Провадження №: 2/336/77/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Бублій Є.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом концерну Міські теплові мережі м.Запоріжжя ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, за яким зазначає, що він у період листопада 2021 року по квітень 2022 року надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії у нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 - нежитлове приміщення, цокольного поверху літ.А-5, прим.№102 - на суму 35 160,91 грн.

За позовом позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в зазначеному розмірі та судові витрати у сумі 2 481,00 грн.

Вищевказана справа була призначена до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб.

Відповідач скорився своїм правом та подав відзив на позовну заяву, за змістом якого повністю заперечив на заявлені позовні вимоги.

У судове засідання 3 квітня 2024 року сторони не явилися, що не перешкодило розгляду судом справи.

При цьому, у судовому засіданні 19 березня 2024 року відповідач надала суду квитанції про сплачту частково боргу на суму 20000 гривень.

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Правове регулювання спірних правовідносин у справі здійснюється відповідно до таких нормативно-правових актів: Цивільний кодекс України, Господарський кодекс України, Законів України Про теплопостачання, Про житлово-комунальні послуги, Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, Закон України «Про публічні закупівлі», Правила надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21 серпня 2019, № 830, Положенням про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року, № 315 про затвердження «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та іншими нормативно-правовими актами України.

Частиною шостою статті 19 Закону України Про теплопостачання передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п. 2.1 Статуту Концерну, основною метою діяльності концерну «Міські теплові мережі» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну.

Згідно з п. 1 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, з наступними змінами та доповненнями, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною та юридичною особою(споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відносяться до комунальних послуг.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на виконання своїх статутних повноважень позивач у період з листопада 2021 року по квітень 2022 року надав відповідачу послугу з постачання теплової енергії у приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 - нежитлове приміщення, цокольного поверху літ.А-5, прим.№102 н- а загальну суму 35 160,91 грн. згілно розрахунком позивача про утворення заборгованості відповідача з постачання теплової енергії за договором №76207861.

Згідно зіст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Договір між сторонами про надання послуг не укладався, у зв`язку із ігноруванням даної пропозиції відповідачем, проте Концерн «Міські теплові мережі» надавав за вказаною адресою послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про теплопостачання»та Правил.

Постановою КМУ України №830 від 21.08.2019р. «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії, а також типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Отже Постанова №830 визначає та регулює послуги з постачання теплової енергії та передбачає укладання нових договорів.

Згідно із частиною 7 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі - Закон) до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Частиною 5 статті 13 Закону встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

02 жовтня 2021 року на виконання вимог Закону Позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальний договір на послугу з постачання теплової енергії. Вказаний договір є публічним договором приєднання та вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаного договору будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, а також співвласників в інших будівлях, приміщення в яких є самостійними об`єктами нерухомого майна у відповідності до ч. 8 ст. 14 Закону, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків.

Відповідно до вищенаведеного, станом на 01 листопада 2021 року ТИПОВОЙ ІНДИВІДУАЛЬНИЙ ДОГОВІР №76207861 про надання послуги з постачання теплової енергії (надалі Договір) до нежитлового приміщення за адресою : АДРЕСА_1 , між Позивачем та ОСОБА_1 з 1 листопада 2021року є укладеним.

Обсяг спожитої споживачем послуги з постачання теплової енергії визначається згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року, № 315 про затвердження «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг».

Відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», відповідно якого, загальний обсяг теплової енергії, визначений за допомогою вузлів комерційного та розподільчого обліку розподіляється між споживачами :приміщення пропорційно до опалюваної площі таких споживачів. Аналогічні положення містять «Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 830, згідно яких у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі.

У разі виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку теплової енергії до відновлення його роботи або заміни ведення комерційного обліку спожитої послуги здійснюється відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 р. № 315 «Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» (далі - Методика 315).

Відповідно до ч. 1 розділу III Методики 315 розподілу у разі тимчасового виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку загальний обсяг спожитої у будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень у розрахунковому періоді визначається розрахунковим методом відповідно до розділу XI цієї Методики.

Вказане підтверджується розрахунком позивача про утворення заборгованості відповідача з постачання теплової енергії за договором №76207861.

Отже, названий розмір заборгованості достовірно підтверджено, на його спростування сторона відповідача доказів суду не подавала.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, проте позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням сплачених відповідачем 20000 гривень на відповідний особовий рахінок, що підтверджено платіжними інструкціями-квитанціями від 29 вересня, 27 листопада, 29 грудня 2023 року та від 31 січня і 29 лютого 2024 року.

В порядку ст. 141 ЦПК України, на користь Концерну Міські теплові мережі м. Запоріжжя підлягає стягненню з відповідача відповідний судовий збір.

Керуючись 12, 13, 76-82,89,141,263-265, 274-279 пп. 9 п.1 Перехідних положень ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» (місце знаходження: бул. Героїв полку «Азов», 137, м. Запоріжжя; код ЄДРПОУ-32121458) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (місце знаходження: бул , Героїв полку «Азов», 137, м. Запоріжжя; код ЄДРПОУ-32121458) заборгованість за надані у період з листопада 2021 року по квітень 2022 року послуги з постачання теплової енергії у загальній сумі 20 160,91, грн. на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 у філії АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313, та судові витрати у сумі 2481 грн. на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 , ПАТ АБ «Украгазбанк», МФО 320478, .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін

03.04.24