КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/4728/2024 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 січня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,

за участі секретаря Спис Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Подільського районного суду м. Києва з позовом, в якому просили зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :85:464:0020, та належить позивачам на праві власності, шляхом знесення самовільно збудованих будівель, а саме: гаражу літ. «В» і добудови до сараю літ. «Г», що збудовані з боку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :85:464:0021, та встановлення твердої межі згідно державних актів.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині вимог до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Сторожук С.С. та закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині вимог до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Додатковим рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30 червня 2023 року задоволено заяву представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Сторожук С.С. про ухвалення додаткового рішення. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 12 000 грн, тобто по 6 000 грн з кожної.

Не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення по справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати додаткове рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 червня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Сторожук С.С. про компенсацію витрат, пов`язаних із розглядом справи.

В доводах апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що під час розгляду справи у суді першої інстанції представником відповідача клопотань про компенсацію витрат, пов`язаних із розглядом справи не заявлялось. Позивачі не були належним чином повідомлені про час да дату судового засідання щодо розгляду заяви відповідача ОСОБА_4 про компенсацію таких витрат, що позбавило їх можливості подати свої заперечення. Вказують, що суд першої інстанції постановив ухвалу про закриття провадження по справі, не розглянувши спір по суті та не ухвалюючи рішення, що унеможливлює, на переконання позивачів, ухвалення додаткового рішення у справі.

Зазначають також, що згідно з частиною 5 статті 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. В той же час, ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції не встановив, у чому полягає необґрунтованість дій позивачів.

Представник ОСОБА_4 - адвокат Сторожук С.С. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому посилається на безпідставність доводів скарги, просить залишити додаткове рішення суду без змін, а скаргу без задоволення.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сізончик І.О. підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Сторожук С.С. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, підтримала заперечення, викладені нею у поданому до апеляційного суду відзиві.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині вимог до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Сторожук С.С. та закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині вимог до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

19.04.2023 року представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Сторожук С.С. подала до суду першої інстанції заяву про компенсацію витрат, пов`язаних із розглядом справи в порядку частини 5 статті 142 ЦПК України.

Ухвалюючи додаткове рішення у справі та задовольняючи заяву представника відповідача, суд першої інстанції дійшов висновку про її обґрунтованість.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 27.02.2023 року представником відповідача ОСОБА_4 - адвокатом Сторожук С.С. до Подільського районного суду м. Києва було подано заяву про закриття провадження у даній справі в частині вимог до ОСОБА_4 з підстав, передбачених п. 3 частини 1 статті 255 ЦПК України. Одночасно, представник відповідача заявила про подання суду протягом п`яти днів з моменту ухвалення судового рішення доказів понесених відповідачем ОСОБА_4 витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи.

19.04.2023 року адвокат Сторожук С.С., разом із заявою про компенсацію витрат відповідача, пов`язаних із розглядом справи, подала до суду першої інстанції копію Угоди № 07/01 про надання правової допомоги від 07.02.2017 року, рахунок № 07 від 26.02.2020 року, квитанцію № 394 від 27.02.2020 про оплату ОСОБА_4 на рахунок АО «Олени Сторожук» оплати в сумі 12 000,00 грн за надання юридичних послуг згідно рахунку №07 від 26.02.2020 за Договором №07/01 від 07.01.2017, Звіт про надання правової допомоги адвоката за Угодою № 07/01 від 07.02.2017 року, в якому міститься перелік виконаних адвокатом у даній справі робіт та наданих послуг на загальну суму 12 000,00 грн.

Копія заяви разом із додатками представником відповідача також була направлена на адресу позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що підтверджується відповідними описами-вкладення та квитанціями про оплату поштових відправлень.(том 2 а.с. 126-130)

Таким чином, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , отримавши копії заяви із додатками, заперечень щодо змісту заяви до суду першої інстанції не подали, про неспівмірність заявлених відповідачем до стягнення витрат на професійну правову допомогу не заявляли.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Таким чином, законодавець, гарантуючи особам право на звернення до суду за захистом та право на позов, передбачив компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

Покладення судових витрат на позивача у разі закриття провадження у справі можливе за умови доведення факту вчинення позивачем необґрунтованих дій або зловживання позивачем чи його представником процесуальними правами. Під такими діями слід розуміти завідомо безпідставне або штучне ініціювання судового провадження за відсутності реального спору, вчинення позивачем свідомих недобросовісних дій, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Процесуальним законом не визначено поняття необґрунтованих дій сторони.

Виходячи із системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статті141 ЦПК України, необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які доводять зловживання процесуальними правами.

Вирішуючи питання щодо встановлення обставин, які свідчать про необґрунтованість дій позивачів у даній справі, апеляційний суд виходить з наступного.

У даній справі встановлено, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16 серпня 2012 р. ухваленим в цивільній справі № 2-181/10, яке набрало законної сили, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Головне управління земельних ресурсів КМДА про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відновлення земельної межі.

Закриваючи провадження у справі в частині вимог, заявлених до ОСОБА_4 , суд першої інстанції виходив із того, що предмет і підстави позову у справі, яка переглядається, є тотожними підставам та предмету позову у справі № 2-181/10, в якій ухвалено судове рішення, що набрало законної сили.

Таким чином, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , достеменно знаючи про результат розгляду цивільної справи № 2-181/10, в якій рішення суду набрало законної сили, у серпні 2018 року звернулись повторно до суду першої інстанції із аналогічним позовом, з тих же підстав, до тих самих відповідачів, що вочевидь свідчить про необґрунтованість дій позивачів та зловживання своїми процесуальними правами.

Звертаючись з аналогічними позовними вимогами, позивачі створили відповідачу ОСОБА_4 умови, які викликали необхідність звернення нею до адвоката для надання правової допомоги, витрачання власного часу та коштів, подання відзиву на позов, заперечень, клопотань про витребування доказів, про закриття провадження, участь у розгляді справи, який відбувався протягом близько 4 років.

У заяві про закриття провадження у даній справі представник відповідача - адвокат Сторожук С.С. зазначила та це підтверджується проведеним апеляційним судом аналізом даних з Єдиного державного реєстру судових рішень, що починаючи з 2016 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неодноразово звертались до відповідачів із позовними вимогами, що стосувались спірних земельних ділянок, що межують, та будівель, розташованих на земельній ділянці відповідачів.

Так, 09.11.2016 року позивачами подано позовну заяву ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16.08.2018 року у справі №758/13745/16 позов залишено без розгляду.

11.11.2016 року позивачами подано позов до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , 3-я особа: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в м. Києві про зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11.01.2017 року у справі № 758/13827/16 позовну заяву повернуто позивачам.

14.11.2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії та відновлення попереднього стану Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24.11.2017 року у справі № 758/13931/16 позов залишено без розгляду.

25.01.2017 року позивачі подали до суду позовну заяву до відповідачів про знесення незаконно реконструйованого сараю (справа № 758/1319/17). Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.02.2017 року позовну заяву повернуто позивачам.

13.02.2018 року позивачі звернулись із позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії (справа № 758/2181/17). Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26.03.2018 року позов залишено без розгляду.

06.04.2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа - Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві Київської міської державної адміністрації, про зобов`язання вчинити дії (справа № 758/4246/18).Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.07.2018 року позовну заяву повернуто позивачам.

Зазначені обставини свідчать про те, що позивачі вийшли за межі дійсного змісту свого права та вчинили необґрунтовані дії, чим порушили охоронюваний законодавством баланс між сторонами спору, який має на меті забезпечення збереження майнових прав та інтересів сторони, яка потерпає від фінансових збитків. Таким чином, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для компенсації відповідачеві судових витрат, понесених ним на оплату професійної правничої допомоги згідно з частиною п`ятою статті 142 ЦПК України.

Верховний Суд у постанові від 31 серпня 2021 року у справі № 570/5535/17 (провадження № 61-6076св21) зазначив, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю потрібно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Статтею 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Доводи апеляційної скарги про те, що задовольняючи заяву про компенсацію витрат відповідача, пов`язаних із розглядом справи, суд першої інстанції належним чином не мотивував висновки щодо обґрунтованості вимог заяви про стягнення судових витрат з позивачів, не спростовують обставин, які свідчать наявність визначених частиною п`ятою статті 142 ЦПК України підстав для стягнення таких витрат з позивачів, які встановлені апеляційним судом.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а додаткового рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 січня 2024 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Слюсар Т.А.