Єдиний унікальний номер 341/12/24
Номер провадження 2/341/165/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 квітня 2024 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Куценка М.О.,

за участі секретаря судового засідання Сегін І.І.,

розглянувши, в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в загальному розмірі 161509 грн. 00 коп.

Свої вимоги мотивували тим, що 12.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвеструм" та ОСОБА_1 відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" було укладено Договір про надання фінансового кредиту N 10982-09/2022 від 12.09.2022. TOB "ФК "Інвеструм" 12.09.2022 року направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір про надання фінансового кредиту N 10982-09/2022 після заповнення відповідачем відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет. 12.09.2022 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору 10982-09/2022 від 12.09.2022, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони TOB "ФК "Інвеструм" направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор W918, котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 12.09.2022 року між TOB "ФК "Інвеструм" та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту 10982-09/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, не здійснивши повернення суми наданого йому кредиту і процентів, нарахованих за строк користування кредитом, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 25.04.2023 року між TOB "ФК "Інвеструм" та ТзОВ "Росвен Інвест Україна" укладено договір факторингу N 25042023, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору факторингу у порядку та строки встановлені Договором факторингу. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу N 25042023 від 25.04.2023 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 107640 грн.

Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, тому станом на дату складання позовної заяви загальна заборгованість за Договором N 10982-09/2022 від 12.09.2022 року становить 107640 грн.

Крім того, 15.08.2022 р. між ТзОВ "Фінансова компанія «Інвеструм»" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту N 09936-08/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, не здійснивши повернення суми наданого йому кредиту і процентів, нарахованих за строк користування кредитом, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 25.04.2023 року між ТОВ "ФК Інвеструм" та ТзОВ "Росвен Інвест Україна", укладено договір факторингу N 25042023, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу у порядку та строки встановлені договором факторингу. Відповідно до додатку 1 до договору факторингу N 25042023, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором N 09936-08/2022 складала 33100 грн.

Також 26.09.2022 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів та ОСОБА_1 укладено договір позики №7854889. Даний договір позики №7854889 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до Додатку 1 до договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням кредитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти від суми позики. Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало та надало позичальнику грошові кошти. 11.07.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №01.02-36/23, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціна договору факторингу у порядку та строки встановлені Договором факторингу. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу №01.02-36/23 від 11.07.2023 р., заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором (станом на дату відступлення вимоги) складала 20769 грн. Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів на дату подання позовної заяви не здійснював, тому станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором №7854889 від 26.09.2022 року складає 20769 грн.

Враховуючи вищевикладене просить стягнути з ОСОБА_1 на користь TзOB "Росвен Інвест Україна" заборгованість:

- за договором про надання фінансового кредиту N 10982-09/2022 від 12.09.2022 року у розмірі 107000 грн. 640 грн.;

- за договором про надання фінансового кредиту N 09936-08/2022 від 15.08.2022 року у розмірі 33100 грн. 00 коп.;

- за договором позики N 7854889 від 26.09.2022 року у розмірі 20769 грн. 00 коп.

та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Просять стягнути з відповідача на їх користь суму боргу в розмірі 161509 грн., та судові витрати в рахунок повернення судового збору.

Ухвалою суду від 04.01.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.66).

У судове засідання представник позивача не з`явився, при зверненні з позовом до суду зазначив про розгляд справи без участі представника позивача та у разі неявки у судове засідання належним чином повідомленого відповідача провести заочний розгляд справи без участі представника позивача та ухвалити заочне рішення (а.с.4).

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи, відзиву на позов до суду не надавав. Сповіщався про дату та час судового засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, до суду повернувся поштовий конверт з відміткою «адресат відсутній» (а.с. 77).

Згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надав, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, а також за наявності згоди позивача, суд, у відповідності до ч. 8 ст. 178ЦПК України розглядає справу за наявними у справі матеріалами, та відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 3, 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Судом встановлено, що 12.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвеструм" та ОСОБА_1 відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" укладено договір про надання фінансового кредиту N 10982-09/2022 від 31.05.2022. Відповідно до умов даного договору розмір кредиту становить 13800 грн. строком на 25 днів зі сплатою процентної ставки 1,75 % на добу, відповідно до п.2.3.договору у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п. 1.2. цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою 2,5% на добу. 25.04.2023 року між TзOB "ФК "Інвеструм" та ТзОВ "Росвен Інвест Україна" було укладено договір факторингу N 25042023, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору факторингу у порядку та строки встановлені договором факторингу. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу N 25042023 від 25.04.2023 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала 107640 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту 27600 грн., заборгованість по відсотках 80040 грн. (а.с.7-8).

Крім того, 15.08.2022 р. між ТзОВ "Фінансова компанія «Інвеструм»" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту N 09936-08/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до умов даного договору розмір кредиту становить 5000 грн. строком на 25 днів зі сплатою процентної ставки 2,5 % на добу, відповідно до п.2.3.договору у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п. 1.2. цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою 2,5% на добу (а.с.23-24). 25.04.2023 року між ТОВ "ФК Інвеструм" та ТзОВ "Росвен Інвест Україна", було укладено договір факторингу N 25042023, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу у порядку та строки встановлені договором факторингу. Відповідно до Додатку 1 до договору факторингу N 25042023, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором N 25042023 складала 33100 грн. Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, тому станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором №09936-08/2022 від 15.08.2022 становить 33100 грн. з яких: заборгованість по тілу кредиту 10000 грн., заборгованість по відсотках 23100 грн.

Також, 26.09.2022 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №7854889 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов даного договору розмір кредиту становить 7000 грн. строком на 15 днів зі сплатою процентної ставки 13,36 % на добу, відповідно до п.2.4.договору у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п. 2.3. цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за базовою процентною ставкою з другого дня користування позикою до дати повернення позики 2,0% (а.с.40-43). Відповідно до Додатку 1 до договору позики N 7854889, заборгованість ОСОБА_1 складала 20769 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 7000 грн., заборгованість по відсоткам 13769 грн. 11.07.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №01.02-36/23, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціна договору факторингу у порядку та строки встановлені Договором факторингу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі N2-1383/2010 (провадження N 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що між ОСОБА_1 та ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено вищезазначені договори, за якими ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконали свої зобов`язання.

Однак, згідно матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаними договорами у строки, щодо повернення суми позики та процентів за користування позикою не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту та за процентами.

Разом з тим, суд не погоджується з розрахунком заборгованості відповідача за вказаними договорами, виходячи з наступного.

Так, у постанові від 04 лютого 2020 року у справі N 912/1120/16 (провадження N 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду вже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку дії договору чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах прав та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до положень п. 1.2 та п. 1.3 Договору про надання фінансового кредиту №10982-09/2022 від 12.09.2022 р.: строк кредиту (строк дії договору) становить 25 днів; орієнтовний строк повернення кредиту на останній день дії договору з моменту отримання кредиту або достроково, дата надання позики 12.09.2022 року, дата повернення кредиту 06.10.2022 року.

Таким чином, оскільки Договором надання фінансового кредиту №10982-09/2022 від 12.09.2022 визначений строк його дії, який становить 25 днів з 12.09.2022 р., саме протягом даного строку позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» мав право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки, які, з урахуванням невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у встановлений ним строк та положень п. 2.3 цього Договору, становлять 2,5 % на добу.

Натомість, позивач, як вбачається з позовної заяви, здійснив нарахування відсотків за Договором надання фінансового кредиту №10982-09/2022 від 12.09.2022 р. як у межах строку його дії, тобто протягом 25 днів з 12.09.2022 р., так і після закінчення строку його дії, тобто після 06.10.2022 р., внаслідок чого суд вважає за необхідне виконати власний розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_1 за вказаним договором. Так, 13800 грн. (сума отримана у кредит).

За користування кредитом клієнт сплачує товариству 638,7% річних від суми кредиту в розрахунку 1,75% на добу. Однак, якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п. 1.2. цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою 2,5 % на добу, що становить 8625 грн. у відсотках. Отже 13800 грн. (тіло кредиту) *2,5 % = 345 грн. за добу, 345*25 = 8625 грн. (відсотки за 25 днів).

Отже, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача за договором надання фінансового кредиту №10982-09/2022 від 12.09.2022 р. підлягає сума заборгованості в розмірі 22425 грн., з яких 13800 грн. заборгованість по тіло кредиту; 8625 грн. заборгованість за відсотками за 25 днів.

Згідно договору N 09936-08/2022 від 15.08.2022 року, фінансовий кредит надається клієнту в розмірі 5000 грн., строком на 25 днів, тобто до 08.09.2022 р За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Однак, якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п. 1.2. цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою 2,5 % на добу, з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору, що становить 3125 грн. у відсотках. Отже 5000 грн. (тіло кредиту) *2,5 % = 125 грн. за добу, 125*25 = 3125 грн. (відсотки за 25 днів).

Отже, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача за договором надання фінансового кредиту N 09936-08/2022 від 15.08.2022 р. підлягає сума заборгованості в розмірі 8125 грн., з яких 5000 грн. заборгованість по тіло кредиту; 3125 грн. заборгованість за відсотками за 25 днів.

Згідно договору позики N 7854889 від 26.09.2022 року, позика надається клієнту в розмірі 7000 грн., строком (строк договору) на 15 днів. Базова процентна ставка за перший день користування позикою становить 13,36% (935 грн. 20 коп.). Базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики становить 2,% (1960 грн.). Отже 7000 грн. (тіло кредиту) *13,36% = 935 грн. 20 коп. за добу, а дальше на 14 днів по 2,0 %, тобто 7000*2%=140 грн. доба, 140*14=1960 грн.(відсотки за 14 днів) + 935 грн. 20 коп.=2895 грн. відсотки за 15 днів. Таким чином 7000 грн. тіло кредиту +2895,20 грн. відсотки = 9895 грн. 20 коп.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості в обумовлені договором строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» підлягають частковому задоволенню, а саме:

-заборгованість за договором N 10982-09/2022 від 12.09.2022 року в розмірі 22425 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 13800 грн., заборгованість по відсоткам 8625 грн.;

- заборгованість за договором про надання фінансового кредиту N 09936-08/2022 від 15.08.2022 року в розмірі 8125,00 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 5000 грн., заборгованість по відсоткам 3125 грн.;

- заборгованість за договором позики №7854889 від 26.09.2022 року в розмірі 9895 грн. 20 коп., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 7000 грн., заборгованість по відсоткам 2895 грн. 20 коп., а всього 40445 (сорок тисяч чотириста сорок п`ять) грн. 20 коп..

Вирішуючи відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" (бульвар Вацлава Гавела, 6, м. Київ, код ЄДРПОУ 37616221) заборгованість за договором N 10982-09/2022 від 12.09.2022 року в розмірі 22425 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 13800 грн., заборгованість по відсоткам 8625 грн.; заборгованість за договором про надання фінансового кредиту N 09936-08/2022 від 15.08.2022 року в розмірі 8125,00 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 5000 грн., заборгованість по відсоткам 3125 грн.; заборгованість за договором позики №7854889 від 26.09.2022 року в розмірі 9895 грн. 20 коп., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 7000 грн., заборгованість по відсоткам 2895 грн. 20 коп., а всього 40445 (сорок тисяч чотириста сорок п`ять) грн. 20 коп..

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Росвен Інвест Україна" (бульвар Вацлава Гавела, 6, м. Київ, код ЄДРПОУ 37616221) витрати по сплаті судового зору в розмірі 2684 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Галицьким районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 04.04.2024 р.

СуддяМихайло КУЦЕНКО