Справа № 155/1712/23 Головуючий у 1 інстанції: Санакоєв Д. Т.
Провадження № 22-ц/802/407/24 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 08 лютого 2024 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі - ТОВ «ФК «Інвеструм») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 13264-08/2021. Між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 21 вересня 2022 року укладено Договір факторингу № 21092022, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників від 21 вересня 2022 року, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 13264-08/2021 від 20 серпня 2021 року. Згідно Реєстру боржників, право грошової вимоги до ОСОБА_1 становить 14 497 грн, з яких: 7000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7497 грн - сума заборгованості за відсотками. Узяті на себе зобов`язання за цим кредитним договором відповідач не виконала. За вищевказаним кредитним договором сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк, умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення таки договорів, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Просив стягнути з ОСОБА_1 в користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за кредитним договором № 13264-08/2021 від 20 серпня 2021 року в розмірі 14 497 грн, з яких: 7000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7497 грн - сума заборгованості за відсотками, та судові витрати.

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 08 лютого 2024 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за кредитним договором № 13264-08/2021 від 20 серпня 2021 року в розмірі 14 497 грн, з яких: 7000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7497 грн - сума заборгованості за відсотками, та 2684 грн судового збору.

Відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду. Вважає його таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, незконним та необґрунтованим. Суд першої інстанції порушив норми процесуального права, не зупинив провадження у справі за її клопотанням у зв`язку неможливістю її явки до суду впродовж тривалого часу з поважних причин (на час хвороби). Доказів отримання позичальником кредитних коштів та наявності заборгованості у неї матеріали справи не містять. Позивач не надав доказів отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення (з логіном входу в особистий кабінет, одноразовим вдентифікатором), здійснення нею входу на сайт товариства, що свідчить по відсутність доказів укладення кредитного договору в електронному вигляді. Відповідач заперечує заповнення нею формуляру або іншої форми про прийняття пропозиції в електронній формі, отримання одноразового ідентифікатора, а також вчинення інших дій, які можна розцінювати як прийняття пропозиції укласти електронний договір. У витязі з Реєстру боржників до договору факторингу № 21092022 від 21 вересня 2022 року не міститься підпису представника ТОВ «ФК «Інвеструм», відтиски печаток, тому він є недопустмим доказом. Не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту переходу права вимоги. У розрахунку заборгованості відсутні будь-які пояснення щодо утворення такої заборгованості, він наданий новим, а не первісним кредитором. Такий розрахунок є неправильним, проценти за користування кредитом повинні нараховуватись лише упродовж 30 днів, тобто до 18 вересня 2021 року, тому розмір заборгованості за відсотками складає 1890 грн (7000 грн х 0,90 х 30). Суд не застосував виновків Верховного Суду в аналогічних правовідносинах. Просила скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» заперечив доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 . Вказав, що договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Укладання такого договору без заповнення заявки (на сайті товариства) відповідачем є неможливим. Первісний кредитор виконав узяті на себе зобов`язання за договором, надав відповідачу позику, а остання користувалася кредитними коштами, проте не виконала зобов`язання за договором, допустила заборгованість. Повідомив, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними ордерами тощо) на отримання чи повернення відповідачем кредитних коштів, оскільки не є первісним кредитором, такі зберігаються в установі банку, який проводив касову операцію. Кошти надавалися безготівково. Надав до відзиву до апеляційної скарги докази: копії розрахунку заборгованості по кредитному договору, відповіді Сервісу онлайн платежів iPay.ua ТОВ «Універсальний дата центр» від 06 грудня 2023 року, договору факторингу, реєстру боржників, платіжного доручення (про оплату за договором факторингу). Відповідач сплачувала відсотки за користування кредитом, 18 вересня 2021 року - 1470 грн, 24 вересня 2021 року - 1470 грн, 02 жовтня 2021 року - 1470 грн, чим продовжувала термін користування кредитом. 09 жовтня 2021 року відсотки по цьому кредиту перейшли на прострочені відсотки та нараховувалися відповідно до п. п. 1. 3 вказаного кредитного договору (63 грн на день). Строк нарахування процентів, передбачених п. 1. 3 договору, продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодилася з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання договору про зарахування та розподілення сплачених коштів відповідач не висловлювала. Обствини, на які посилається сторона відповідача в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, недоведеними та суперечать нормам чинного законодавства і такими, що непідлягають задоволенню. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Горохівського районного суду Волинської області від 08 лютого 2024 року - без змін.

Представник відповідача ОСОБА_2 у відповіді на відзив зазначила, що докази, приєднані позивачем до відзиву на апеляційну скаргу, подані з порушенням вимог ч. 4 ст. 83 ЦПК України, причин неможливості подання таких доказів з позовом не обґрунтовано. Позивачем не приєднано до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис, або ідентифікатор належить саме відповідачу, відсутні докази реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання нею логіну та паролю в цій системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору. Позивач не подав до суду оригіналів електронних доказів, первинних бухгалтерських документів, у зв`язку із чим не можливо встановити достовірність видачі кредиту відповідачу, розмір внесених відповідачем платежів до подоговору. Розрахунки заборгованості виготовлені працівниками ТОВ «ФК «ЄАПБ» і містять лише розмір заборгованості без зазначення детального розрахунку, який включав би суми щомісячного платежу, суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків. Усі сумніви та розумні припущення повинні тлумачитись на користь позичальника, бо позивач є професійним учасником ринку надання банківських послуг. Оскільки позивач надав лише відомості щодо загального розміру несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який би включав суми погашеного позичальником тіла кредиту, відсотків по кожному періоду. Позивач подав недостатньо доказів на обґрунтування заявлених ним позовних вимог. Витяг з реєстру боржників не містить підпису усх сторін договору факторингу. Просила не долучати до матеріалів справи докази, які подані позивачем з порушенням норм ЦПК Ураїни.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що між 20 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Інвеструм» далі - ТОВ «ФК «Інвеструм») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 13264-02/2021, який було підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Відповідно до п.п. 1. 1 п. 1 кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначеним цим Договором. За умовами кредитного договору, відповідач отримав грошові кошти у розмірі 7000 грн на строк 30 днів, тобто до 18 вересня 2021 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 328,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 0,90 % (процентів) на добу.

21 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № 21092022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» Права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно з п. 1. 1 Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 21 вересня 2022 року до Договору факторингу №21092022 від 21 вересня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 14497 грн, з яких: 7000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7497 грн - сума заборгованості за відсотками. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 13264-08/2021 від 20 серпня 2021 року за період з 21 вересня 2021 року по 30 вересня 2023 року заборгованості станом на 30 вересня 2023 року складає 14497 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 634 цього кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з п. 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За п. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст. ст. 1, 3 Закону України "Про електронну комерцію").

З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на вебсайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто ведення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору.

Колегією суддів установлено, що відповідно до п. 6. 1 Договору про надання фінансового кредиту № 13264-08/2021 від 20 серпня 2021 року, укладеного між ТОВ «ІК «Інвеструм» та ОСОБА_1 , такий договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». За п. п. 6. 2, 6. 3 Договору, сторона несе повну відповідальність за правильність вказаних ними у договорі реквізитів, і зобов`язується своєчасно у письмовій формі, по електронній пошті, повідомляти іншу сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення, несе ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків. Підписанням цього договору клієнт дає свою згоду на те, щоб Графік платежів розміщувався в електронному вигляді в Особистому кабінеті клієнта, зареєстрованому на вебсторінці товариства - http://www.zecredit.com.ua. У розділі 7 договору «Реквізити та підписи сторін» у графі «Позичальник» містяться особисті дані ОСОБА_1 , нижче - цифровий одноразовий ідентифікатор 9368. Аналогічний цифровий одноразовий ідентифікатор накладений на Додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 13264-08/2021 від 20 серпня 2021 року та Інформацію про умови кредитування (паспорт споживчого кредиту) від 20 серпня 2021 року.

У кредитному договорі кредитор та позичальник узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача ОСОБА_1 для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Матеріали справи свідчать про те, що заявки на відстрочення виконання зобов`язання, які є невід`ємною частиною кредитного договору, були підписані відповідачем одноразовими ідентифікаторами, надісланими смс-повідомленнями на номер телефону відповідача НОМЕР_1 .

В апеляційній скарзі відповідач та її представник не заперечували, що вказаний засіб зв`язку, а саме номер телефону НОМЕР_1 належить їй, не вказували, що на час укладення кредитного договору відповідач втратила цей засіб зв`язку, що може бути підтверджено відповідними засобами доказування. Доказів того, що персональні дані відповідача (дані паспорта громадянина України, картки фізичної особи-платника податків, номер телефону, адреса реєстрації (фактичного) місця проживання) були використані товариством чи третіми особами для укладення кредитного договору від її імені, відповідачем до суду не надані, як і не надано доказів того, що відповідач зверталася до правоохоронних органів із відповідною заявою про вчинення відносно неї шахрайських дій чи оскарження нею правомірності укладеного договору. Враховуючи умови надання кредитних коштів, колегія суддів зазначає, що саме позичальник має доступ до свого банківського рахунку і вона мала можливість представити суду виписку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору. Зважаючи на вказане, доводи відповідача та її представника відповідача про те, що позивач не надав доказів на підтвердження отримання та використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, спростовуються матеріалами справи, а невизнання самим відповідачем факту укладання кредитних договорів і використання такого ідентифікатора - не обґрунтоване стороною відповідача за допомогою належних та допустимих доказів.

Отже, кредитний договір є укладеним з моменту його підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що підтверджує погодження сторонами усіх істотних умов такого договору, а тому висновок суду першої інстанції в цій частині є правильним.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині недоведеності позивачем факту переходу прав вимоги за кредитним договором до ТОВ «ФК «ЄАПБ» колегія суддів зазначає таке.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

На підтвердження переходу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 13264-08/2021 від 20 серпня 2021 року до позовної заяви приєднані копії Договору факторингу № 21092022 від 21 вересня 2022 року, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», акту прийому-передачі Реєстру боржників від 21 вересня 2022 року, витягу з Реєстру боржників від 21 вересня 2022 року, а також копії свідоцтв про реєстрацію ТОВ «ФК «ЄАПБ» як юридичної особи, як фінансової установи, розпорядження Національної коміії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 691 від 23 березня 2017 року, свідоцтва про реєстрацію ТОВ «ФК «Інвеструм» як фінансової установи виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань по ТОВ «ФК «Інвеструм», статуту ТОВ «ФК «Інвеструм», статуту ТОв «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до п. п. 1. 1, 1. 2 Договору факторингу № 21092022, за цим договором фактор (ТОВ «ФК «ЄАПБ») зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ТОВ «ФК «Інвеструм») (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до треті осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення прав грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. У день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно Реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в Додатку № 4 до цього Договору, на підставі Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток № 5). За п. 1. 6 цього Договору, права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним Акту прийому-передачі Реєстру боржників (Додаток № 2).

Колегія суддів приймає до уваги той факт, що до позовної заяви не приєднано копії аркушів Договору факторингу № 21092022 від пункту 2. 2. 5 по 10 Договору, однак ураховує, що саме у розділі 1 «Предмет договору» сторони погодили порядок та момент переходу від клієнта до фактора прав вимоги. Факт прийняття ТОВ «ФК «ЄАПБ» Реєстру Боржників за Договором факторингу № 21092022 підтверджується копією Акту прийому-передачі від 21 вересня 2022 року.

Згідно з витягом з Реєстру боржників від 21 вересня 2022 року, сформованим 17 жовтня 2023 року представником ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло, серед іншого, право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 13264-08/2021 на суму 14 497 грн, з якої: 7000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7497 грн - сума заборгованості за відсотками. Виготовлення витягу з Реєстру боржників за договором факторингу виключно представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» (що є товариством, якому на підставі п. 1. 2 Договору факторингу та відповідно до Акту прийому-передачі від 21 вересня 2022 року ТОВ «ФК «Інвеструм» такий документ передано у повному обсязі) не може слугувати підставою для висновку про неналежність, недостатність дакого доказу та недоведеність переходу до позивача права вимоги за кредитним договором, оскільки п. п. 1. 2, 1. 6 Договору факторингу передбачено, що права вимоги вважаються прийнятими фактором у момент підписання Акту прийому-передачі Реєстру боржників, копія якого у матеріалах справи наявна.

Таким чином, позивачем доведено факт переходу до нього права вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 13264-08/2021 від 20 серпня 2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 .

Щодо розміру заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Установлено, що відповідно до п. 1. 1 Договору про надання фінансового кредиту № 13264-08/2021 товариство надало клієнту фінансовий кредит у межах суми 7000 грн, зазначеної клієнтом у заявці, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. п. 1. 2, 6. 1, 7 вищевказаного договору, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 18 вересня 2021 року, строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». За п. 1. 3 договору клієнт сплачує товариству 328,5% річних від суми кредиту в розрахунку 0,90% на добу. Згідно з умовами п. 4.3 договору, у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1. 2 цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти, передбачені в п. 1. 3 цього договору, продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) днів, починаючи з першого дня прострочення. Відповідно до п. 3. 3. 4 договору, клієнт має право відстрочити виконання зобовязання на строк 7/14/30 днів, сплативши для цього проценти відповідно до наведеного нижче розрахунку: 7 днів - 3% на добу від тіла кредиту; 14 днів - 2,5% на добу від тіла кредиту; 30 днів - 2,2% на добу від тіла кредиту. За п. 2. 6 Договору про надання фінансового кредиту, у першу чергу сплачуються проценти за користування кредитом, у другу - повернення суми кредиту.

Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 13264-08/2021, загальна сума заборгованості станом на день набуття права вимоги за період з 21 вересня 2022 року по 30 вересня 2023 року становить 14 497 грн, з яких: основна сума боргу - 7000 грн, заборгованість за процентами - 7497 грн.

За період з 20 серпня 2021 року (30 днів) розмір процентів за користування кредитом у розмірі 7000 грн з урахуванням ставки у розмірі 0,90% на добу становить 1890 грн, що відповідає розрахунку, здійсненому у Графіку платежів (Додаток №1 до Договору).

У додатковій угоді (підписана відповідачем ідентифікатором 5125) від 18 вересня 2021 року (29-й день строку кредитування) зафіксовано, що відповідач ОСОБА_1 станом на 18 вересня 2021 року оплатила суму в розмірі 1470 грн на виконання вимог п. 4. 6 Правил надання коштів у позику та сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання на 7 днів до 24 вересня 2021 року. Станом на день укладення додаткової угоди всього до сплати за новим графіком розрахунків станом на 24 вересня 2021 року - 8890 грн. Цього ж дня (18 вересня 2021 року) сторони уклали ще одну додаткову угоду (підписану ідентифікатором відповідача 9368) де було зафіксовано, що відповідач ОСОБА_1 станом на 18 вересня 2021 року оплатила суму в розмірі 2450 грн на виконання вимог п. 4. 6 Правил надання коштів у позику та сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання на 14 днів до 01 жовтня 2021 року. Всього до сплати за новим графіком розрахунків станом на 01 жовтня 2021 року - 8890 грн. Аналогічні додаткові угоди (з такими ж умовами про відстрочення до 01 жовтня 2021 року) були укладені 18 вересня 2021 року сторонами і підписані ідентифікаторами відповідача 0812 та 0318.

Сторони уклали 25 вересня 2021 року додаткову угоду (підписана ідентифікатором відповідача 5152), у якій зафіксовано, що відповідач ОСОБА_1 станом на 25 вересня 2021 року оплатила суму в розмірі 1470 грн на виконання вимог п. 4. 6 Правил надання коштів у позику та сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання на 7 днів до 01 жовтня 2021 року. Всього до сплати станом на 01 жовтня 2021 року - 8890 грн. Цього ж дня сторони уклали додаткову угоду (підписану ідентифікатором відповідача 9368) де було зафіксовано такі ж умови з таким же графіком погашення в строк до 01 жовтня 2024 року.

Підписані відповідачем угоди та одночасна сплата нею обумовлених договором сум коштів для надання відстрочення за кредитом свідчить не лише про отримання відповідачем кредиту, але й про згоду її з умовами кредитного договору, у тому числі порядку нарахування процентів, повернення кредиту тощо.

Строк на рахування процентів за п. 4. 3 Договору товариство здійснювало з 09 жовтня 2021 року по 06 січня 2022 року (90 днів).

Отже, з аналізу вищевказаного розрахунку заборговності колегія суддів доходить висновку про те, що 02 жовтня 2021 року відповідач відстрочила кредит на 7 днів, у зв`язку із чим, саме з 09 жовтня 2021 року товариство почало здійснювати нарахування прострочених відсотків за користування кредитом. Товариство станом на 06 січня 2022 року нарахувало за відповідачем заборгованість за тілом кредиту - 7000 грн, заборгованість за процентами - 1827 грн (нараховані за період з 20 серпня 2021 року по 18 вересня 2021 року, а в подальшому пролонговано до 08 жовтня 2021 року), заборгованість за простроченими процентами (нараховані з 09 жовтня 2021 року по 06 січня 2022 року) - 5670 грн, а всього 14 497 грн.

З приєднаного до апеляційної скарги розрахунку заборгованості встановлено, що відповідач сплатила на користь товариства для відстрочення (фризу) кредиту 18 вересня 2021 року 1470 грн, 25 вересня 2021 року - 1470 грн, 02 жовтня 2021 року - 1470 грн, що всього станом на 02 жовтня 2021 року становило 4410 грн.

Колегія суддів приймає розширений розрахунок заборгованості за цим кредитним договором, оскільки він необхідний для встановлення об`єктивної істини у справі та не спростований відповідачем.

Судом першої інстанції залишено поза увагою те, що укладаючи додаткові угоди, відповідач на виконання вимог п. 3. 3. 4 кредитного договору за її власною ініціативою зверталась до кредитора із заявами, сплатила на користь кредитора всього 4410 грн процентів, що також відображено у розрахунку заборгованості. Враховуючи, що при надходженні коштів до товариства для виконання зобов`язань клієнта, товариство зобов`язалось у п. 2. 6 кредитного договору, направляти такі кошти на погашення заборгованості у першу чергу на сплату процентів, надалі на повернення суми кредиту, і сплачені відповідачем кошти не були зараховані товариством в рахунок погашення процентів за кредитним договором, то розмір заборгованості відповідача за процентами, що підлягає стягненню, необхідно зменшити до 3087 грн (7497 грн - 4410 грн). Заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 13264/2021 від 20 серпня 2021 року становить 10 087 грн, з яких: основна сума боргу - 7000 грн, заборгованість за процентами - 3087 грн, і саме така сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача в користь позивача, що є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Будь-яких доказів на спростування суми заборгованості відповідач не надала.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 ЦПК України повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Згідно п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шоста статті 81 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності

Обов`язком позивача, який стверджує про надання відповідачу безготівкових кредитних коштів первісними кредиторами за кредитними договорами у яких він набув право вимоги, є надання доказів, що підтверджують зарахування позичальнику таких коштів, а у разі неможливості самостійно подати такий доказ - право на обґрунтування такої неможливості та заявлення клопотання про витребування доказів судом. У справі, що переглядається, позивач у позовній заяві вказував про те, що на виконання кредитних договорів кредитні кошти були надані позичальнику первісними кредиторами у безготівковій формі, проте первинних облікових бухгалтерських документів до суду першої інстанції не надав, про здійснення ним досудових заходів забезпечення доказів не вказував, клопотання про витребування таких доказів не подавав, хоч і не був позбавлений права заявити відповідне клопотання під час розгляду справи у суді першої інстанції, у зв`язку із чим підстави для задоволення клопотання позивача про прийняття нових доказів апеляційним судом відсутні.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що виключає можливість явки до суду протягом тривалого часу.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 30 листопада 2023 року призначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, що відповідно до змісту ст. 247 ЦПК України є видом провадження, зокрема, малозначних справ.

На підтвердження причин зупинення провадження у цій справі відповідач надала копію епікризу від 24 липня 2023 року, відповідно до змісту якого у відповідача хоч і встановлено захворювання, однак працездатність її відновлена повністю, ускладень немає, рекомендоване, серед іншого, подальше спостереження у сімейного лікаря.

Зважаючи на те, що зупинення провадження у справі з підстави, вказаної відповідачем у заяві від 18 грудня 2023 року, є правом, а не обов`язком суду, провадження у цій справі здійснювалось судом за правилами спрощеного позовного провадження у зв`язку із її малозначністю, працездатність відповідача відновлена повністю, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки тривала неможливість явки відповідача в судові засідання упродовж тривалого часу належними та допустими доказами не підтверджена, а тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині.

Висновки суду першої інстанції та апеляційного суду, зроблені у цьому судовому рішенні, не суперечать висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах, зазначених відповідачем та її представником в апеляційній скарзі. Твердження апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не застосував при вирішенні справи практики Верховного Суду колегія суддів відхиляє, оскільки сторона відповідача під час розгляду справи в суді першої інстанції не подавала будь-яких заяв по суті спору та не обґрунтовувала цим свою позицію з приводу позовних вимог.

У зв`язку із неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні (в частині стягнення заборгованості за процентами), обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду в частині розміру заборгованості (загальної суми заборгованості та суми заборгованості за процентами) за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача, необхідно змінити.

Апеляційний суд у порядку, визначеному п. 3 ч. 1 ст. 270, пп. «б», «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, здійснює розподіл судових витрат (судового збору), понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції та у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Звертаючись до апеляційного суду зі скаргою, відповідач приєднала копію довідки МСЕК № 591358 про призначення їй 05 лютого 2024 року ІІ групи інвалідності на строк по 01 березня 2025 року. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентовано статтею 141 ЦПК України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста цієї статті). Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

У пункті 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема особи з інвалідністю II групи.

Задовольнивши позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» суд першої інстанції стягнув з відповідача ОСОБА_1 в користь позивача судовий збір в сумі 2684 грн, не маючи даних про звільнення відповідача від сплати судового збору.

У зв`язку із ухваленням постанови про часткове задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції, судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви (2684 грн) підлягає компенсації позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України,в користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (69,58%) у розмірі 1867,53 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 08 лютого 2024 року в цій справі змінити.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 13264-08/2021 в розмірі 10 087 (десять тисяч вісімдесят сім) гривень, з яких: основна сума боргу - 7000 (сім тисяч) гривень, заборгованість за процентами - 3087 (три тисячі вісімдесят сім) гривень.

Судовий збір у розмірі 1867 (одна тисяча шістсот сім) гривень 53 к. компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий - суддя

Судді