_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-др/947/42/24
Рішенням суду від 16.02.2024р. у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ланіна Вікторія Іванівна, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Місік Олена Володимирівна, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сегеченко Ірина Миколаївна про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя, визнання права власності, визнання правочинів недійсними та визнання правочину удаваним - відмовлено.

Представники відповідача ОСОБА_7 подали до суду заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат та витрат на правничу допомогу у сумі 10000 та 20000 грн.

Представник позивача повідомлявся належним чином (т.2 а.с.248; т.3 а.с.14) про час та місце розгляду справи, у засідання не прибув.

Адвокати Подорожній та Жалобницький подали заяви про проведення засідання без їх участі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно частин 1,2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Між адвокатом Подорожнім А.С. та відповідачем 31.01.2022р. укладено Договір про надання правничої допомоги.

До матеріалів адвокатом додана копія акту наданих послуг від 19.02.2024р.

Згідно якого надання юридичних консультацій, проведення зустрічей, підготовка відзиву та участь у судових засіданнях визначена у сумі 20000 грн., які квитанцією до прибуткового касового ордеру №19/02 сплачені відповідачем ОСОБА_3 19.02.2024р.

Крім цього, між адвокатом Желобницьким Я.С. та відповідачем ОСОБА_3 11.06.2023р. укладено Договір про надання правничої допомоги.

Згідно рахунку-фактури від 19.02.2024р. участь адвоката у 5 судових засіданнях оцінена у 10000 грн., які квитанцією до прибуткового касового ордеру №19/02/2024 сплачені відповідачем ОСОБА_3 19.02.2024р.

У рішеннях ЄСПЛ умовою для стягнення судових витрат зі сторони, що програла, є наявність факту їх сплати позивачем.

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір був обґрунтованим (див., наприклад, п. 30 рішення у справі Bottazzi v. Italy). Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд, не може бути обов`язковою для суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (див. також п. 55 рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Iatridis v. Greece).

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, із зазначеного вище вбачається, що прибутковий касовий ордер є підставою для приймання готівки, а про сам факт її приймання свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру.

Таким чином, враховуючи те, що судом при винесенні рішення у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не вирішувалось, що заперечень з боку позивача щодо розміру витрат на правову допомогу до суду не надійшло, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяв представників відповідача та стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30000 (10000 та 20000) грн.

Керуючись ст.246, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу 30000 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Бескровний Я. В.