Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1242/23

Номер провадження: 2/511/23/24

10 квітня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Теренчук Ж. В.,

секретаря судового засідання Ніколас С.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Роздільна Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями у порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позову.

08.05.2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява, відповідно до якої позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок по АДРЕСА_1 , який належав на праві власності ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , який успадкував ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказана заява мотивована тим, що баба позивачки ОСОБА_4 була зареєстрована та постійно проживала в належному їй будинку по АДРЕСА_1 . Даний будинок вона при житті збудувала на земельній ділянці, яка була надана їй в користування Роздільнянською радою народних депутатів.

Після закінчення будівництва вона здала будинок в експлуатацію, після чого рішенням Роздільнянської ради народних депутатів від 18.04.1984 року за №86 за нею було визнано право власності на вказане домоволодіння і вона отримала свідоцтво про право особистої приватної власності, яке на теперішній час втрачено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла і після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно , а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 за життя заповіту не склала, а тому має місце спадкування за законом.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 був її рідний син ОСОБА_5 , який прийняв спадщину після смерті матері, так як постійно проживав з нею у житловому будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджено відповідною довідкою, наявною у справі. Також він не заявляв відмову від прийняття спадщини.

Однак при житті ОСОБА_5 , батько позивачки та відповідача спадщину не оформив та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому також заповіт щодо належного йому мана на залишив.

Спадкомцями першої черги по закону є його рідні діти позивачка ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_3 .

Позивачка подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщина після смерті батька в установлений 6-ти місячний строк та на підставі її заяви приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Фішером Б.І. було відкрито спадкову справу №50/2020.

Між тим постановою нотаріуса від 28.09.2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок , що розташований по АДРЕСА_1 в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності на будинок за її бабою ОСОБА_4 .

Тому просила задовольнити її позов та на підставі наданих нею доказів підтвердити факт володіння померлою ОСОБА_4 будинком по АДРЕСА_1 , який прийняв у спадщину її батько ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги по закону, однак при житті не встиг оформити свої спадкові права, а також визнати за нею як спадкоємицею першої черги по закону право, яка прийняла спадщину на вказаний будинок.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 26.05.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.64)

Ухвалою суду від 26.05.2023 року витребувано копію спадкової справ від приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Фішера Б.М.. (а.с.151 т.1)

Ухвалою суду від 04.03.2024 року справу призначено до розгляду.(а.с.138)

Позиції сторін в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Фунтасова А.Л. позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позову не заперечував, в суді показав, що він згоден з тим, щоб будинок належав його сестрі.

Фактичні обставини справи та відповідні правовідносини.

Баба позивачки, ОСОБА_4 , була зареєстрована та постійно проживала до дня своєї смерті в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Згідно листа Роздільнянської районної державної адміністрація Одеської області від 23.03.2023 року № 27/3/12/01-37, а також архівного витягу з протоколу засідання виконкому Роздільнянської міської ради народних депутатів від 12.07.1978 року № 14 ОСОБА_4 було надано земельну ділянку 450 м2 для будівництва житлового будинку (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.14,15)

ОСОБА_4 з 1984 року по день смерті користувалася земельною ділянкою площею 0,0465 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області віл 20.10.2021 № 584.(а.с.16)

На вказаній вище земельній ділянці ОСОБА_4 здійснила будівництво житлового будинку з господарськими будівлями.

Факт належності при житті будинку ОСОБА_4 підтверджується :

-актом прийому індивідуального домоволодіння від 1985 року, виданого виконавчим комітетом Роздільнянської міської ради Одеської області, на ім`я забудовника ОСОБА_4 , відповідно до якого був прийнятий в експлуатацію будинок по АДРЕСА_1 ; (а.с.19)

-архівним витягом з рішення виконкому Роздільнянської ради народних депутатів від 18.04.1984 року № 86 «Про вирішення питань державного і індивідуального житлового будівництва в місті» , відповідно до якого органом місцевого самоврядування визнано право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 ;(а.с.17);

- даними акту прийому в експлуатацію будинку, відповідно до якого ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право особистої власності від 17.07.1984 року (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, шо підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.01.2004 року серія НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області.(а.с.22)

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, житловий будинок АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 заповіт не залишала. Спадкоємцями за законом першої черги був лише її син, ОСОБА_5 (повторне свідоцтво про народження від 18.07.2018 року серія НОМЕР_2 , видане Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області).

ОСОБА_5 постійно проживав і був зареєстрований у житловому будинку, що розташований за вказаною вище адресою разом з покійною ОСОБА_4 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою Роздільнянської міської ради Одеської області від 16.07.2020 № 794 та ніким не оспорюється.

Позивач вважає, що ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті своєї матері, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК. він не заявив про відмову від неї.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.06.2020, серії НОМЕР_3 , виданим Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).(а.с.25)

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на успадкований після смерті матері будинок. ОСОБА_5 заповіт не залишив.

Згідно довідки Роздільнянської міської ради Одеської області від 13.07.2020 № 751 у житловому будинку АДРЕСА_1 , крім покійного, ОСОБА_5 , на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживали і були та залишаються по теперішній час зареєстрованими:

- донька (позивачка) ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.08.1990 серії НОМЕР_4 ;(а.с.27-31)

- син (відповідач) ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 26.12.1986 серії НОМЕР_5 ;(а.с.33)

- колишня дружина ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 06.03.2001 року серії НОМЕР_6 .

Таким чином, спадкоємцями за законом першої черги є лише діти померлого: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Родинні відносини між позивачкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та спадкодавцями: батьком - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та бабою - ОСОБА_4 , яка померла року підтверджується рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.07.2021 року у справі № 511/1154/21.(а.с.38)

28.09.2020 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Фішера Бориса Івановича з наміром оформити спадщину на вказаний вище житловий будинок.

На підставі її заяви відкрито спадкову справу № 50/2020 (у Спадковому реєстрі № 66484703), що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від №61844046.(а.с.40)

Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.09.2020 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа.(а.с.40)

Позивач зазначила, що дійсно оригінал правовстановлюючого документу, що засвідчує право власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутній.

Спадкове майно, складається з житлового будинку з господарськими будівлями, а саме: житловий будинок загальною площею 68,50 м2, житловою площею 37,70 м2 в АДРЕСА_1 , що підтверджується технічним паспортом від 09.12.2021 року відповідно до якого замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1 . Рік побудови житлового будинку з господарськими будівлями 1984.(а.с.42)

Відтак позивачка, як спадкоємець, не може реалізувати право на спадкування житлового будинку з господарськими будівлями, що відкрилось внаслідок смерті батька - ОСОБА_5 та баби - ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа.

Нормативно-правове регулювання та висновки суду.

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Згідно із ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна відповідно до ст. 1217 ЦК. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

За ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1268 ЦК України, передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Крім того згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Також відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно положень пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва «про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільний правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Верховний Суд в постанові від 22 вересня 2021 року по справі № 227/3750/19, зауважив, що суд може визнати право власності на спадкове майно, лише якщо його неможливо оформити в нотаріальному порядку.

У відповідності до п. 3.1 роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

На теперішній час реєстрація (оформлення) права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них , що закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127) (надалі - «Порядок»),

Згідно п. 42 Порядку, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Згідно п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 p. N 127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання судовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, позицію відповідача, давши оцінку обгрунтованності заявленого позову, прийшов до висновку , що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Суд вважає, що наданими у справі доказами, позивачка ОСОБА_8 довела в суді факт належності на праві власності померлій ОСОБА_4 житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Також суд вважає, що наданими у справі доказами позивачка довела в суді, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина і до її складу входить даний будинок.

Витягом и з Реєстру спадкових справ по справі підтверджено, що після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не відкривалась.

Між тим в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв її син ОСОБА_5 , так як він постійно проживав зі спадкодавцем на день її смерті, що вочевидь підтверджено даними щодо реєстрації місця проживання як спадкодавця , так і спадкоємця ОСОБА_5 , вони разом проживали в будинку по АДРЕСА_1 .

Однак при житті ОСОБА_5 не оформив свої спадкові права і помер.

Даних щодо наявності заповіту померлого ОСОБА_5 матеріали витребуваної судом спадкової справи не містять.

Наданими по справі документами підтверджено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є рідними дітьми ОСОБА_5 , а відтак є спадкоємцями першої черги по закону відповідно до ст.1261 ЦК України.

Судом встановлено, що відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України позивачка прийняла спадщину , так як проживала з батьком на день смерті, а також у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і саме на підставі її заяви заведено спадкову справу приватним нотаріусом Роздільнянського нотаріального округу Фішер Б.І.

Між тим, в порядку цієї ж статті спадщину прийняв і ОСОБА_3 , брат позивачки, так як на день смерті спадкодавця проживав разом з ним в будинку АДРЕСА_1 , в установлений ст.1270 ЦК України 6-ти місячний строк не заявив відмову від прийняття спадщини.

Дані обставини свідчать про те, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли обоє його дітей в рівних частках по 1/2 частині.

Визнання відповідачем позову у суді суперечить закону, оскільки після закінчення встановленого ст.1270 ЦК України 6-ти місячного строку після смерті спадкодавця спадкоємець не може відмовитись від прийняття спадщини.

Відтак позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню і за нею належить визнати право власності по праву спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на частину будинку по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову належить відмовити.

Судові витрати по справ сплачено позивачем при зверненні до суду.

На підставі ст. 81, 89, 141, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями у порядку спадкування за законом, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з прибудовою, розташованого за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 68,50 м2, в тому числі житлова 37,70 м2, який належав ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у вигляді спадщини прийняв ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. В. Теренчук