У Х В А Л А

16 січня 2024 року

м. Київ

Провадження № 14-146звц23

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача - Ткачука О. С.,

суддів: Банаська О. О., Булейко О. Л., Воробйової І. А., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кравченка С. І., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Ступак О. В., Ткача І. В., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А., Шевцової Н. В.

перевіривши заяву ОСОБА_1 про перегляд Великою Палатою Верховного Суду за виключними обставинами рішень у всіх справах, які розглядалися Шевченківським районним судом міста Києва за участю заявника, та

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2023 року до Великої Палати Верховного Суду надійшла касаційна скарга (заява)ОСОБА_1 про перегляд з підстав передбачених статтями 423-429 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) - за виключними обставинами судових рішень у зв`язку зі встановленням Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Європейський суд) порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.

Обґрунтовуючи наявність підстав для перегляду судових рішень, ОСОБА_1 посилався на рішення ЄСПЛ від 19 жовтня 2023 року у справі «Погребний та інші проти України».

Рішення ЄСПЛ від 19 жовтня 2023 року у справі «Погребний та інші проти України», на яке посилається ОСОБА_1 , стосується різних аспектів кримінального провадження проти ОСОБА_1 , вклюваючи процедуру його особистого арешту та арешту майна, яке він та інші особи мали у своєму розпорядженні.

Вирішуючи справу, ЄСПЛ, зокрема, зауважив, що вилучене в ОСОБА_1 в ході досудового розслідування посвідчення водія було документом, необхідним для щоденного використання. Таким чином, його вилучення становило тривале втручання в особисте життя заявника. Неповернення особистих документів заявника після закриття кримінальної справи щодо нього не мало законних підстав і не переслідувало законну мету. Європейський суд дійшов висновку, що втручання не було виправданим для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та констатував порушення цього положення Конвенції і зобовязав Україну сплатити заявнику протягом трьох місяців 1200 євро відшкодування моральної шкоди та 100 євро відшкодування судових витрат.

Разом з тим у своїй заяві надісланій до Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_1 просив задовольнити всі вимоги до Шевченківського районного суду міста Києва, що сформульовані у відповідних позовах про відшкодування йому коштів, у тому числі, всіх сплачених витрат на правову допомогу. Вказував що такі витрати поніс як в Шевченківському районному суді міста Києва, так і в Європейському суді з прав людини.

Ухвалою судді Великої Палати Верховного Суду від 30 жовтня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судових рішень залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків цієї заяви протягом 10 днів з дня вручення копії відповідної ухвали. ОСОБА_1 необхідно було вказати конкретне рішення національного суду про перегляд якого подано заяву, а також надати докази, що рішення у цій справі було предметом дослідження у ЄСПЛ.

Копію ухвали ОСОБА_1 отримав 11 листопада 2023 року.

На виконання вимог зазначеної ухвали, ОСОБА_1 надіслав заяву, у якій просить задовольнити в повному обсязі всі його вимоги, які зазначені в прохальній частині касаційної скарги (заяви) від 24 жовтня 2023 року, що вже подана до Великої Палати Верховного Суду.

Разом із тим, зі змісту вказаної заяви вбачається, що ОСОБА_1 не усунув ті недоліки, на які було звернуто увагу в ухвалі судді Великої Палати Верховного Суду від 30 жовтня 2023 року та не виконав вимог ухвали. При цьому заявник: не уточнив, яке конкретно судове рішення, з урахуванням його перегляду в апеляційній та касаційній інстанціях, та в якій конкретній справі просить переглянути за виключними обставинами. Не вказав і про те, яке рішення було предметом дослідження ЄСПЛ, а також, що вказана міжнародна судова установа встановила порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом.

У той же час, як вбачається зі змісту пункту 2 частини третьої статті 423 ЦПК України саме такі обставини є підставою для перегляду судових рішень Великою Палатою Верховного Суду. При перегляді судового рішення за виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення у конкретній справі.

За правилами частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ураховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про перегляд Великою Палатою Верховного Суду за виключними обставинами рішень вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись статтями 185, 423-427 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Великою Палатою Верховного Суду за виключними обставинами рішень у всіх справах, які розглядалися Шевченківським районним судом міста Києва за участю заявника вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. С. Ткачук

Судді: О. О. Банасько О. В. Кривенда

О. Л. Булейко М. В. Мазур

І. А. Воробйова С. Ю. Мартєв

М. І. Гриців К. М. Пільков

Ж. М. Єленіна О. В. Ступак

І. В. Желєзний І. В. Ткач

Л. Ю. Кишакевич В. Ю. Уркевич

В. В. Король Є. А. Усенко

С. І. Кравченко Н. В. Шевцова