______________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/1816/24
Провадження № 2-з/947/190/24
УХВАЛА

про розгляд заяви про забезпечення позову

17.01.2024 року суддя Київського районного суду м. Одеси Васильків Олена Василівна, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви, -

ВСТАНОВИЛА:

11.01.2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача основну суму заборгованості за договором позики у сумі 20000 доларів США, проценти за користування позикою у сумі 16000 доларів США.

Разом з позовом до суду подано заяву про забезпечення позовної заяви, в якій позивач ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на усе майно, що належить відповідачу на праві власності.

При цьому заявник мотивує своє клопотання тим, що відповідач ОСОБА_2 добровільно борг не повертає та в телефонній розмові повідомив, що буде шукати способи уникнути виконання умов договору позики та повернення позичених коштів.

Суд зазначає, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судом норм чинного законодавства України при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 до 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно ч. 2 до 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи положення постанови №9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд вважає, що клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню, так як не обгрунтоване та не доведене, оскільки окрім пояснень позивача, будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач має намір позбутися свого майна, суду не надано. Також суду не надано і доказів щодо майнового стану відповідача, що унеможливлює визначення співмірності заходів забезпечення позову, про які просить позивач, заявленим позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильків О.В.