Справа № 450/5507/21 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/3327/23 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар судового засідання - Марко О.Р.

з участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 , на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ (виділ) в натурі частки із майна,

ВСТАНОВИВ:

в грудні 2021 року позивачка звернулася в суду з позовною заявою, яка підписана її представником ОСОБА_3 про виділ частки в натурі, у якому просила поділити в натурі між сторонами земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0245, яка розташована в с. Кротошин Львівського району Львівської області, та житловий будинок АДРЕСА_1 , з відповідною кількістю господарських споруд і будівель.

В обґрунтування позову покликалася на те, що 22 серпня 2009 року згідно договорів дарування, ОСОБА_4 подарувала в рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_1 будинок АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,1925 га кадастровий номер :01:001:0245, яка розташована в с. Кротошин Львівського району Львівської області, на якій знаходиться вищевказаний житловий будинок. 30 жовтня 2009 року позивачка зареєструвала право власності на 1/2 частку у житловому будинку. 05 грудня 2018 сторони спільно звернулись із заявою про перерахунок розміру часток у праві власності на житловий будинок.

Згідно висновку ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 1/16143 про визначення ідеальних часток в будинку між співвласниками, ідеальна частка ОСОБА_1 становить 54/100 житлового будинку та складається з 1-1/15,6 кв. м (кухня); 1-2/1,8 кв. м (кладова); 1-3/4,1 кв. м (ванна); 1-12/6,2 кв. м (коридор); 1-16/16,9 кв. м (житл.); 1-17/14,0 кв. м (житл.); 1-18/18,2 кв. м (житл.); загальна площа 76,8 кв. м, житлова площа 49,1 кв. м, гараж літ. "Б"; теплиця літ. "Д". Ідеальна частка ОСОБА_2 становить 46/100 житлового будинку та складається з 1-4/8,6 кв.м (котельня); 1-5/28 кв. м (коридор); 1-6/2,8 кв. м (кладова); 1-7/8,2 кв. м (сход. кліт.); 1-8/15,2 кв. м (житл. кім.); 1-9/15,4 кв. м (кухня); 1-10/4,2 кв. м (кладова); 1-11/11,1 кв. м (житл. кім.); 1-13/8,6 кв. м (сход. клітка); 1-14/16,3 кв. м (житл.); 1-15/15,8 кв.м (житл.); загальна площа 109 кв. м; житлова площа 58,4 кв. м. У спільному користуванні перебували горище; «а'» сходи; «В» сарай-літня кухня; «Г» вбиральня; «пг» погріб; №1 огорожа; №2 ворота; №3 огорожа; «К» колодязь; «І» відмостка.

Після ознайомлення з висновком ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» позивач з`ясувала, що кімната, якою вона реально користується не вказана в спільній заяві про перерахунок розміру часток, проте вказана в переліку кімнат відповідача у вищезгаданому висновку. У зв`язку з відсутністю визначеної в натурі частки, між відповідачем та позивачем виникають різного роду конфлікти, пов`язані з використанням домоволодіння, а тому, оскільки є потреба у виділенні в натурі частки в нерухомому майні, позивач змушена звернутись до суду. Судові витрати просила покласти на відповідача.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі частки із майна, відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_2 оскаржила таке в апеляційному порядку. Просить рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2023 року скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суд підійшов формально до вирішення даної справи, встановив невірні обставини справи, та порушив норми процесуального права.

Зазначає, що у зв`язку з тим, що ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2022 року в справі було призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи, провадження у справі зупинено, заявник була позбавлена можливості надати суду витребувані стороною позивача докази, зокрема топографічне знімання території земельної ділянки в межах :01:001:0245 та :01:002:0729 в масштабі 1:500 м, оскільки під час проведення обмірів експертом була висловлена думка, що наданих матеріалів буде не достатньо. 20 жовтня 2023 року дані документи було скеровано відповідачу, для відома. Тому, заявник долучила до матеріалів апеляційної скарги дані докази та просить врахувати такі при розгляді справи.

Окремо звертає увагу на те, що сторона позивача не була повідомлена про розгляд справи 11 жовтня 2023 року. Представник позивача ОСОБА_5 при ознайомленні із матеріалами справи звернула увагу на те, що в таких міститься на а.с. 142 телефонограма, проте представнику позивача така не адресована, хоча він був зареєстрований в електронному кабінеті. Жодних інших заяв про повідомлення представників позивача та позивача про розгляд справи 11 жовтня 2023 року матеріали справи не містять.

Крім того, судом двічі надіслано листи на електронну адресу, яка не належить жодній із сторін представників, зокрема клопотання, яке знаходиться на а.с. 139 та рішення на а.с. 156. Крім того, на думку заявника, оскільки розгляд справи у зв`язку із проведенням експертиз зупинено, суд не вправі був надсилати докази та клопотання учасникам справи.

Мотивує апеляційну скаргу також і тим, що, на її думку, є незрозумілим формулювання про невиконання клопотання експерта, оскільки його виконання є можливе лише після поновлення слухання у справі. Окрім того, ухвалою про призначення експертизи на позивача покладено лише обов`язок оплати за таку, що вона і виконала.

Відмова у задоволенні позовних вимог позбавляє сторін можливості нормально співіснувати та формально позбавляє права на поділ часток в цілому.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Щодо повідомлення учасників справи про дату, часу і місце засідання суду.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частин першої та другої статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Згідно зі статтею 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик . Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки . Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

З матеріалів справи убачається, що оскаржуване рішення ухвалено 11 жовтня 2023 року. Участь у судовому засідання взяв лише відповідач ОСОБА_1 (а.с. 148 155).

Також у матеріалах справи міститься телефонограма від 19 липня 2023 року за вих. №№ 8471/23, 8472/23, 8473/23, якою Пустомитівський районний суд Львівської області суд повідомив, зокрема позивача та його представника про розгляд справи на 11 жовтня 2023 року на 09-45 год. (а.с. 142).

Проте, повідомлення учасника справи телефонограмою не відповідає встановленому порядку повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Вказане узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема у постановах від 27 червня 2022 року у справі № 341/1363/21 (провадження № 61-21265св21), від 31 серпня 2022 року у справі № 463/8859/20 (провадження № 61-6211св22), від 07 грудня 2022 року у справі № 520/5811/13 (61-1248св21).

Наведені обставини свідчать, що справа була розглянута 11 жотвня 2023 року за відсутності, зокрема позивача та його представника, які не були належним чином повідомлені про час і місце слухання справи відповідно до статей 128-130 ЦПК України.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Оскільки відповідні доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Щодо необґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Відповідно до договорів дарування серії ВМК № 439230 та серії ВМК №439228 від 22 серпня 2009 року ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли в дар у рівних частках будинок АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,1925 га кадастровий номер :01:001:0245, яка розташована на території с. Кротошин Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24308262 від 30 жовтня 2009 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєструвала право власності на 1/2 частку будинку АДРЕСА_2 .

05 грудня 2018 сторони спільно звернулись із заявою про перерахунок розміру часток у праві власності на житловий будинок.

Висновком ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 1/16143 від 17 грудня 2018 року про визначення ідеальних часток в будинку між співвласниками, визначено, що ідеальна частка ОСОБА_1 становить 54/100 житлового будинку та складається з 1-1/15,6 кв. м (кухня); 1-2/1,8 кв. м (кладова); 1-3/4,1 кв. м (ванна); 1-12/6,2 кв. м (коридор); 1-16/16,9 кв. м (житл.); 1-17/14,0 кв. м (житл.); 1-18/18,2 кв. м (житл.); загальна площа 76,8 кв. м, житлова площа 49,1 кв. м, гараж літ. "Б"; теплиця літ. "Д". Ідеальна частка ОСОБА_2 становить 46/100 житлового будинку та складається з 1-4/8,6 кв.м (котельня); 1-5/28 кв. м (коридор); 1-6/2,8 кв. м (кладова); 1-7/8,2 кв. м (сход. кліт.); 1-8/15,2 кв. м (житл.); 1-9/15,4 кв. м (кухня); 1-10/4,2 кв. м (кладова); 1-11/11,1 кв. м (житл.); 1-13/8,6 кв. м (сход. клітка); 1-14/16,3 кв. м (житл.); 1-15/15,8 кв.м (житл.); загальна площа 109 кв. м; житлова площа 58,4 кв. м. У спільному користуванні перебували горище; «а'» сходи; «В» сарай-літня кухня; «Г» вбиральня; «пг» погріб; №1 огорожа; №2 ворота; №3 огорожа; «К» колодязь; «І» відмостка.

У відповідності до статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Приписами статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

На суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Суд зазначає, що для повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи про виділ частки в натурі необхідні спеціальні знання експерта у даній галузі.

Ухвалою суду першої інстанції від 27 жовтня 2022 року призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи, провадження у справі зупинено, а матеріали надано у користування експертної установи для подальшого проведення відповідних експертиз.

Експертна установа ТОВ «Гал-Світ» тричі надсилала клопотання про представлення додаткових матеріалів, необхідних для дачі висновку експерта, однак стороною позивача дані клопотання проігноровано та залишено без виконання.

Позивачем ОСОБА_2 разом із апеляційною скаргою подано суду апеляційної інстанції клопотання про призначення судової експертизи.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено, що у позовних вимогах відсутнє посилання у чому конкретно полягає незгода позивачки з визначеним сторонами за їх спільною заявою порядком користування будинком, зокрема, яка саме кімната є спірною. Таких пояснень представник позивача не змогла надати і суду апеляційної інстанції.

З урахуванням допущених судом першої інстанції процесуальних порушень щодо належного повідомлення учасників справи, зокрема позивачки та її представника, про час, день та місце розгляду справи, представнику позивачки запропоновано уточнити (скорегувати) поставлені в заявленому клопотанні про призначення експертизи питання з урахуванням фактичних обставин справи, оскільки запропоновані не згоджуються із заявленими позовними вимогами та не нададуть коректної відповіді для вирішення судового спору по суті заявлених позовних вимог. Однак, протягом розгляду справи апеляційним судом (апеляційне провадження по справі відкрито 22 листопада 2023 року, підготовчі дії проведено та 13 грудня 2023 року справу призначено до розгляду, судові засідання в суді апеляційної інстанції проводились 02 лютого 2024 року, 29 лютого 2024 року, 28 березня 2024 року), позивачка чи її представник цього не зробила.

За змістом частини сьомої статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з вище наведеного, враховуючи підстави та предмет пред`явленого позову та запропоновані позивачкою на вирішення експертизи питання, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" судам роз`яснено, що висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України "Про судову експертизу".

Виходячи з принципу повноти, всебічності, законності та обґрунтованості судового рішення, суд позбавлений можливості вирішити питання про поділ (виділ) частки в натурі зі спільного майна сторін без висновку експерта про таку можливість загалом і без запропонованих висновком експерта варіантів.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених обставин справи, місцевий суд прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі частки із майна.

Проте, оскільки судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, зокрема, позивачку та її представника не було належним чином повідомлено про час і місце слухання справи відповідно до статей 128-130 ЦПК України, судове рішення слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами частини другої статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За приписами пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду ( у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим) якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції оскаржуване судове рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, а відтак, таке слід скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2023 року скасувати, ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ (виділ) в натурі будинку та земельної ділянки відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 01 квітня 2024 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич