Справа № 489/1412/24
Провадження №2-з/489/16/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

04 квітня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Микульшиної Г.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , поданої її представником ОСОБА_2 , про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

В лютому 2024 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Луконіну Н.В. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивувала тим, що 05.10.2007 вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 . В період перебування у шлюбі сторони за спільні кошти придбали житловий будинок АДРЕСА_1 , який на час укладання договору купівлі-продажу мав загальну площу 14,4 кв.м., житлову 11 кв.м., складався з житлового буд. Літ. А, літньої кухні літ. Б, сараїв, споруд, огорож. В подальшому будинок було реконструйовано, але в експлуатацію у встановленому законом порядку не введено. Після припинення фактичних подружніх відносин, сторони не дійшли згоди щодо поділу спільно нажитого майна та виділу частки кожного з них через неприязні відносини, що склались між ними. Відповідач створює перешкоди ОСОБА_1 у користуванні спільною сумісною власністю, в зв`язку з чим позивач змушена звернутись до суду із даним позовом.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд:

визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового буд. АДРЕСА_1 , в порядку поділу спільного майна подружжя;

встановити порядок спільного користування сторонами житловим буд. АДРЕСА_1 ;

здійснити розподіл судових витрат.

04.04.2024 позивач через свого представника звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просила накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 з належними до нього будівлями і спорудами, який належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 . В обґрунтування вказаної заяви посилалась на те, що після її звернення до суду з позовом про поділ майна подружжя відповідач заявив про намір відчуження спірного нерухомого майна, для чого звернувся до ріелторів, які в останній час почали з`являтись в будинку з потенційними покупцями.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який можуть продати, знищити або знецінити належне йому майно. Таким чином в разі застосування заходів забезпечення позову усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За змістом частини 3 статті 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Положеннями частини 1 статті 150 ЦПК України визначені види забезпечення позову, в тому числі накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, тощо.

Частина 8 статті 153 ЦПК України передбачає, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову.

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення позивача, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів про забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Слід також зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового буд. АДРЕСА_1 , в порядку поділу спільного майна подружжя.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 04.04.2024, будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2015.

Судом встановлено наявність спору між сторонами, та при вирішенні питання щодо забезпечення позову береться до уваги можливість виконання судового рішення у разі його задоволення.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , поданої її представником ОСОБА_2 , про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 , з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який належить на праві власності ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2015.

Копію ухвали направити сторонам у справі для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст ухвали складено 04.04.2024.

Суддя Г.А. Микульшина