У Х В А Л А

16 січня 2024 року місто Київ

справа № 755/5133/20

провадження №2-ві/824/3/2024

Київський апеляційний суд у складі судді Шкоріної О.І., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів у складі - головуючого судді Борисової О.В., суддів - Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання дитини, відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів у вихованні, спілкуванні з дитиною та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної державної адміністрації в місті Києві про визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Київського апеляційного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання дитини, відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів у вихованні, спілкуванні з дитиною та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної державної адміністрації в місті Києві про визначення місця проживання дитини, з апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 24 червня 2022 року.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 5 жовтня 2023 року, визначено суддів, які входять до складу колегії: Борисова О.В.- головуючий суддя, судді: Левенець Б.Б., Ратнікова В.М..

12 січня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді - Борисової О.В., суддів Ратнікової В.М., Левенця Б.Б..

Заяву про відвід колегії суддів представник позивача - адвокат Власюк К.П. обґрунтовувала тим, що колегія суддів не може слухати дану справу, оскільки, на думку заявника, розгляд даної справи приречений на винесення незаконного рішення, що вже вбачається на цьому етапі. Вказувала, що 5 жовтня 2023 року в результаті автоматичного розподілу справи №755/5133/20 визначено склад суду: Борисова О.В. (доповідач), Ратнікова В.М., Левенець Б.Б. Ухвалою від 11 жовтня 2023 року дану справу було призначено до розгляду на 21 листопада 2023 року на 17:00 год., тобто, перше судове засідання у даній справі призначено більше, ніж через місяць. Проте, 21 листопада 2023 представнику апелянта було повідомлено, що судове засідання у даній справі буде відкладено у зв`язку з перебуванням судді Левенця Б.Б. на лікарняному, про що свідчить довідка про зняття з розгляду судової справи від 21 листопада 2023 року №755/5133/20/123977/2023. Наступне судове засідання було призначено на 26 грудня 2023 року на 13:40 год. 25 грудня 2023 року помічником судді Борисової О.В. було повідомлено представнику апелянта, що судове засідання, призначене на 26 грудня 2023 року на 13:40 год., буде відкладено у зв`язку з перебуванням судді Левенець Б.Б. у відпустці, про що свідчить довідка про зняття з розгляду судової справи від 26 грудня 2023 року №755/5133/20/150198/2023. Незважаючи на таке повідомлення, 26 грудня 2023 року представник позивача прибула до Київського апеляційного суду на 13:40 год. з метою з`ясування інформації, з яких причин в черговий раз відкладається розгляд справи. Під час розмови суддя Борисова О.В. повідомила, що справа знята з розгляду у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Левенець Б.Б. На питання представника апелянта у зв`язку з чим по інших справах зроблено заміну відсутнього члена колегії, а у даній справі заміна не проводиться та судове засідання відкладається, обґрунтованої відповіді отримано не було. 9 січня 2024 року призначене на 10:00 год. судове засідання вкотре не відбулось. Причиною відкладення судового засідання вже була відсутність головуючого судді Борисової О.В., хоча саме з нею 26 грудня 2023 року була узгоджена дата розгляду справи. Вважає, що 9 січня 2024 року справу було відкладено в черговий раз безпідставно. На її думку, колегія суддів у складі Борисової О.В., Левенця Б.Б., Ратнікової В.М. є упередженою та робить все можливе для затягування розгляду справи №755/5133/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 . Таке затягування розгляду справи вигідне відповідачу ОСОБА_4 . Зазначені обставини свідчать, що колегія суддів не зацікавлена у встановлені об`єктивної істини у справі. Суд очевидно надав перевагу стороні відповідача.

Обставини безпідставного затягування та невжиття колегією суддів заходів щодо розгляду апеляційної скарги упродовж розумного строку, свідчать про наявність об`єктивного критерію для відводу, коли у сторони може виникнути обґрунтований сумнів в неупередженості та небезсторонності колегії суддів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 січня 2024 року заявлений відвід визнано необґрунтованим. Заяву передано для вирішення відводу відповідно до вимог ч.3 ст. 40 ЦПК України іншому судді, без зупинення провадження у справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2024 року для розгляду питання про відвід визначено суддю Шкоріну О.І.

Питання про відвід вирішується судом у відповідності до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, та враховуючи доводи заяви про відвід, прихожу до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого відводу.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім», в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року N 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це, навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто замінює докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28.11.2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09.11.2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року, п.п.103,107).

Суд далі нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (див., серед багатьох інших джерел, "Булут проти Австрії" (Bulut v. Avstria), рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 356, п. 31, та "Томан проти Швейцарії" (Thomann v. Switzerland), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 825, п. 30). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів (п. 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02).

З огляду на викладене, об`єктивний критерій вимагає щоб особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, тобто відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Заявляючи відвід, заявник повинен навести об`єктивні причини дійсних обставин, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Особиста безсторонність суддів не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

Доводи заявника не свідчать про існування обставин, які викликають сумніви в упередженості та необ`єктивності колегії суддів у складі головуючого судді - Борисової О.В., суддів - Левенця Б.Б. та Ратнікової В.М.. Тривалий розгляд справи не входить до визначеного процесуальним законом переліку підстав для відводу судді.

Таким чином, наведені адвокатом Власюк К.П. в заяві обставини не можуть бути підставами для відводу колегії суддів.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 40 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів у складі - головуючого судді Борисової О.В., суддів - Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна