Провадження № 2/712/547/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого- судді - Пироженко В.Д.

за участі секретаря Туз Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання дійсним договору обміну,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання дійсним договору обміну.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.10.1997 року між ним та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які діяли від свого імені та імені своїх неповнолітніх на той час дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до Правил біржової торгівлі, згідно з протоколом відкритих торгів № 1 від 08.10.1997 року, підписаним на Торговій біржі «Українська біржа нерухомості (Черкаська філії)» був укладений Договір обміну нерухомого майна.

Відповідно до умов договору він обміняв чотирьох кімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею74,8 кв.м, в тому числі житлова площа 50,2 кв.м., розташована на 6 поверсі 9-ти поверхового цегляного будинку на 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_4 , загальна площа 76,2 кв.м в тому числі житлова площа 45,6 кв.м. розташована на 2 поверсі 9-ти поверхового цегляного будинку, яка належала другій стороні ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 та її неповнолітнім дітям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 2. Договору обміну квартира належала відповідачам на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому м. Черкаси 19.05.1997 року та зареєстрована ЧООБТІ і записана в реєстраційну книгу № 28 «Д» під номером 992.

Згідно договору інвентаризаційна вартість квартири станом на 08.10.1997 року складала 12550 грн. Обмін квартири було проведено без доплат. Договір обміну був зареєстрований на товарній біржі «Українська біржа нерухомості» (Черкаська філія) 08.10.1997 за реєстраційним номер номером 360-2.

Також право власності на квартиру АДРЕСА_4 за реєстровано за ним на підставі вказаного договору обміну.

Позивач в позові вказує, що в день укладення договору сторони домовились про всі істотні умови договору та відбулося повне його виконання Після укладення договору він переїхав проживати до вказаної квартири разом з родиною, де є зареєстрованим по теперішній час. Таким чином вважає, що за вказаним договором сторони набули право власності на зазначені об`єкти нерухомості, однак, угоду належним чином не було посвідчено.

З метою укладення договору на відчуження належної йому на праві власності квартири позивач звернувся до нотаріуса, однак, йому було роз`яснено, що вказаний договір не може бути прийнятий в якості правовстановлюючого документу, оскільки сторонами договору не додержано вимоги ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час укладення договору в частині його нотаріального посвідчення. У зв`язку з цим він не може розпорядитися належним йому на праві власності квартирою, у зв`язку із недотриманням форми правочину, а саме відсутністю нотаріального посвідчення договору.

Просить визнати дійсним договір обміну укладений 08.10.1997 року між ним та ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 зареєстрований на товарній біржі «Українська біржа нерухомості» (Черкаська філія) відповідно Протоколу відкритих торгів № 1 від 08.10.1997 року реєстраційний номер 360-2, за яким сторонами здійснено обмін квартири АДРЕСА_3 , на квартиру АДРЕСА_4 .

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.11.2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального провадження.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.11.2023 року закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, скерували до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність про задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08 жовтня 1997 року між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які діяли від свого імені та імені неповнолітніх (на той час дітей) ОСОБА_4 , 1982 року народження, ОСОБА_5 , 1985 року народження з іншої сторони, укладено договір обміну квартирвідповідно Протоколу відкритих торгів № 1 від 08.10.1997 року реєстраційний номер 360-2, за умовами якого ОСОБА_1 міняє чотирьох кімнатну квартиру АДРЕСА_3 , на чотирьох кімнатну кватир АДРЕСА_4 яка належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які діяли від свого імені та імені неповнолітніх (на той час дітей) ОСОБА_4 , 1982 року народження, ОСОБА_5 , 1985 року народження.

Таким чином, у власність ОСОБА_1 перейшла квартира АДРЕСА_4 , а у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 перейшла квартира АДРЕСА_3 .

Відповідно до п. 4 вказаного договору обмін квартир проводиться без доплат.

Згідно п. 6 договору сторони гарантували звільнення об`єктів з усіма особами, що проживають разом з ними, оформлення своєї і їх виписка з них, та фактичну передачу об`єктів в тому якісному стані, в якому вони є на день підписання цього договору, не пізніше 1 листопада 1997 р.

Пунктом 9 договору визначено, що на підставі ст. 227 ЦК України даний договір підлягає реєстрації в місцевих бюро технічної інвентаризації.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» зазначений Договір зареєстровано на товарній біржі «Українська біржа нерухомості» згідно з Протоколом відкритих торгів № 1, підписаним на ТБ «Українська Біржа Нерухомості» (Черкаська філія) 08 жовтня 1997 року.

Крім того, зазначений договір та право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано в КП «ЧООБТІ» за ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою КП «ЧООБТІ» № 31853 о від 04.07.2022 року.

Факт належності ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 308467582 від 30.08.2022.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 16.01.2003 року) його положення застосовуються до цивільних відносин що виникли після набрання ним чинності (тобто після 01.01.2004 року), таким чином до зазначених вище правовідносин з питань визначення дійсності договору мають застосовуватися норми ЦК УРСР (редакції 1963 року) та законодавство чинне на вказаний період.

Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення правочину та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Зокрема, відповідно до ст. 241 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує.

Відповідно до ст. 242 ЦК УРСР(в редакції 1963 року), до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.

Згідно зі ст. 224 ЦК України(в редакції 1963 року), чинного на час укладення договору, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року).

Як вбачається з договору обміну сторони гарантували звільнення об`єктів з усіма особами, що проживають разом з ними, оформлення своєї і їх виписка з них, та фактичну передачу об`єктів в тому якісному стані, в якому вони є на день підписання цього договору, не пізніше 1 листопада 1997 р., тим самим сторони за договором міни добросовісно виконали свої зобов`язання за даною угодою.

ОСОБА_1 з 31.10.1997 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною відміткою в його паспорті громадянина України.

Вказане свідчить про те, що угода відбулася, оскільки сторони дійшли спільної згоди між собою щодо істотних умов договору.

Більш того, сторони за зазначеним Договором, зокрема, позивач, в подальшому відповідно до п. 9 укладеного Договору, зареєстрував належне йому право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 КП «ЧООБТІ».

Відповідно до ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 716 ЦК України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори,елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 2ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У такому випадку подальше нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення між сторонами договору обміну квартир від 08.10.1997 року, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією із сторін є громадянин.

Вимогами ч.2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв на момент укладення договору, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Тим самим, судом відзначається, що для визнання угоди дійсною, необхідно не лише повного чи часткового виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а також ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди.

Відповідно до ч.1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Згідно з ч. 1ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даному випадку право власності виникло на підставі договору обміну, який проведено у якості біржової операції між позивачем та відповідачами, тобто фактично право власності на майно у позивача виникло на не заборонених законом підставах.

З огляду на викладене, оскільки сторони договору домовилися щодо всіх істотних умов договору обміну та така домовленість підтверджується наявними, дослідженими судом матеріалами справи, при цьому сторони повністю виконали умови укладеного договору, який не було нотаріально засвідчено з посиланням на положення ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», наявні правові підстави для визнання договору обміну від 08.10.1997 дійсним.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 47, 153, 224, 227 ЦК УРСР ( в редакції 1963 р.); ст. 209, 210, 220, 328, 392 ЦК України; ст. 81, 89, 279, 353-354 ЦПК України, ЗУ «Про товарну біржу» суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір обміну, укладений 08.10.1997 року між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з іншої сторони, зареєстрований на товарній біржі «Українська біржа нерухомості» (Черкаська філія) відповідно Протоколу відкритих торгів № 1 від 08.10.1997 року реєстраційний номер 360-2 за яким сторонами здійснено обмін квартири АДРЕСА_3 , на квартиру АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий:

Повний текст рішення складений 18.01.2024