Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/811/24

номер провадження 2/695/735/24

02 квітня 2024 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В.,

за участі: секретаря судового засідання Біліченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначено, що 10.04.2021 між сторонами було зареєстровано шлюб, однак спільне життя з відповідачем не склалося, подружні відносини фактично припинені, шлюб має формальний характер, спільного господарства сторони не ведуть. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.02.2024 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі за даним позовом.

Судове засідання з розгляду справи призначено на 09 год 45 хв 02.04.2024.

Позивач у судове засідання з розгляду даної справи не прибув.

Відповідач у судове засідання також не прибула, направивши до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що 10.04.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.04.2021, виданим Золотоніським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за актовим записом № 33. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 від 07.07.2021, виданого Золотоніським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за актовим записом №134, сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося, сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, на примирення не згідні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Згідно з ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 18 , ст.51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Нормами ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При розгляді справ про розірвання шлюбу суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому.

У частині 2 ст. 112 СК України зазначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, відповідач про свою незгоду на розірвання шлюбу суд не повідомив, а вільної згоди позивача на проживання у шлюбі немає, відтак суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом сплатив судовий збір у сумі 1073 грн 60 коп.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про розірвання шлюбу справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» з 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн 00 коп., відповідно розмір судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу становить 3028 ? 0,4 = 1211 грн 20 коп.

Відтак з позивача належить стягнути на користь Державного бюджету залишок несплаченої суми судового збору 137 грн 60 коп., та з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 1211 грн 20 коп.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 247, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10.04.2021 Золотоніським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за актовим записом № 33 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.04.2021).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету залишок несплаченого судового збору у сумі 137 (сто тридцять сім) грн 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська