МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ_ _______
Справа №521/1664/24
Пр. № 2-о/521/159/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Ткач А.О. за участю:

представника заявника - ОСОБА_1

представника заінтересованої особи - Коблова С.С.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення (факту отримання громадянства України), заінтересовані особи: Головне Управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Малиновський районний відділ в місті Одесі Державної міграційної служби України в Одеській області,

встановив:

У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (факту отримання громадянства України), заінтересовані особи: Головне Управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Малиновський районний відділ в місті Одесі Державної міграційної служби України в Одеській області та просив суд встановити юридичний факт отримання ним громадянства України.

В обгрунтування своїх вимог, заявник зазначив, що він на початку 90-х років приїхав із Сирії на Україну, навчався в одному з ВУЗів м. Одеса, та залишився проживати в Україні, на території якої він постійно проживає більше тридцяти років.

Стверджував, що 25 років він отримав громадянство України та 12 червня 1999 року отримаав паспорт громадянина України. За цей час він був двічі одружений на громадянках України, має від обох шлюбів дітей.

Крім того, як військовозобов`язаний, він тривалий час перебуває на обліку, має військове звання -солдат, склад -рядовий.

Вказхував, що він двічі 29 жовтян 1999 року та 19 жовтня 2007 року отримував паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

Після закінчення дії останнього паспорта громадянина України для виїзду за кордон, він неодноразово звертався з метою оформлення нового паспорта до Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області та до Малиновського районного відділу в місті Одесі ДМС України в Одеській області, але кожного разу у вирішенні цього питання йому відмовляли у зв`язку з тим, що є проблеми з громадянством України.

Посилаючись на порушення своїх прав, заявник просив суд встановити юридичний факт отримання ним громадянства України.

Ухвалою суду від 09 лютого 2024 року заява про встановлення юридичного факту була залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків (а.с. 14).

Ухвалою суду від 16 лютого 2024 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання (а.с. 22).

Представник заявника, діючий за ордером від 05 лютого 2024 року в судовому засіданні підтримав заяву про встановлення юридичного факту та просив суд її задовольнити (а.с. 10, 11).

Представник заінтересованої особи, діючий за довіреністю від 05 січня 2024 року в судовому засіданні просив суд залишити заяву про встановлення юридичного факту без розгляду. Раніше надав письмові пояснення по справі (а.с. 28-33, 34).

Судом встановлено, що 12 серпня 1999 року ОСОБА_2 було видано паспорт громадянина України (а.с. 5-7).

24 березня 1993 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 47).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , батьком якого записаний ОСОБА_6 , матір ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с .49).

02 серпня 2005 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 48).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_7 , батьком якого записаний ОСОБА_2, матір ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 50).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 отримав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Встановлено, що 07 березня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Малиновського районного відділу в місті Одесі Державної міграційної служби України в Одеській області щодо оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до листа Малиновського районного відділу в місті Одесі Державної міграційної служби України в Одеській області від 02 лютого 2024 року ОСОБА_2 було відмовлено у оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон, оскільки документально підтвердити належність до громадянства України або набуття громадянства України не виявилось за можливе (а.с. 21, 39-40).

Зі змісту листа Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 22 лютого 2024 року вбачається, що в результаті перевірки архівної справи №148104 за 1998 року у зв`язку з тим, що на момент отримання дозволу на імміграцію заявник мав прізвище Наххал-Князев не можливо підтвердити законність надання дозволу на імміграцію (а.с. 37-38).

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК Українипри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 визначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі №750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20.

У справі № 287/167/18-ц, залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-35 зазначеної постанови від 30 січня 2020 року зазначила, що вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.

Визначаючи, чи пов`язується з встановлення зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення ст. 1 ЦК України, за змістом ч.1 якої цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

В процесі судового розгляду встановлено, що заявник не оскаржував дії заінтересованої особи щодо відмови у видачи йому нового паспорту громадянина України для виїзду за кордон в порядку адміністративного судочинства, у зв`язку з чим просив визнати юридичний факт щодо отримання ним громадянства України.

Судам вважає, що питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано, крім Закону України «Про громадянство України» № 2235-III, також Указом Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок).

За таких обставин, суд вважає, що факт отримання заявником громадянства України не може бути встановлений в судовому порядку, у зв`язку з чим необхідно закрити провадження у справі, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Відповідно до ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 255, 256, 258, 263-265, 293-294, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення (факту отримання громадянства України), заінтересовані особи: Головне Управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Малиновський районний відділ в місті Одесі Державної міграційної служби України в Одеській області - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_2 право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Ухвала може бути оскаржена до Одеської апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 05 квітня 2024 року.

Суддя О.М. Сегеда