні права та обов`язки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Заявник організувала та провела поховання останнього, однак оформити спадкові права вона змоги немає, оскільки не перебувала в офіційному шлюбі зі спадкодавцем. Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно для прийняття спадщини. В позасудовому порядку встановити право на спадщину за законом неможливо. ОСОБА_1 просить встановити факт проживання її однією сім`єю не менш як п`ять років з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка.

У судове засідання заявник не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні заявлених вимог.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася. Надано суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення вимог не заперечують.

Суд дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, приходить до наступних висновків.

Під час вивчення документів по справі, їм надано відповідну оцінку.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області №2-743/2011 підтверджується, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Ухвалою цього ж суду між останніми затверджено мирову угоду за якою серед іншого визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільну часткову власність подружжя згідно технічного паспорту на квартиру та свідоцтва про право власності на житло, яке розташоване по АДРЕСА_1 .

Згідно довідки КП «Комунсервіс» Межівської селищної ради №375 від 22 вересня 2023 року квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_1 - частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло видано 21 травня 1993 року, згідно розпорядження №34 від 17 травня 1993 року Межівського райагробуду та ОСОБА_2 - частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло видано 21 травня 1993 року, згідно розпорядження №34 від 17 травня 1993 року Межівського райагробуду в книзі 19 за номером 81. За складеним на вказану вище квартиру складено технічний паспорт за яким доля за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складає по частки на кожного.

Відомостями домової книги для прописки громадян, які мешкають по АДРЕСА_1 підтверджується, що ОСОБА_1 з 05 жовтня 1983 року зареєстрована разом з ОСОБА_2 за вказаною вище адресою.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , зареєстрованого Васильківським відділом ДРАЦС у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса), актовий запис №967, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №74043790, виданого 21 вересня 2023 року підтверджується заведення приватним нотаріусом спадкової справи номер у 71276481, спадкодавець: ОСОБА_2 .

Згідно постанови приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 23 січня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , оскільки на недано підтверджуючих документів факту родинних відносин та факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю (як дружини та чоловіка) не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_2 .

Довідкою виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області №308 від 21 вересня 2023 року підтверджується, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований по АДРЕСА_1 та 03 липня 2023 року знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю. На день його смерті за вказаною вище адресою була зареєстрована ОСОБА_1 .

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного депутатом селищної ради 29 лютого 2024 року ОСОБА_1 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , зі своїм чоловіком ОСОБА_2 була розлучена, до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали разом, вели спільне господарство. ОСОБА_1 здійснила поховання свого чоловіка ОСОБА_2 .

Довідкою виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області №62 від 01 березня 2024 року підтверджується, що на день смерті ОСОБА_2 . 27 червня 2023 року ОСОБА_1 була зареєстрована за однією адресою, постійно проживали разом та вели спільне господарство за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Частиною 1 статті 315 ЦПК України встановлено перелік справ про встановлення фактів, які розглядає суд. Даний перелік не є вичерпним та ч.2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до абзацу другого п. 2 вказаної вище Постанови якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року

№5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Згідно вимог ч.4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому уст. 1Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12.08.2019 року у справі №521/16365/15.

Для підтвердження проживання однією сім`єю необхідно підтвердити факт спільного проживання, ведення спільного господарства зі спадкодавцями, наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально і матеріально не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Достовірно встановлено, що встановлення заявнику факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років зі спадкодавцем потрібно з метою отримання спадщини на нерухоме майно.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 дійсно проживала разом з ОСОБА_2 з 2012 року по день смерті останнього однією сім`єю, була пов`язана спільним побутом, мала спільний бюджет з останнім, вела спільне господарство, здійснила поховання, що підтверджується наявними у справі доказами. З огляду на приписи чинного законодавства, суд вважає встановленим факт про який зазначає заявник.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 96, 141, 142, 206, 259,

263-265, 268, 272, 273, 273, ч.2 ст.315 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), заінтересована особа: об`єднана територіальна громада Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (вул.Грушевського,9, смт.Межова, Дніпропетровської області, ) про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2012 року по 27 червня 2023 рік.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л. Ф. Літвінова