Справа №278/1900/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Галагуз Дарина Миколаївна, про забезпечення позову до подання позову, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2024 року до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0514 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:000:0689 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220) та на садовий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220), до вирішення позову про визнання договору удаваним та поділ майна подружжя.

Вказану заяву подано до звернення до суду із позовом.

Заяву обґрунтовано тим, що у заявника з колишньою дружиною ОСОБА_2 виник спір щодо поділу спільного нажитого майна подружжя; наразі його адвокат готує документи для подачі до суду позову про поділ майна подружжя.

Зазначає, що у разі відчуження спірного майна на користь третіх осіб буде неможливе або істотно ускладнене виконання рішення суду у разі задоволення майбутнього позову.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали, надані у якості додатків, у межах вирішення зазначеної заяви позивача, судом встановлено наступне.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. ч. 1, 3-4, 6-8 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, заборони продажу спірного майна, яке є предметом спору у даній справі суд вважає співмірним заходом забезпечення, з огляду на предмет спору та таким, що відповідає характеру спірних правовідносин.

За інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно № 66748860 від 27.08.2016 року та № 66749084 від 27.08.2016 року земельна ділянка, площею 0,0514 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:000:0689, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220) та на садовий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220) належать на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову, у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення (ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

Однак суд зауважує, що до заяви про забезпечення позову заявником не долучені жодні докази, які підтверджують, що потенційний відповідач вчиняє дії, які спрямовані на ухилення від виконання можливого рішення суду.

Таким чином, звернувшись до суду із даною заявою позивач не надав переконливих доказів на її обґрунтування в частині надання доказів щодо того, що саме може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а лише висловив припущення щодо можливого майбутнього розвитку подій.

Водночас ймовірне настання певних негативних наслідків для потенційного позивача у спірних правовідносинах є лише припущенням та не є беззаперечним свідченням необхідності вжиття судом саме таких заходів забезпечення майбутнього позову.

Відтак, суд не вбачає достатніх підстав для висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він планує звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Галагуз Дарина Миколаївна, про забезпечення позову - відмовитити.

Роз`яснити, що позивач не позбавлений права після усунення вказаних недоліків звернутися до суду із заявою про забезпечення повторно на будь-якій стадії розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Дубовік