Провадження №: 2/336/844/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Запоріжжя 4 квітня 2024 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Бублій Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінасова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Так, 3 жовтня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту.

Пунктами 1.1, 1.2, 1.3 цього договору визначено, що товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 1000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надано на 30 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 182,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 0,5 % (процентів) на добу.

21 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК» ЄАПБ», укладено договір факторингу.

Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 21 вересня 2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передала до ТОВ «ФК» ЄАПБ» реєстр боржників.

До позовної заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» було надано витяг з реєстру боржників до договору факторингу щодо передання права вимоги відносно боржника відповідача за вищевказаним кредитним договором, сума заборгованості за основною сумою боргу 1000 грн, сума заборгованості за відсотками 2445 грн 00 коп., а разом 3445 грн 00 коп.

29 вересня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в сумі 5000 грн. на строк 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується у межах строку, вказаного в п.1.3 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п.4.1 договору. У межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п.4.2 договору. Згідно п. 1.6 цього договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 7850 грн 00 коп.

5 травня 2023 року між ТОВ «ФК» ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) підписано договір факторингу.

Того ж дня, ТОВ «ФК» ЄАПБ» та ТОВ «Лінеура Україна» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу.

Наданий витяг з реєстру божників до договору факторингу щодо передання ТОВ «ФК» ЄАПБ» права вимоги за вищевказаним кредитним договором - сума заборгованості за основною сумою боргу 5000 грн, сума заборгованості за відсотками 11115 грн 00 коп., а разом 16115 грн 00 коп.

Також, надано розрахунок заборгованості за вищевказаним кредитним договором.

На підставі викладеного Позивач просить суд стягнути з відповідача вищевказані суми заборгованостіей за кредитними договорами.

Ухвалою суду від 30 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Сторона відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, за змістом якого повністю заперечила на позов, посилаючись на його недоведеність.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що 3 жовтня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту. Даний договір відповідачем підписано з використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію».

Пунктами 1.1, 1.2, 1.3 цього договору визначено, що товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 1000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надано на 30 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 182,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 0,5 % (процентів) на добу.

Того ж дня відповідачем електронним підписом було підписано додаток №1 до договору про надання фінансового кредиту, в якому зазначено графік розрахунків та сукупна вартість кредиту.

21 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК» ЄАПБ», укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК « Інвеструм» передає ТОВ «ФК» ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК» ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК « Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 21 вересня 2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передала до ТОВ «ФК» ЄАПБ» реєстр боржників кількістю 7760, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу від клієнта до фактора переходить право вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

До позовної заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» було надано витяг з реєстру боржників до договору факторингу щодо передання права вимоги відносно боржника відповідача за вищевказаним кредитним договором, сума заборгованості за основною сумою боргу 1000 грн, сума заборгованості за відсотками 2445 грн 00 коп., а разом 3445 грн 00 коп. Витяг з реєстру не містить підписів уповноважених осіб клієнта та фактора, засвідчений лише особою, яка сформувала цей витяг.

Також, надано відповдіний розрахунок заборгованості за вищевказаним кредитним договором.

29 вересня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в сумі 5000 грн. на строк 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується у межах строку, вказаного в п.1.3 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п.4.1 договору. У межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п.4.2 договору. Згідно п. 1.6 цього договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 7850 грн 00 коп.

Того ж дня відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.

5 травня 2023 року між ТОВ «ФК» ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) підписано договір факторингу, відповідно до умов якого фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступив факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Того ж дня, ТОВ «ФК» ЄАПБ» та ТОВ «Лінеура Україна» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 5 травня 2023 року, відповідно до якого клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 6727.

Наданий витяг з реєстру божників до договору факторингу щодо передання ТОВ «ФК» ЄАПБ» права вимоги за вищевказаним кредитним договором - сума заборгованості за основною сумою боргу 5000 грн, сума заборгованості за відсотками 11115 грн 00 коп., а разом 16115 грн 00 коп. Витяг з реєстру не містить підписів уповноважених осіб клієнта та фактора, засвідчений лише особою, яка сформувала цей витяг.

Також, надано розрахунок заборгованості за вищевказаним кредитним договором.

Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Згідно з ст. 627, 629 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 1046, ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до визначень, що містяться в ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»: електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

За положеннями ст. 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.ч. 2 та 4 ст. 83 ЦПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 5 ст. 83 ЦПК України).

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (ч. 9 ст. 83 ЦПК України).

Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи (ч. 10 ст. 83 ЦПК України).

Відповідач не спростовує факту укладення вищевказаних кредитних договорів.

Суд погоджується з доводами відповдіача про недоведеність позивачем факту надання кредитних коштів за цими договорами, існування кредитної заборгованості у зазначеному позивачем розмірі, а також набуття позивачем права вимоги до відповідача.

Зокрема, звертаючись до суду з позовом, ТОВ « ФК «ЄАПБ» не було надано доказів на підтвердження перерахування відповідачу ТОВ «ФК «Інвеструм» 1000 грн. на виконання договору про надання фінансового кредиту, ТОВ «Лінеура Україна» 5000 грн. на виконання умов договору про надання коштів та умова споживчого кредиту

У долучених до позовної заяви розрахунках заборгованості за укладеними між відповідачем та ТОВ «ФК «Інвеструм» договором про надання фінансового кредиту, з ТОВ «Лінеура Україна» договором про надання коштів та умова споживчого кредиту лише зазначено розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Проте, позивачем не доведено за який конкретно період нараховано заборгованість за відсотками за вказаними договорами, яку просить стягнути позивач на свою користь, що унеможливлює перевірити їх нарахування в межах строків дії договорів та відповідно до узгодженої сторонами відсоткової ставки.

Також позивачем, не надано суду реєстрів боржників до вищезазначених договорів факторингу, підписаного уповноваженими особами ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «Інвеструм», ТОВ «Лінеура Україна», яким би підтверджувалося набуття ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за договорами укладеними вказаними товариствами та відповідачем.

Надані ТОВ «ФК «ЄАПБ» до позовної заяви витяги з реєстрів боржників до договорів факторингу, не є належними та допустимими доказом відступлення права вимоги, оскільки вказаний витяг містить підпис лише представника ТОВ «ФК «ЄАПБ», який сформував цей витяг.

Крім того, за відступлення права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» повинно було передати ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Лінеура Україна» грошові кошти (ціну продажу), проте доказів на підтвердження сплати цих коштів за отримання права вимоги до відповідача, у визначені ст. 83 ЦПК України строки позивачем надано не було.

Суд не бере до уваги долучені позивачем після поданням позову в цій справі письмові докази, адже вони були подані з порушенням строків визначених ч. 1 ст. 83 ЦПК України. Позивачем не було наведено обставин, які об`єктивно перешкоджали позивачу разом з позовною заявою подати квитанції про перерахування коштів, розрахунки заборгованості за кредитними договорами та реєстри боржників до договорів факторингу, що перебували в розпорядженні ТОВ «ФК «ЄАПБ». Клопотання про повнолення строків на поданні додаткових доказів, які не були подані одночасно з позовом, до суду не надходили.

Враховуючи те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не доведено належними та допустимими доказами надання відповідачу кредитних коштів за зазначеними кредитними договорами, розміру заборгованості, яку просить стягнути на свою користь, а також передання прав грошової вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» за вказаними кредитними договорами, суд дійшов до висновок суду про відсутність правових підстав стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами.

Через перелічені встановлені фактичні обставини справи суд дійшов вивноску про те, що у позові слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінасова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до суду апеляційної інстанції через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін