Справа № 128/339/22
УХВАЛА

15 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засіданні Ружицькій І.В.,

за участі:

позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Крейдіна В.О.,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І. від 25.03.2022 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І. від 17.04.2023 закрито провадження у справі у зв`язку зі смертю відповідачки ОСОБА_3 ..

Постановою Вінницького апеляційного суду від 06.06.2023 ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 17.04.2023 про закриття провадження у справі скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції та вирішення питань пов`язаних із процесуальним правонаступництвом відповідачки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П. від 13.06.2023 прийнято до провадження справу за позовом ОСОБА_1 , призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 07.12.2023 залучено до участі у справі правонаступника померлої відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_2 ..

Представником позивачки ОСОБА_1 разом із позовною заявою подано заяву про виклик свідка ОСОБА_4 , яка обгрунтована тим, що сказаний свідок приходив до позивачки для встановлення ринви на будівлі, що руйнується через замокання, але відповідачка чинила перешкоди у монтажу ринви. Невстановлення ринви призвело до руйнування майна позивачки.

Відповідачка ОСОБА_2 10.01.2024 подала до суду заяву, в якій просила закрити провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки вона хоча і є дочкою померлої відповідачки ОСОБА_3 , однак не є правонаступником у даній справі, адже постановою нотаріуса від 09.01.2024 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 .. Спірні відносини не є договірними та не допускають правонаступництва, оскільки завдана шкода здійснювалася померлою та носять особистий характер, а належне їй майно (сарай) знищено.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала клопотання свого представника щодо виклику свідка, просила його задоволити. Щодо клопотання відповідачки ОСОБА_2 про закриття провадження у справі заперечила, вважає, що розгляд справи має бути продовжений до ухвалення рішення суду по суті спору.

Представник позивачки адвокат Крейдін В.О. підтримав клопотання про виклик свідка, щодо клопотання відповідачки ОСОБА_2 поклався на розсуд суду.

Відповідачка ОСОБА_2 заперечувала щодо задоволення клопотання представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Крейдіна В.О. про виклик свідка з огляду на подане нею клопотання про закриття провадження у справі, яке просила задоволити.

Суд вислухавши пояснення сторін з приводу заявлених клопотань, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1 ,5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 90 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до матеріалів справи заява представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Крейдіна В.О. про виклик свідка подана разом із позовною заявою, тобто у строк визначений ч. 3 ст. 91 ЦПК України та відповідає вимогам ч. 2 ст. 91 ЦПК України.

Отже, з метою повного та об`єктивного розгляду справи, задля дотримання принципу змагальності сторін судового процесу, закладеному у ст. 12 ЦПК України, суд вважає, що заява представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Крейдіна В.О. про виклик свідка підлягає задоволенню, а оцінку показам даного свідка надати в нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення суду по суті спору.

Щодо клопотання відповідачки ОСОБА_2 про закриття провадження у справі суд зазначає наступне.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 13 березня 2023 року виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 13 березня 2023 року складено відповідний актовий запис № 45.

У разі смерті фізичної особи суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи (частина перша статті 55 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Стаття 1282 ЦК України передбачає, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу (стаття 1219 ЦК України).

Зобов`язання про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження будівлі - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий, кредитор) має право вимагати компенсації завданої матеріальної шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана компенсувати завдану матеріальну шкоду.

Сутність обов`язків з грошової компенсації матеріальної шкоди не дозволяє зробити висновок, що вони мають особистий характер та пов`язані із особою спадкодавця.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року в справі № 752/16818/18 (провадження № 61-8339св22) зроблено висновок, що «процесуальне правонаступництво - це заміна під час провадження у цивільній справі сторін або третіх осіб іншими особами, до яких переходять права та обов`язки у спірних правовідносинах. Суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами. Проте, процесуальне правонаступництво можливе лише тоді, коли у майнових відносинах відбулось правонаступництво. Отже, при вирішенні питання про залучення правонаступників учасників справи, суду необхідно встановити наявність чи відсутність правонаступництва на підставі норм матеріального права у спірних правовідносинах».

При цьому суд зазначає, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17.04.2023 провадження у справі було закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Проте, постановою Вінницького апеляційного суду від 06.06.2023 вказану ухвалу суду було скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду та вирішення питань пов`язаних із процесуальним правонаступництвом відповідачки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З повідомлення Вінницької районної державної нотаріальної контори №1441/01-16 від 15.09.2024 вбачається, що відповідно до матеріалів спадкової справи №144/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини за законом подала дочка померлої ОСОБА_2 .. Спадкоємець за заповітом, онук померлої ОСОБА_5 до нотаріальної контори з будь-якими заявами не звертався (а.с. 153).

Отже, спадкоємцем померлої ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після її смерті, є ОСОБА_2 , оскільки вона подала до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Ухвалою Вінницького районного суду від 07.12.2023 до участі у справі залучено правонаступника померлої відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_2 ..

Посилання відповідачки ОСОБА_2 на ту обставину, що постановою державного нотаріуса від 09.01.2024 їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , а отже провадження у справі підлягає закриттю, оскільки спірні правовідносини не є договірними, не допускають правонаступництва і носять особистісний характер, суд не бере до уваги з огляду на вищезазначені норми матеріального права, а також враховуючи постанову Вінницького апеляційного суду від 06.06.2023.

Окрім того, неоформлення спадкоємцем, який прийняв спадщину, свої спадкових прав, не виключає процесуального правонаступництва та не може бути підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що клопотання відповідачки ОСОБА_2 про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 49, 76, 81, 91, 255, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Крейдіна В.О. про виклик свідка задоволити.

Викликати в судове засідання та допитати в якості свідка ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_1 .

В задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_2 про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала суду в частині відмови в закритті провадження у справі може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

В решті - ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 16 січня 2024 року.

Суддя Л.П. Шевчук