Провадження № 2-др/761/85/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді : Пономаренко Н.В.

за участю секретаря : Чигрин К.К.

заявниці: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У січні 2024 до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення по №2610/30414/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відповідно до якої заявник просила суд ухвалити додаткове рішення із наступного: 1) коли рішення від 15 листопада 2013 року набрало законної сили (враховуючи ухвалу про виправлення помилок у цьому рішенні); 2) яким чином їй виконувати свої зобов`язання за виконавчим листом, який мітить неправдиві дані; 3) стягувач стягнув за цим листом в порядку ст. 625 ЦК України із вересня 2014 по вересень 2022 рік, тобто стягувач стягнув інфляційні витрати та 3% річних за період, коли рішення не набрало законної сили ( а це - два роки, за які він не мав права стягувати).

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що заявниця звернулась до суду із заявою при визнання виконавчого листа від 31 жовтня 2014 року таким, що не підлягає виконанню, вимоги по якій вона обумовила тим, що у виконавчому листі невірно прописана дата коли рішення набрало законної сили, із даної обставини вона надала докази.

Також у заяві вказано, що 05.11.2021 відмовлено у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з чим погодився і апеляційний суд. Разом з тим, заявник вказує, що у рішенні від 05 листопада 2021 року суд встановив, що помилка є і що її можна виправити в порядку ст. 432 ЦПК України.

Заявником вказано, що відмовляючи у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд не вирішив, яким чином та на підставі яких матеріальних норм виконувати їй за документом (виконавчим листом), який на думку заявника ОСОБА_1 не відповідає вимогам законодавства, у той же заявник вказує, що невірно встановлено дату, коли рішення набрало законної сили, апеляційним судом.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити та ухвалити додаткове рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з`явились, свого представника не направивпро дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності відповідача.

Згідно ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторонни або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вививши матеріали вищезазначеної справи вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 15 листопада 2013 року Шевченківським районним судом міста Києва у вказаній справі було ухвалено рішення суду, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі - 9 630 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ сумі - 76 972,59 грн., а також 3% річних в розмірі - 6731,41 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 837,04 грн, та витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. (а.с.68-72 т.2).

Копію вказаного рішення суду ОСОБА_1 отримала 22 листопада 2013 року (а.с.87 т.2) і цього ж дня 22 листопада 2013 року подала апеляційну скаргу на зазначене рішення суду (а.с.88-91 т.2).

Ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва від 18 грудня 2013 року подана ОСОБА_1 апеляційна скарга на рішення суду залишена без руху з підстав не сплати судового збору та надано строк протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки (а.с.119-120 т.2) .

03 лютого 2014 року ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року визнано не поданою та повернуто апелянту (а.с.137 т.2).

07 березня 2014 року ОСОБА_1 подала повторну апеляційну скаргу на вищевказане рішення Шевченківського районного суду міста Києва та подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с.191-195 т.2).

Ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва від 21 березня 2014 року подана ОСОБА_1 апеляційна скарга на рішення суду визнана не поданою та повернута апелянту (а.с.198 т.2).

11 липня 2014 року ОСОБА_1 подала повторну апеляційну скаргу на вищевказане рішення Шевченківського районного суду міста Києва та подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. (а.с.239-242 т.2).

Ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва від 18 серпня 2014 року подана ОСОБА_1 апеляційна скарга на рішення суду залишена без руху з підстав не сплати судового збору та надано строк протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки (а.с.5 т.3).

Ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва від 19 вересня 2014 року подана ОСОБА_1 апеляційна скарга на рішення суду визнана не поданою та повернута апелянту (а.с.11 т. 3).

Вказана цивільна справа була повернута до Шевченківського районного суду міста Києва (а.с.22 т.3).

31 жовтня 2014 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла заява від стягувача у вказаній справі ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа (а.с.32 т. 3).

Цього ж дня 31 жовтня 2014 року Шевченківським районним судом міста Києва Рець Л.Г. було отримано виконавчий лист на виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року, що підтверджується розпискою (а.с.33 т.3) та пред`явлено його до виконання у відділ ДВС Сквирського районного управління юстиції Київської області для примусового виконання.

20 листопада 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Сквирського районного управління юстиції Київської області Качуринською О.В. відкрито виконавче провадження №45541444 та здійснюються виконавчі дії.

Крім того, встановлено, що 20 січня 2015 року ОСОБА_1 знову подала апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року та подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с.34-37 т.3).

Ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва від 28 січня 2015 року подана ОСОБА_1 апеляційна скарга на рішення суду залишена без руху з підстав не сплати судового збору та надано строк протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали для виправлення вказаних недоліків (а.с.45 т.3).

Ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2015 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року задоволено та відкрито апеляційне провадження (а.с.58 т.3).

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05 березня 2015 року подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року відхилено, а вказане рішення залишено без змін (а.с.76 т.3).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05.11.2021 в задоволенні заяви ОСОБА_1 , зацікавлені особи: стягувач: ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовлено (Т. 5 а.с. 51-52).

Постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 листопада 2021 рокузалишити без змін (Т. 5 а. с. 168-176).

Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

При цьому, в клопотанні позивача про ухвалення додаткове рішення зазначено вимогу щодо ухвалення додаткового рішення, в якому позивач просить ухвалити додаткове рішення із наступного: 1) коли рішення від 15 листопада 2013 року набрало законної сили (враховуючи ухвалу про виправлення помилок у цьому рішенні); 2) яким чином їй виконувати свої зобов`язання за виконавчим листом, який мітить неправдиві дані; 3) стягувач стягнув за цим листом в порядку ст. 625 ЦК України із вересня 2014 по вересень 2022 рік, тобто стягувач стягнув інфляційні витрати та 3% річних за період, коли рішення не набрало законної сили ( а це - два роки, за які він не мав права стягувати).

Разом з тим, відповідна вимога позивача не передбачена умовами ч.1 ст. 270 ЦПК України, за якою суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, а тому, в даному випадку відсутні правові підстави для задоволення Заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 270, 353-357 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 02.04.2024.

Суддя: