КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

м. Київ Справа № 758/14461/23

15 січня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ратнікової В.М.

суддів: Левенця Б.Б.

Борисова О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги заявника ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року, постановлену під головуванням судді Будзан Л.Д., у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення ізОСОБА_2 аліментів,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 13 грудня 2023 року заявник ОСОБА_1 а подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про видачу судового наказу.

Вказана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню апелянту, виходячи з наступного.

Згідно з п.1 ч.5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга заявника ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року не підписана апелянтом ОСОБА_1 , а тому вона підлягає поверненню апелянту, як це передбачено нормами п.1 ч.5 ст. 357 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

З огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга заявника ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року, постановлену під головуванням судді Будзан Л.Д., у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів підлягає поверненню.

Керуючись ст.357 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року, постановлену під головуванням судді Будзан Л.Д., у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів- повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: