Провадження № 2/369/758/24
РІШЕННЯ

Іменем України

16.01.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі Бугайовій М.В.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» до ОСОБА_1 про відшкодування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та витрат, що пов`язані з проведенням експертизи лічильника газу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про захист прав споживача шляхом відновлення газопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою про відшкодування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та витрат, що пов`язані з проведенням експертизи лічильника газу.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.12.2022 року відкрито провадження у справі.

Позивачем при зверненні до суду заявлено позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Київоблгаз» вартості необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ в розмірі 304 457,67 грн., витрати, що пов`язані з проведенням експертизи лічильника газу в розмірі 3 382,40 грн. та вартості сплаченого судового збору в розмірі 2 481,00 грн.

Позов мотивований тим, що за адресою домоволодіння ОСОБА_1 , внаслідок порушення вимог Кодексу ГРМ у вигляді несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, відбувався несанкціонований відбір природного газу з ГРМ, що призвів до необлікованого споживання об`єму природного газу та внаслідок якого споживачу проведено донарахування необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

Не погоджуюсь з доводами позовної заяви відповідачем було направлено на адресу суду відзив на позовну заяву та подано зустрічну позовну заяву про захист прав споживача шляхом відновлення газопостачання.

При зверненні до суду із зустрічною позовною заявою заявлено позовні вимоги про відновлення газопостачання, що було припинено внаслідок виявленого втручання в роботу ЗВТ, встановлення нового лічильника газу та відшкодуванням витрат, пов`язаних з припиненням та відновленням газопостачання.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 , як споживач послуг розподілу природного газу у суб`єкта природної монополії та ліцензіата НКРЕКП - АТ «Київоблгаз», зазнала значних порушень її прав, як споживача цих послуг, внаслідок порушення Оператором ГРМ вимог Кодексу ГРМ.

У підготовчому судовому засіданні 20.03.2023 року судом було прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Київоблгаз» про захист прав споживача шляхом відновлення газопостачання до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.08.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

При розгляді справи представник позивача за первісним позвом просив задовольнити первісний позов в повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представник відповідача заперечував проти первісного позову, просив відмовити в задоволенні первісного позову, при цьому зустрічну позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання 18.10.2023 року представники сторін не з`явились. Подали через канцелярію суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Дослідивши докази у справі кожен окремо та у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» до ОСОБА_1 про відшкодування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та витрат, що пов`язані з проведенням експертизи лічильника газу та відмову у задоволенні позовних вимог за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про захист прав споживача шляхом відновлення газопостачання, виходячи з наступного.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 N 2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahalv. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява N 38722/02).

Правовідносини, що виникають між оператором газорозподільних систем та суб`єктами ринку природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494.

Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс ГРС), оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 7 Глави 9 Розділу Х Кодексу ГРМ, у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про:

1) пошкодження пломб;

2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу);

3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу;

4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору;

5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ;

6) наявність несанкціонованого газопроводу;

7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу.

Пунктом 1 гл. 2 РХІ Кодексу ГРМ визначено порушення Споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу. До них належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу) (пп. 3).

Пунктом 4 глави І Розділу І Кодексу ГРС визначено, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Згідно пунктів 1-5 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС на дату складання акта про порушення визначено:

1. У разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

2. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

3. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

4. У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали:

або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою;

або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об`єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням.

5. Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення.

23 лютого 2019 року працівниками позивача за первісним позовом за адресою відповідача під час обстеження газового лічильника газу Самгаз типорозмір G-4, зав. №4135511, 2013 року виготовлення в присутності відповідача за первісним позовом, було виявлено наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу лічильника.

Нормами глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ встановлено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

На підставі зазначеного складено акт про порушення №962 від 23.02.2019 року у присутності ОСОБА_1 .

Вказане порушення усунуте в момент виявлення шляхом зняття лічильника газу на експертизу та встановлення газового лічильника з обмінного фонду АТ «Київоблгаз» у присутності ОСОБА_1 , про що вказано в акті про порушення.

За змістом абзацу 10 пункту 7 глави 9 розділу X Кодекс ГРС при виявленні несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом.

Главою 10 розділу X Кодекс ГРС унормовано порядок проведення експертизи ЗВТ та пломб, згідно якого обумовлено:

1. Якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.

2. Після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), у присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та, за бажанням, пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає:

1) поштову адресу місця проведення експертизи;

2) дату та орієнтовний час проведення експертизи (у випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», Оператор ГРМ зазначає кінцевий строк, до якого має бути передано ЗВТ та/або пломбу до такого суб`єкта);

3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо проведення експертизи);

4) сторону, відповідальну за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу;

5) дату останньої повірки ЗВТ.

Під час складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу сторона, яка ініціювала експертизу, визначає, ким буде здійснюватися така експертиза (комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктом судово-експертної діяльності, діяльність якого регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

У випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», передача такого ЗВТ та/або пломби здійснюється у строк, який не повинен перевищувати десяти робочих днів з дня складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу.

Експертиза ЗВТ та/або пломби має бути проведена протягом десяти робочих днів з дня складання протоколу (крім випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби, визначається за домовленістю сторін (в іншому разі - Оператором ГРМ). Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу, персонально відповідає за цілісність пломби, встановленої на пакеті (тарі).

У разі відмови споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) від поставлення підпису в протоколі про направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу про це в протоколі робиться відповідний запис, а його другий екземпляр надсилається поштою.

3. Експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів.

Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику від метрологічної організації та територіального органу Регулятора.

У разі відмови метрологічної служби або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі таких представників.

Остаточний склад комісії з проведення експертизи ЗВТ та пломб затверджується наказом Оператора ГРМ.

За вимогою однієї зі сторін до проведення експертизи в конкретному випадку можуть бути додатково залучені представники виробника ЗВТ чи виробника пломби. Уповноважені особи при собі повинні мати документ, який посвідчує їх особу, та оригінал листа від виробника за підписом керівника, завірений печаткою (за наявності), в якому чітко зазначені уповноважені від виробника особи для участі в експертизі та їх кваліфікація.

4. Споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний бути присутнім під час проведення експертизи.

За неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи.

У разі неприбуття споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі.

При розгляді справи судом встановлено, що відповідно до вимог п. 2 Порядку проведення експертизи ЗВТ та пломб, який передбачений у Главі 10 Р Х Кодексу ГРМ лічильник газу марки Самгаз типорозмір G-4, зав. №4135511, 2013 року випуску було запаковано в пакет, який було опломбовано пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером R24530299 та направлено на експертизу лічильника газу до лабораторії АТ «Київоблгаз», вказане підтверджується Актом демонтажу лічильника газу для проведення експертизи від 23.02.2019 р., а також протоколом направлення ЗВТ та/або пломби на позачергову чи експертну повірку від 23.02.2019 р. На місце демонтованого лічильника встановлено газовий лічильника з обмінного фонду АТ «Київоблгаз» у присутності Відповідача, про що вказано в акті про порушення.

Судом також встановлено, що експертизу лічильника газу відповідача, проведено комісією структурного підрозділу АТ «Київоблгаз» - лабораторією з повірки лічильників газу (м. Боярка) відділу лабораторних вимірів управління метрології із залученням представника органу метрологічного нагляду Державного підприємства «Київоблстандартметрологія», затвердженої наказом №01Но-127-0718 від 25.07.2018 р., 01.03.2019 р. в присутності чоловіка відповідача.

За результатами експертизи складено акт експертизи лічильника газу №731е від 01.03.2019 р. Висновки комісії для проведення експертизи лічильників газу: виявлено втручання.

Експертизою встановлено наступне:

«1.1. Цілісність заводської пломби та повірочного тавра:

Пломби не відповідають зразку заводу-виробника.

Пошкоджена кришка відлікового механізму в місці пломбування з правої сторони (сколи, подряпин). Пошкоджені шліци гвинтів кріплення відлікового механізму (подряпини). Пошкоджена шахта гвинта кріплення на корпусі відлікового механізму (подряпини з правої сторони. Відліковий механізм без механічних пошкоджень. Відліковий механізм виймався.

Механічні пошкодження та інше: забруднений корпус лічильника».

Судом також досліджено відеозапис проведення експертизи лічильника відповідача за первісним позовом та надані фотодокази. Згідно даного відеозапису, експерт, який проводив дослідження, повідомляє та показує представнику вівдповідача зауваження до пломб на лічильнику та надає для порівняння зразки пломби заводу виробника.

За результатами позачергової повірки ДП «Київоблстандартметрологія» видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №Д50/М731е-19 від 13.03.2019 р., згідно якої вищевказаний лічильник визнано непридатним з наступних підстав: пломби на відліковому пристрої не відповідають зразкам наданим заводом-виробником. Забруднений корпус. Покоджена кришка відлікового пристрою в місці пломбування.

При цьому, в довідці про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки також відслідковується фіксування факту невідповідності пломб на відліковому пристрої зразкам наданим заводом-виробником, що є основою у визначенні втручання в роботу лічильника газу.

Стан захисного пломбування є одним з критеріїв оцінки зовнішнього вигляду будь-якого лічильника газу, що в рамках проведення повірки підлягає обов`язковому контролю відповідно до застосованої методики повірки згідно з вимогами частини шостої розділу ІІ Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та оформлення її результатів (затверджений наказом Мінекономрозвитку від 08.07.2016 року №193).

Отже, суд не приймає до уваги доводи відповідача, про те, що виявлені позивачем недоліки лічильника ОСОБА_1 не є несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ, не впливають на роботу ЗВТ, а відтак відсутні підстави для нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу ОСОБА_1 .

При цьому, з урахуванням практики Верховного Суду у Постанові від 05.10.2022 р. у справі №906/513/18 суд погоджується, що сам факт невідповідності пломби експлуатаційній документації заводу-виробника є порушенням наслідком якого є складення акту про порушення та донарахування необлікованих об`ємів природного газу і його вартості.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як установлено ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 1 пункту 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Пунктом 10 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС передбачено, що споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення.

За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи.

У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.

Згідно з пунктом 11 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Відповідно до п. 1 гл. 3 РХІ Кодексу ГРМ, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до ч.1 п. 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, при складанні акта-розрахунку враховується таке:

1) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу;

2) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період після 01-го числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення, включається в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами і вважається об`ємом постачання природного газу споживачу його діючим постачальником. Виключенням є об`єм природного газу, нарахований несанкціонованому споживачу та споживачу, у якого відсутній постачальник, вартість якого має бути компенсована Оператору ГРМ за цінами закупівлі ним природного газу в поточному календарному місяці;

3) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично сплачений споживачем протягом періоду порушення. Виключенням є несанкціонований відбір природного газу поза охопленням комерційного вузла обліку;

4) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу пільги та субсидії, на які має право побутовий споживач, не враховуються.

Судом встановлено, що на засіданні комісії з розгляду актів про порушення АТ «Київоблгаз», що відбулося 24.03.2021 р. за присутності правомочного складу комісії, затвердженої наказом №01Но-150-1120 від 19.11.2020 р., на підставі висновку експертизи щодо виявленого втручання в лічильник газу марки Самгаз типорозмір G-4, зав. №4135511, 2013 року випуску, комісією було прийнято рішення про задоволення акту про порушення№962 від 23.02.2019 р. про що складено протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу №7205 від 24.03.2021 року. При цьому відповідача за первісним позовом неодноразово було запрошено на засідання комісії з розгляду актів про порушення запрошеннями-попередженнями від 01.04.2019 р. та від 26.02.2021 р.

Суд звертає увагу на зауваження відповідача щодо порушення двомісячного строку на проведення комісії з розгляду актів про порушення, проте не приймає їх до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ в редакції, яка діяла на момент виявлення порушень, Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

Натомість, Відповідач у своїх поясненнях в порушення принципу дії нормативно-правового акту у часі, послались на пункт 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ в редакції, що набула чинності з 30.07.2020 року, тобто в редакції Кодексу ГРМ значно пізніше виявлених порушень, відповідно до якої в абзац перший були внесені зміни згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1469 від 29.07.2020 та викладено в наступній редакції: «Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»)».

Таким чином, норми права, яка б зобов`язувала Оператора ГРМ розглянути Акт про порушення у конкретно визначений строк Кодекс ГРМ, на момент виявлення порушень на об`єкті Відповідача, не містив.

Згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України; викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Саме тому, оскільки, акт про порушення було складено до введення в дію змін норми п. 8 гл. 5 розділу XI Кодексу ГРМ, обов`язок Оператора ГРМ здійснювати розгляд актів про порушення комісією з розгляду актів про порушення протягом 2 місячного терміну на спірні правовідносини не поширюється, а тому твердження відповідача є не приймаються Судом.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.07.2022 року у справі №911/1068/21 зроблений наступний правовий висновок:

«оскільки акт про порушення від 08.05.2020 № 2836 складений до внесення змін до пункту 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРC, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що обов`язок Оператора ГРМ (АТ "ОГС "Київоблгаз") здійснювати розгляд актів про порушення комісією з розгляду актів про порушення протягом двомісячного строку на спірні правовідносини не поширюється, а отже відповідачем зазначену норму порушено не було».

До подібного висновку у застосуванні у часі положень редакції зазначеного пункту 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС дійшов Верховний Суд у постанові від 05.07.2022 у cправі № 924/599/21 (колегія суддів не вбачає підстав для відступу від цього висновку)».

24.03.2021 року Комісія з розгляду актів про порушення розрахувала вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу виходячи з граничних об`ємів споживання природного газу населенням - додаток 19 до Кодексу ГРМ з урахуванням встановлених газових приладів: газова плита 1 шт., газовий котел-колонка 1 шт., площа будинку 502,0 м2 з дати останньої перевірки контролером до дати усунення порушення з 18.10.2018 р. по 23.02.2019 р.

Дослідивши під час розгляду справи розрахунок донарахованого об`єму природного газу, суд відноситься критично до зауважень відповідача щодо невідповідності пломби вказаної в розрахунку тій, що було встановлено на лічильнику газу, у якому в подальшому виявлено втручання, оскільки даний розрахунок підтверджує виключно коректність проведеного донарахування необлікованого об`єму природного газу у відповдності до положень Кодексу ГРМ. Крім того, представником Позивача надано пояснення відносно природи походження зазначеної в розрахунку пломби та те, що її встановлено на іншому лічильнику газу за вказаною адресою та інформація про якийнаявна в базі даних. При цьому з технічних причин, у зв`язку із знятям при демонтажу пломби, що встановлено на лічильнику №4135511 у розрахунку зазначена лише та, що залишилась встановленою за даною адресою.

П. 8 глави 9 Розділу Х Кодексу ГРМ передбачено, якщо за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки ЗВТ буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, та витрати, пов`язані з експертизою або позачерговою чи експертною повіркою ЗВТ, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). При цьому якщо сам ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки буде визнаний таким, що непридатний до подальшої експлуатації та потребує ремонту, витрати, пов`язані з ремонтом ЗВТ або встановленням нового ЗВТ, мають бути компенсовані за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ).

З урахуванням зазначеного, відповідачу було направлено рекомендованим листом акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу від 24.03.2021 р. на суму 304 457,67 грн., об`єм 23 125,64 м3, акт здачі-приймання робіт на суму 3382,40 грн. та рахунок на оплату послуг з експертизи побутового лічильника газу на суму 3 382,40 грн., квитанція на сплату збитків. Зазначені документи були отримані 30.03.221 року.

Судом також встановлено, що в подальшому 10.09.2021 року у зв`язку із виявленим втручанням в ЗВТ та наявністю заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 було припинено відповідно до акту про відключення об`єкту (газових приладів) у відповідності до порядку обмеження та припинення розподілу природного газу споживачам, що регламентований главою 7 Розділу VI Кодексу ГРМ.

Оскільки факт порушення відповідачем за первісним позовом вимог Кодексу ГРМ встановлено належними доказами, при цьому відсутні порушення позивачем положень Кодексу ГРМ та інших нормативно-правових актів позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» за первісною позовною заявою підлягають задоволенню в повному обсязі, при цьому у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ч. 1, ч. 3ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьоїстатті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннямистатті 59 Конституції Українизакріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - шостоїстатті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаютьсяу разі задоволення позову - на відповідача;у разі відмови в позові - на позивача.

У зв`язку з відмовою у задоволенні зустрічної позовної заяви у повному обсязі та задоволенні первісного позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір та витрати на правничу допомогу, покладаються на відповідача за первісним позовом.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 142, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Київоблгаз» до ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Київоблгаз»:

- вартість необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ в розмірі 304 457,67 грн. (триста чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім гривень 67 коп.);

- витрати, що пов`язані з проведенням експертизи лічильника газу в розмірі 3 382,40 грн. (три тисячі триста вісімдесят дві гривні 40 коп.).

- сплачений судовий збір в розмірі 2 481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп.).

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про захист прав споживача шляхом відновлення газопостачання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Тетяна ДУБАС