Провадження №: 8/336/5/2024
УХВАЛА

Іменем України

03 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., за участі боржника ОСОБА_1 , представника стягувача адвоката Іващенко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

13.12.2023 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя був виданий судовий наказ за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 28.11.2023 року до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

07.03.2024 року боржник звернувся до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, вказуючи, що неповнолітній ОСОБА_4 постійно проживає із боржником та перебуває на його утриманні, тож стягнення аліментів на користь заявника не мало правових підстав.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_1 вказав, що шлюб між сторонами розірвано 14.12.2023 року та з того часу ОСОБА_1 проживає окремо із сином ОСОБА_4 , а ОСОБА_2 мешкає за іншою адресою разом із донькою ОСОБА_5 . Оскільки сина повністю забезпечує саме він, тож не було підстав для стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 , у зв`язку з чим просив переглянути судовий наказ за нововиявленими обставинами.

Представник стягувача ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечувала, вказуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали проживати окремо після розірвання шлюбу, при цьому ОСОБА_4 мешкає як з матір?ю, так і з батьком, що підтверджено відповідним актом, тож немає підстав для скасування судового наказу.

Судом за клопотанням боржника допитаний в якості свідка ОСОБА_4 , який повідомив, що після розірвання шлюбу між батьками він постійно проживає із батьком у АДРЕСА_1 , натомість як мати із сестрою живуть за іншою адресою у АДРЕСА_2 . У матері він буває один день у тижні, а саме у неділю, його потреби забезпечує виключно батько, який купує продукти харчування та одяг. Мати матеріальної допомоги не надає, лише один раз передала йому 500 гривень напередодні судового засідання.

При вирішенні заяви суд виходить з наступного.

Ст. 423 ЦПК України визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Звертаючись із заявою 28.11.2023 року до суду, ОСОБА_2 вказала, що перебуває із ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, подружжя живе за адресою: АДРЕСА_1 , та мають двох дітей. При цьому заявник стверджувала, що син ОСОБА_4 повністю перебуває на її утриманні.

Судом перевірено інформацію щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та отримано відповідь, що всі троє зареєстровані проживаючими у АДРЕСА_1 .

13.12.2023 року судом винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_4 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2023 року шлюб між сторонами розірвано.

З пояснень боржника ОСОБА_1 та допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 вбачається, що до розірвання шлюбу подружжя та діти проживали разом, а після розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкають окремо, при цьому ОСОБА_4 , якому виповнилось повних 16 років, обрав місце проживання із батьком.

Наданий представником стягувача акт від 20.03.2024 року про проживання ОСОБА_4 разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , суд не приймає до уваги, адже до повноважень голови правління ОСББ не входить встановлення факту проживання чи не проживання осіб, тож в цьому випадку цей акт складений та виданий неправомірно.

Проживання ОСОБА_4 разом із матір?ю спростовано показаннями самого ОСОБА_4 , допитаного в якості свідка.

Статтею 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, оскільки на момент звернення із заявою про видачу судового наказу батьки дітей проживали разом, а доказів того, що ОСОБА_4 утримувала виключно ОСОБА_2 немає, після розірвання шлюбу ОСОБА_4 постійно мешкає разом із батьком, натомість як мати ОСОБА_2 мешкає окремо від дитини, тож немає підстав для стягнення аліментів на його утримання на користь матері, у зв?язку з чим суд погоджується з доводами заявника щодо наявності підстав для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 423, 429 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Скасувати судовий наказ, виданий Шевченківський районним судом м. Запоріжжя 13.12.2023 року за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.І. Дацюк