Провадження № 2/161/691/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних,

В С Т А Н О В И В:

28.08.2023 року позивач ТзОВ «ФК Форт» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Свій позов мотивує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2011 року в цивільній справі № 2-134/11 зі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнуто на користь ВАТ КБ «Надра» Луцьке РУ заборгованість за кредитним договором № 6М/2007/840-МК/476 від 27.04.2007 року в розмірі 142521,86 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області 10.11.2020 року було замінено стягувача при виконанні судового рішення в цивільній справі № 2-134/11 із ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТзОВ «ФК «Морган Кепітал». 30.12.2020 року між ТзОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТзОВ «ФК Форт» було укладено Договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав № 92-Ф, за умовами якого право вимоги за кредитним договором № 6М/2007/840-МК/476 від 27.04.2007 року перейшло до останнього. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області 18.10.2021 року було замінено стягувача при виконанні судового рішення в цивільній справі № 2-134/11 із ТзОВ «ФК «Морган Кепітал» на його правонаступника ТзОВ «ФК Форт», проте у задоволенні вимог про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку його пред`явлення до примусового виконання відмовлено. Поряд з цим, судове рішення в цивільній справі № 2-134/11 залишається не виконаним. Враховуючи наведене та з урахуванням положень ч. 2 ст. 625 ЦПК України, ТзОВ «ФК Форт» просить стягнути із ОСОБА_3 на свою користь нараховані за період з 07.08.2020 року по 07.08.2023 року інфляційні втрати в розмірі 72433,60 грн., та 3 % річних у сумі 12833,98 грн., а також судові витрати по справі.

До початку судового засідання відповідачкою було подано до суду письмові пояснення в яких вона зазначає, що на день укладення між ПАТ КБ «Надра» та ТзОВ «ФК «Морган Кепітал», а в подальшому між ТзОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТзОВ «ФК Форт» договору про відступлення прав вимоги, строк пред`явлення виконавчого документа щодо неї до виконання в межах цивільної справи № 2-134/11 уже було пропущено. Стягнення інфляційних та трьох відтоків річних є особливою мірою відповідальності боржника за безпідставне прострочення виконанням боржником зобов`язання, проте стягувач не реалізував свого права на стягнення боргу на підставі судового рішення. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просила відмовити.

До початку судового засідання представник позивача подав до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до його початку подав до суду заяву в якій також просить суд розгляд справи проводити без його участі, у задоволенні позову просить відмовити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що о 27.04.2007 р. між ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Луцьке РУ та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір, за яким банк надав позичальнику кредит в сумі 30000 доларів США, що еквівалентно 151500 грн. строком погашення до 25.04.2011 р., зі сплатою 15 % річних.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 27.04.2007 року між ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Луцьке РУ та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель в повному об`ємі відповідає по зобов`язанням боржника, які виникають з умов кредитного договору.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2011 року в цивільній справі № 2-134/11 зі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в користь ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ «Надра» Луцьке РУ стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 142521 грн. 86 коп., що еквівалентно 24743 дол. 38 центам США.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.11.2020 року замінено вибулого стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТзОВ «ФК «Морган Кепітал» в цивільній справі № 2-134/11.

Крім того, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2021 року було частково задоволено заяву ТзОВ «ФК Форт» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та ухвалено: замінити стягувача ТзОВ «ФК «Морган Кепітал» на його правонаступника ТзОВ «ФК Форт» в цивільній справі № 2-134/11. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Вищевказаною ухвалою суду встановлено, що заявником не надано належних, достатніх і допустимих доказів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б завадили первісному стягувачу ПАТ КБ «Надра», в подальшому правонаступнику ТзОВ «ФК «Морган Кепітал» вчасно пред`явити виконавчий лист до виконання.

Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників та автоматизованої системи виконавчого провадження, щодо ОСОБА_3 , як боржника, не виконанні органів ДВС не перебуває жодних виконавчих проваджень з примусового виконання судового рішення в цивільній справі № 2-134/11.

Тобто, правонаступник стягувача достовірно знав, що виконавчий лист не пред`явлено до виконання, у строки передбачені ЦПК України, тобто відсутні правові підстави для поновлення строку на подачу виконавчого листа для виконання, а також те, що банк послідовно не вчиняв дії щодо стягнення заборгованості, а саме добровільно відмовився стягувати з ОСОБА_3 боргові зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно із ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження», що був чинний з 21.04.1999 року по 15.10.2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 3 ЦК України встановлені загальні засади цивільного законодавства, зокрема п. 3 ч. 1 встановлює свободу правочину.

Кредитор на власний розсуд реалізує свої права передбачені ЦК України, і Держава чи будь-які інші особи не вправі втручатись в те, що робить кредитор, не може змушувати його подати позов, відмовитись від позову, зобов`язати подати чи не подати виконавчий лист до виконання.

Кредитор сам вирішує стягувати йому борг чи пробачити його боржнику, подавати позов чи ні, пред`являти виконавчий лист до виконання чи не робити цього.

Зазначені твердження ґрунтуються на загальних засадах цивільного законодавства, на ст. 206 ЦПК України, яка наділяє позивача правом відмовитись від позову, та ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», яка наділяє стягувача правом подати заяву про повернення виконавчого документа.

Тобто, ПАТ КБ "Надра" був вільний у реалізації своїх прав, у тому числі він був наділений правом не подавати виконавчий лист до виконання та взагалі пробачити борг.

Очевидно, що якщо справа стосується боргів приватних осіб, як у даному випадку, то держава не може змушувати приватну особу пред`являти чи ні виконавчі листи до виконання, оскільки сторона, що отримала позитивне судове рішення, діє на свій розсуд згідно правового порядку, закріпленого в ст. 19 Конституції України. Аналогічно держава не несе тягар відповідальності, якщо у приватної особи-божника відсутнє майно, яке могло бути використане на погашення боргів. У цій ситуації від держави вимагається організувати ефективну систему виконання рішень судів. Суд вважає, що термін пред`явлення виконавчого листа до виконання від року до трьох є достатнім, щоб реалізувати право стягнути борг у примусовому порядку, якщо на те буде бажання відповідної сторони спору.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку, що на день укладення між ПАТ КБ «Надра» та ТзОВ «ФК «Морган Кепітал», а в подальшому 30.12.2020 року між ТзОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТзОВ «ФК Форт» договору про відступлення прав вимоги, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання уже було пропущено.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стягнення інфляційних та трьох відтоків річних є особливою мірою відповідальності боржника за безпідставне прострочення виконанням боржником зобов`язання.

Отже, враховуючи, що виконавчий лист до виконання у визначенні строки не був пред`явлений, згідно інформації з АСВП, в ОСОБА_3 відсутні борги та невиконані зобов`язання перед ТзОВ "ФК Форт" з виконання рішення суду в цивільній справі № 2-134/11, а тому в останнього відсутні підстави вимагати від відповідача стягнення інфляційних та трьох відтоків річних.

За наведених обставин, суд вважає не обґрунтованими позовні вимоги ТзОВ «ФК Форт» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити.

З огляду на положення ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

На підставі ст. ст. 509, 526, 625, ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 77-81, 141, 247, 259, 263-268, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Форт», адреса місцезнаходження: 03035, м. Київ, площа Солом`янська, 2, оф. 102-Б, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складений 19 січня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук