н/п 2-с/490/29/2024

Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 квітня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., яка діє від імені України, розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі № 490/10620/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» про видачу судового наказу про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 боргу за спожиті житлові послуги, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 31.01.2024 року по справі №490/10620/23 про стягнення в солідарному порядку з неї та з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ "Місто для людей Миколаїв" заборгованість за період з 01 жовтня 2020 року по 01 жовтня 2023 у сумі 4735 грн. 09 коп.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч.5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що судовий наказ був винесений 31.01.2024 року, однак до суду заявниця звернулася 01.04.2024 року.

Клопотання щодо поновлення пропущеного строку боржником не подано.

За такого, заявнику необхідно надати належні та допустимі докази отримання судового наказу, які підтверджують дотримання ним строку, встановленого Законом для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу або ж надати докази щодо причини пропуску процесуального строку з 31.01.2024 року по 01.04.2024 року,

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, відповідно до п.1 ч.5 ст.170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Підпунктом 4.2 пункту 4 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду заяви про скасування судового наказу сплачується судовий збір у розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (151,40 грн).

До заяви ОСОБА_1 не додано підтвердження сплати судового збору у встановленому законом розмірі або підстави для звільнення заявника від сплати судового збору.

Відповідно до п.п. 4,3 ч.3 ст. 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу має містити: наказ, що оспорюється; зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Однак, в порушення вищевказаних вимог боржником до заяви не надано наказ, що оспорюється, а також не зазначено про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача. При цьому, боржником в заяві взагалі не вказано підстав, які можуть слугувати для скасування судового наказу, а також не зазначено в чому саме полягає необгрунтованість вимог стягувача та не надано докази на підтвердження відсутності заборгованості.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Враховуючи, що заявником не сплачено судовий збір за подання заяви про скасування судового наказу, не додано докази поважних причин пропуску, а також не надано докази на підтвердження необгрунтованості вимог стягувача, суд приходить до висновку, що заяву про скасування судового наказу слід залишити без руху та роз`яснити про необхідність надання суду доказів отримання судового наказу, а також доказів на підтвердження обставин, як на підстави звільнення від сплати судового збору, або сплатити судовий збір у визначеному розмірі та відповідно до п.1 ч.5 ст.170 ЦПК України надати документ, що підтверджує сплату судового збору та надати докази на підтвердження відсутності заборгованості.

За таких обставин суддя вважає за необхідне залишити без руху заяву про скасування судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ :

Заяву представника по довіреності ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі № 490/10620/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» про видачу судового наказу про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 боргу за спожиті житлові послуги - залишити без руху.

Надати заявнику п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом надання доказів та сплати судового збору .

Роз?яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз?яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова