Справа № 184/2230/23
Номер провадження 2-о/184/25/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Шаврової Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Шаврова Наталія Михайлівна, заінтересована особа: Покровська сільська рада Дніпропетровської області «про встановлення факту, що має юридичне значення», -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на наступні обставини. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , рідна сестра її чоловіка ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Зазначена квартира була зареєстрована на праві власності в рівних частках на її ім`я та на ім`я її колишнього чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На випадок своєї смерті вона залишила заповіт на користь сторонньої особи ОСОБА_5 . Спадкоємців першої черги, другої, треті черги за законом після її смерті немає. Дітей у них не було. Її чоловік ОСОБА_3 був її єдиним рідним братом. Але він помер ще ІНФОРМАЦІЯ_3 . 17 листопада 2009 року ОСОБА_2 склала нотаріально посвідчений заповіт на все своє майно на користь свого рідного брата та її чоловіка ОСОБА_3 . Після його смерті у ОСОБА_2 не залишилося більше ніяких родичів. Іноді її проходила відвідувати її давня подруга, яка упросила її скласти заповіт на користь своєї доньки, ОСОБА_6 . Але ОСОБА_7 офіційно звернулася до нотаріуса з заявою про відмову від спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 . Таким чином, на даний час, окрім неї, більше ніхто не претендує на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_8 . На даний час вона залишилася єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом, яка прийняла спадщину після її смерті відповідно до вимог ст. 1264, ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини вона звернулася з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Нікопольського району Бойко Л.П. Після закінчення встановленого законом строку для прийняття спадщини вона знов звернулася до нотаріуса Бойко Л.П. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , як спадкоємиця четвертої черги за законом після її смерті. Однак приватний нотаріус Бойко Л.П. постановою від 24.10.2023 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену квартиру, посилаючись на те, що наданими нею документами не підтверджується факт її проживання однією сім`єю разом ОСОБА_2 не менш 5 років до дня відкриття спадщини оскільки на час її смерті, їхнє офіційне місце проживання було зареєстровано за різними адресами, в сусідніх квартирах. Зокрема, на час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована на постійне місце проживання в квартирі АДРЕСА_1 , а вона - в квартирі АДРЕСА_2 того ж житлового будинку. Але фактично, починаючи з 2017 року і по день своєї смерті ОСОБА_2 проживала разом з нею в окремій кімнаті в їхній з чоловіком двокімнатній в квартирі АДРЕСА_3 внаслідок постійного домашнього насильства її чоловіка по відношенню до неї. ОСОБА_2 просила її з чоловіком змінити своє місце проживання і поселитися поруч з нею, придбавши зазначену квартиру, щоб її брат був завжди поруч з нею та мав можливість у разі потреби захистити її від неправомірних дій з боку її чоловіка. Таким чином, з 2007 року вона з чоловіком проживали поруч з його сестрою ОСОБА_2 і йому часто доводилося втручатися в сімейні конфлікти його сестри та захищати її від неправомірних дій з боку її чоловіка. ОСОБА_4 не тільки допускав фізичне насилля по відношенню до своєї дружини, а ще неодноразово виганяв її з дому, посилаючись на те , що вона нібито не має ніяких прав на квартиру, в якій вони проживали. Тому ОСОБА_2 часто залишалася проживати у них на декілька тижнів. В 2017 році після того, як чоловік ОСОБА_2 знов допустив по відношенню до неї неправомірні дії та причинив їй тілесні ушкодження, вона звернулась з заявою до поліції та на СМЕ в м. Нікополь. Після цих події її чоловік запропонував їй поселитися разом з ними в окремій кімнаті їхньої квартири. В жовтні 2018 року ОСОБА_2 у відсутність свого чоловіка вирішила забрати деякі речі зі своєї квартири, однак її чоловік повернувся додому раніше. У них виник конфлікт, під час якого її чоловік в черговий раз допустив по відношенню до неї домашнє насилля, на що вона викликала поліцію. Таким чином, ОСОБА_2 була змушена поселитися разом зі своїм рідним братом ОСОБА_3 та з нею за місцем їхнього проживання внаслідок постійного домашнього насилля з боку її чоловіка по відношенню до неї. За час сумісного проживання вона разом з нею вели спільне господарство: разом харчувалися, разом несли витрати по оплаті за спожиті комунальні послуги, разом купляли речі побутового користування, предмети гігієни на спільні кошти та для спільного користування. Після смерті чоловіка ОСОБА_2 вони продовжили проживати однією сім`єю та вести спільне господарство, оскільки на той час рідна сестра її чоловіка тяжко захворіла і за станом свого здоров`я потребувала постійного стороннього догляду. Тому вони, як і раніше, разом харчувалися, разом несли усі витрати на проживання та на її лікування. Вона передавала їй з чоловіком частину своєї пенсії на ведення спільного господарства та на своє лікування, залишок зберігала на своє поховання. Після смерті ОСОБА_2 усі її документи та особисті речі залишилася в її квартирі, за місцем її фактичного останнього проживання. Їй необхідно встановити факт її постійного проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 не менш 5 років на час відкриття спадщини для оформлення своїх спадкових прав на майно, що залишилося після її смерті та для отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру. Тому вона змушена звернутися до суду з вказаною заявою в зв`язку з тим, що від встановлення вказаного факту залежить виникнення її прав на спадкове майно, яке вона успадкувала після смерті рідної сестри свого чоловіка ОСОБА_2 .

Заявник та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи виконком Покровська сільська рада Нікопольського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, при прийнятті рішення по справі покладаються на розсуд суду.

Суд, вислухавши заявника та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік заявниці ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №156 (а.с.15).

Згідно свідоцтва про одруження Серії НОМЕР_1 від 15.05.1970 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 15 травня 1970 року. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище дружини ОСОБА_10 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №143 (а.с.11).

Згідно довідки про причину смерті №72 від 26.02.2020 року, ОСОБА_4 помер у віці 83 років ІНФОРМАЦІЯ_4 . Причина смерті: хронічна серцева недостатність (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна сестра чоловіка заявниці ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №16 (а.с.9).

Згідно довідки про причину смерті №6 від 07.01.2023 року, ОСОБА_2 померла у віці 83 років ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причина смерті: ОСОБА_11 інтоксикація. Злоякісне новоутворення молочної залози (а.с.19).

Згідно довідки №714 від 12.05.2022 року про реєстрацію місця проживання, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 з 22 вересня 2021 року по теперішній час (а.с.8).

Згідно довідки №871 від 05.05.2020 року про останнє місце проживання померлої та осіб, які проживали й були зареєстровані з ним по день смерті, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті був зареєстрований за адресою - АДРЕСА_5 з 18.12.1973 року по 12.03.2020 року. На день його смерті були зареєстрована: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла рідна мати чоловіка заявниці ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №535 (а.с.16).

ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі всю належну їй на праві особистої власності частку квартири АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_3 , що підтверджується заповітом від 17 листопада 2009 року, посвідченого нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Бойко Л.П. і зареєстрованого в реєстрі за №4120 (а.с.17).

Згідно свідоцтва про одруження Серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 09 липня 2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.19).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 02.09.1993 року, виданого Відділом комунальної власності міськвиконкому м. Орджонікідзе, квартира за адресою АДРЕСА_5 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 порівну. Загальна площа квартири становить 44,4 кв. м (а.с.21).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72977745 від 27.06.2023 року, приватним нотаріусом Бойко Л.П. заведена спадкова справа №247/2023. Спадкодавець ОСОБА_2 (а.с.25).

24 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бойко Л.П. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилася після смерті ОСОБА_2 та надала усі необхідні документи. Однак приватний нотаріус Бойко Л.П. своєю постановою відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що неможливо встановити факт проживання померлої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за однією адресою не менш як п`ять років (а.с.26-27).

Факт того, що ОСОБА_1 дійсно постійно сумісно проживала однією сім`єю разом з рідною сестрою її чоловіка ОСОБА_3 на час відкриття спадщини та вела з нею спільне господарство на день її смерті також підтверджується наданими в судовому засіданні показаннями свідків.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надав показання, згідно яких повідомив, що з 2017 року ОСОБА_14 жила з ОСОБА_15 до своєї смерті, оскільки чоловік її постійно бив.

Окрім цього, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надала показання, згідно яких повідомила, що ОСОБА_3 її вітчим. ОСОБА_15 її мати, ОСОБА_14 сестра вітчима. Чоловік ОСОБА_14 бив її та з 2017 року та стала жити з її мамою до дня смерті.

Окрім цього, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 надала показання, згідно яких повідомила, що вона знає сім`ю. ОСОБА_15 останні роки жила з ОСОБА_14 , оскільки чоловік її бив, жили з 2017 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім цього, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 надав показання, згідно яких повідомив, що ОСОБА_14 жила у матері ОСОБА_15 останні роки до дня її смерті, оскільки її чоловік бив. ОСОБА_19 , а також він допомагав доглядати за ОСОБА_14 , вони жили з 2017 року до смерті ОСОБА_20 його теща, ОСОБА_19 тесть.

Окрім цього, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 надала показання, згідно яких повідомила, що ОСОБА_15 її сестра, ОСОБА_19 чоловік її сестри. ОСОБА_14 з 2017 року до своєї смерті жила з ОСОБА_15 , оскільки чоловік її постійно бив.

Окрім цього, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 надала показання, згідно яких повідомила, що ОСОБА_15 її мати, ОСОБА_14 тітка, яка проживала разом з її матір`ю останні роки до дня своєї смерті.

Окрім цього, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 надала показання, згідно яких повідомила, що з травня 2022 року вона проживала по АДРЕСА_6 . ОСОБА_15 вона знає, допомагала ОСОБА_14 , яка проживала з ОСОБА_15 до дня своєї смерті.

Встановлення факту постійного проживання заявниці разом з ОСОБА_2 має юридичне значення внаслідок того, що від встановлення вказаного факту залежить виникнення її майнових прав на спадкове майно, що залишилося після її смерті.

Інших спадкоємців за законом або за заповітом, які прийняли спадщину після смерті матері заявниці або претендують на неї, немає. Окрім заявниці, ніхто не претендував і не претендує на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_2 . ОСОБА_7 офіційно звернулася до нотаріуса з заявою про відмову від спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 . Таким чином, на даний час, окрім неї, більше ніхто не претендує на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_8 . На даний час вона залишилася єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом, яка прийняла спадщину після її смерті відповідно до вимог ст. 1264, ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №60124148 від 07.05.2020 року, за параметрами відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_4 інформація відсутня (а.с.45).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №60124250 від 07.05.2020 року, приватним нотаріусом Бойко Л.П. заведена спадкова справа №76/2020. Спадкодавець ОСОБА_4 .

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №60124265 від 07.05.2020 року, приватним нотаріусом Бойко Л.П. відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_4 (а.с.46).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.09.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Бойко Л.П., спадкоємцем на зазначене у цьому свідоцтві майно ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дружина ОСОБА_2 (а.с.49).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №62134765 від 20.10.2020 року приватним нотаріусом Бойко Л.П. здійснена реєстрація видачі свідоцтва про право на спадщину. Спадкова справа 65803012. Номер у нотаріуса: 76/2020. Спадкодавець: ОСОБА_4 . Спадкоємець: ОСОБА_2 . Спадкове майно: двокімнатна квартира, частина, за адресою АДРЕСА_5 (а.с.58).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення;

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зі змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України, окрім справ передбачених ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №750/12880/19.

За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначеного юридичного факту відповідає вимогам закону та інтересам заявниці, встановлюється з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та повністю доведено дослідженими доказами, а тому заяву ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, необхідно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,13,258,259,263-265,293,315 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Шаврова Наталія Михайлівна, заінтересована особа: Покровська сільська рада Дніпропетровської області «про встановлення факту, що має юридичне значення» - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН: НОМЕР_3 , однією сім`єю протягом не менш п`яти років разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18.01.2024 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш