Номер провадження 2/495/1003/2024
27 березня 2024 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої одноособово - судді Савицького С.І.,
при секретарі - Гасанзаде М.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про позбавлення батьківських прав, -
В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про позбавлення батьківських прав.
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог
Свої позовні вимоги позивачка ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її рідною сестрою по батьку - ОСОБА_4 . Мати неповнолітньої ОСОБА_2 - відповідачка ОСОБА_3 проживала разом з ОСОБА_4 в період 2008-2012 року та перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. В липні 2012 року відповідачка ОСОБА_3 покинула ОСОБА_4 та їхню спільну трирічну дитину та виїхала проживати до другої місцевості, де створила іншу сім`ю. З того часу з відповідачкою було припинено будь-яке спілкування, станом на теперішній час її місцезнаходження невідоме. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачка ОСОБА_1 повністю взяла на себе обов`язки по вихованню та утриманню неповнолітньої рідної сестри ОСОБА_2 , створила для дитини належні умови проживання та навчання, в той час як відповідачка ОСОБА_3 самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям дитини, не приймає участі в її утриманні та вихованні.
З огляду на вищезазначене, позивачка ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рух справи у суді
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.11.2023 року було відкрито загальне позовне провадження по даній справі.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.03.2024 року було закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті.
Короткий виклад позицій сторін по справі
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, проте надала на адресу суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
В судове засідання відповідачка ОСОБА_3 не з`явилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.
В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служби у справах дітей Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області не з`явився, проте надав на адресу суду клопотання, згідно якого просив розглядати справу за його відсутності, прийняти рішення згідно чинного законодавства.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що батьками неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_3 . Дана обставина підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №51.
Те, що позивачка ОСОБА_1 та неповнолітня ОСОБА_2 є рідними сестрами по батьку, підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 25.08.2023 року Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №44.
Батько ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 02.08.2023 року
Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №752.
Згідно Довідки №257 від 15.08.2023 року, позивачка ОСОБА_1 працює вчителем англійської мови філії «Петрівська гімназія з дошкільним відділенням» Старокозацького опорного закладу загальної середньої освіти Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області з 07.09.2017 року та відповідно до характеристики від 03.11.2023 року має позитивну характеристику.
Як вбачається з Наказу №5 від 14.08.2023 року Служби у справах дітей Старокозацької сільської ради, неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було влаштовано до рідної сестри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до Довідки №248 від 10.03.2023 року, неповнолітня ОСОБА_2 навчається в 9 класі філії «Петрівська гімназія з дошкільним відділенням» Старокозацького опорного закладу загальної середньої освіти Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та відповідно до наданої навчальним закладом характеристики, зарекомендувала себе як старанна та працелюбна учениця.
Згідно Довідки №04.1-29/1043 від 14.08.2023 року, виданою Старокозацькою сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, позивачка ОСОБА_1 зареєстрована та мешкає разом з неповнолітньою сестрою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до Довідки №11/129 від 14.08.2023 року, виданою Старокозацькою сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, відповідачка ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але за цією адресою не проживає.
Як вбачається з Довідок №04.1-29/1045 від 14.08.2023 року та №04.1-26/1083 від 21.08.2023 року, виданих Старокозацькою сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, відповідачка ОСОБА_3 , не приймає участь у вихованні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За період проживання в селі відповідачка характеризується як не відповідальна мати, ні з ким не спілкувалася, умов для проживання в будинку не було, вела бродяжний спосіб життя, приблизно в листопаді-грудні 2022 року виїхала за кордон до Молдавії.
Відповідно до рішення Виконавчого комітету Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Згідно ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно ст. ст. 3, 4, 5, 7 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
В п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
В п. 16 зазначеної Постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Вказане також узгоджується з позицію ВСУ, викладеної у постанові від 06.05.2020 року у справі № 753/2025/19, провадження №61-1344св20.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Хант проти України» сказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Як передбачено ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При цьому, судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Оцінка аргументів сторін, висновки суду
Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, враховуючи, що матеріали справи містять належні та допустимі докази ухилення відповідачки ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої доньки, суд приходить до обґрунтованого висновку що, позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про позбавлення батьківських правє обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 15, 150, 152, 155, 164, 165, 166, 171 СК України, ст.ст. 7, 8, 19, 76-81, 128, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 280-281, 284, 289 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Савицький С.І.