04.04.2024 Єдиний унікальний номер 205/3942/24
Провадження № 2/205/2425/24
У Х В А Л А

04 квітня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Терещенко Т.П., ознайомившись із клопотанням позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання до суду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про надання дозволу на реєстрацію місця проживання,

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 надала до суду вищевказану позовну заяву.

У позовній заяві позивач заявила клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання вищевказаної позовної заяви, оскільки вона має незадовільний фінансовий стан до дати першого судового засідання, має на утриманні малолітніх дітей без допомоги відповідача, тимчасово не працює.

Розглянувши клопотання та з`ясувавши фактичні підстави, суддя вважає, що у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, слід відмовити з таких підстав.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто фактичною підставою для відстрочки, розстрочки або звільнені від сплати судового збору є такий майновий стан особи, що утруднює виконання цього обов`язку у повному обсязі у встановлений законом строк.

Зазначеними нормами встановлено, що суд, при відстрочки, розстрочки або звільнені від сплати судового збору, повинен врахувати майновий стан позивача.

Разом з тим, згідно роз`яснень, що містяться в п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17 жовтня 2014 року № 10, відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VІ та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно із ст.10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При розгляді клопотання про відстрочення сплати судового збору суддя не вбачає підстав для його задоволення, оскільки позивачем не подано доказів на підтвердження важкого її матеріального стану, відсутності у неї доходу, що перешкоджає сплати нею судового збору у встановленому законом порядку розмірі.

Крім того, самі по собі посилання позивача на те, що вона не працює не свідчить про те, що у неї відсутні інші джерела доходу.

Більш того, нормами ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення, зменшення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору позивачем.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, підстави для відстрочення сплати судового збору відсутні.

Зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог і в жодному разі не робить суд недоступним для ОСОБА_1 , яка потребує судового захисту, та не є перешкодою в її доступі до правосуддя.

Слід зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Враховуючи вищезазначене, суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви до суду.

Керуючись ч. 1 ст. 136, ч. 1 ст. 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання до суду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про надання дозволу на реєстрацію місця проживання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П. Терещенко

.