Справа № 131/96/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2024 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді Іванця О.Д., за участі секретаря судового засідання Рипюк Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за її позовом до Фермерського господарства "Україна" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшла вищевказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 06.02.2024 прийнято до провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 06.03.2024 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

13.13.2024 позивачем ОСОБА_1 до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу користуватися (обробляти, засівати) земельною ділянкою, призначеною для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею, 2,7118 га, в тому числі сільськогосподарських угідь (рілля) 2,7118 га на території Іллінецької міської ради (колишньої Павлівської сільської ради) Вінницького району Вінницької області,

Така заява мотивована тим, що враховуючи обставини цивільної справи, зазначені у поданому позові, предмет спору та характер спірних правовідносин, невжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, може призвести до порушення прав позивача та утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, з огляду на зазначені обставини, вирішуючи питання про забезпечення позову, виходить із наступних норм права та мотивів їх застосування.

За змістом ст.ст. 149-153 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст. 150 ЦПК України.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Надані матеріали справи свідчать про те, що земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею, 2,7118 га., в тому числі сільськогосподарських угідь (рілля) 2,7118 га. на території Іллінецької міської ради (колишньої Павлівської сільської ради) Вінницького району Вінницької області належить ОСОБА_1 на праві приватної власності та перебуває у користуванні ФГ «Україна» за договором оренди, який оспорюється позивачем. Позивачем заявлено позовну вимогу про усунення їй перешкод в користуванні земельною ділянкою, площею 2,7118 га., кадастровий номер :01:000:0294, яка знаходиться: Вінницька область, Вінницький район, Іллінецька міська рада (колишня Павлівська сільська рада) шляхом повернення вказаної земельної ділянки від ФГ «Україна», право оренди за яким зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Наразі спір перебуває на стадії судового розгляду, що по датах співпадає із посівною компанією фермерських господарств та початком підготовки, удобрення та здійснення посівів ранніх сільськогосподарських культур. Враховуючи, що відповідач не мав намір в досудовому порядку врегульовувати даний спір, не був присутній на підготовчому судовому засідання, є підстави вважати, що належна на праві власності земельна ділянка, що є предметом спору знову може бути використана відповідачем для посіву сільськогосподарських культур та збору врожаю, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому позивач має намір самостійно обробляти належну їй земельну ділянку та господарювати на власній землі.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини її звернення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 150, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Врахувавши предмет даного спору, його мотивацію та обґрунтування, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підтверджена належними доказами, які дають підстави вважати, що в подальшому можуть виникнути обставини утруднення виконання рішення суду у даній справі в разі задоволення позову, якщо спірне майно буде використовуватись відповідачем.

Суд зазначає, що забезпечення позову має тимчасовий запобіжний характер і спрямоване на забезпечення можливості виконання ймовірного рішення суду та на недопущення порушень прав осіб, інтересів яких стосується спір.

Відповідно до частини першої та другої ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що заява ОСОБА_2 про забезпечення позову, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153, 258-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за її позовом до Фермерського господарства "Україна" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - задовольнити.

Заборонити відповідачу Фермерському господарству "Україна", користуватися (обробляти, засівати) земельною ділянкою, призначеною для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею, 2,7118 га, в тому числі сільськогосподарських угідь (рілля) 2,7118 га на території Іллінецької міської ради (колишньої Павлівської сільської ради) Вінницького району Вінницької області.

Копію ухвали про забезпечення позову надіслати сторонам по справі, для відома та виконання.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом 15-ти днів із дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів із дня вручення їй відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів із дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя О.Д. Іванець