Справа № 471/773/23
Провадження №6/471/22/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2024 р. смт. Братське

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Холоденко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Братське цивільну справу № 471/773/23 за поданням Державного виконавця про примусове проникнення до житла,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до житла в порядку, передбаченому ст.. 439 ЦПК України.

В обґрунтування подання зазначав, що на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження за № 74074745, з примусового виконання виконавчого листа по справі № 471/773/23 у цивільній справі про відібрання у батьків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 малолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення батьківських прав.

08.02.2024 державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження.

06.03.2024 державним виконавцем відділу здійснено виїзд за адресою боржника АДРЕСА_1 . Однак за вказаною адресою дитина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 був відсутній. У ході виконання боржник (мати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ) відмовилась повідомити адресу перебування дитини, про що складено акт державного виконавця. Місцезнаходження малолітньої дитини мати повідомити відмовилася, доступу до житлового будинку надати відмовилася. Свою відмову обґрунтовувала тим, що у державного виконавця відсутнє рішення щодо примусового проникнення до житла. Отже, з метою належного виконання рішення суду державний виконавець звернувся із клопотанням про примусове проникнення до житла боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Судом установлено, що на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження за № 74074745, з примусового виконання виконавчого листа по справі № 471/773/23 у цивільній справі про відібрання у батьків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 малолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення батьківських прав.

Рішення на сьогоднішній день не виконано.

06.03.2024 державним виконавцем відділу здійснено виїзд за адресою боржника АДРЕСА_1 . Однак за вказаною адресою дитина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 був відсутній. У ході виконання боржник (мати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ) відмовилась повідомити адресу перебування дитини, про що складено акт державного виконавця. Місцезнаходження малолітньої дитини мати повідомити відмовилася, доступу до житлового будинку надати відмовилася.

Ухвалою суду від 19.03.2024 року було оголошено розшук дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На виконання ухвали суду щодо розшуку дитини 22.03.2024 року з відділу поліції надійшла відповідь про те, що оперативно-розшуковими заходами було встановлено місце знаходження дитини ОСОБА_4 , який проживає та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Таким чином, обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з п.п.4,13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи безперешкодно входити до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення.

Державний виконавець звертається до суду із поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Разом з тим, Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України та міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загальних інтересів.

Представленими суду документами підтверджується описані в подані обставини щодо наявності виконавчого провадження та ухилення боржника від виконання рішення суду, що зокрема стверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

З урахуванням встановлених обставин, зважаючи на невиконання божником судового рішення, вчинення державним виконавцем всіх необхідних виконавчих дій, що не мали ефективного результату, суд дійшов до висновку про задоволення подання державного виконавця на примусове проникнення до житла боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 437,439 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Надати дозвіл на примусове проникнення до житла, житлових та інших приміщень ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що є боржником за Виконавчим листом № 1 по справі № 471/773/23, виданий суддею Гуковою І.Б. та секретарем ОСОБА_5 Братського районного суду Миколаївської області, про: Відібрання у батьків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 малолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення батьківських прав.

На ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду.

СуддяІ.Б. Гукова