Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 646/6135/20
Провадження № 2/553/77/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м.Полтава

Ленінський районний суд м.Полтава у складі: головуючої судді Високих М.С., за участі секретаря судового засідання Сіомашко В.Р.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

15.10.2020 ОСББ «Висота» звернулось до Червонозаводського районного суду м. Харкова із вказаним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2009 по 01.10.2017 у сумі 19932,41 грн, заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2017 по 01.10.2020 у сумі 7404,91 грн, інфляційне збільшення боргу в сумі 1445,43 грн, 3% річних від простроченої суми у розмірі 648,79 грн та судові витрати у розмірі 2102 гривні.

Заявлені вимоги вмотивовані тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до Статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» до компетенції загальних зборів ОСББ «Висота» належить зокрема визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Протоколом загальних зборів ОСББ «Висота» від 10.06.2014 закріплено рішення про встановлення розміру оплати на утримання будинку та прибудинкової території для власників житлових приміщень (квартир) та нежитлових приміщень у розмірі 2,10грн. за кв.м від загальної площі житлового приміщення. Протоколом загальних зборів ОСББ «Висота» від 18.10.2017 закріплено рішення про встановлення розміру оплати на утримання будинку та прибудинкової території для власників житлових приміщень (квартир) у розмірі 3,50 грн за кв.м від загальної площі житлового та нежитлового приміщення. Статутом ОСББ «Висота» встановлено зобов`язання співвласника виконувати рішення статутних органів, своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні платежі та внески, зокрема, внески з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідач отримує від ОСББ «Висота» послуги з утримання будинку та прибудинкової території, але не виконує свої зобов`язання зі сплаті послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість за вказаний вище період. Також позивачем нараховані три відсотки річних від простроченої суми та інфляційні витрати. Позивач в досудовому порядку звертався до відповідачки шляхом надіслання претензії по сплаті заборгованості, але на теперішній час заборгованість не сплачена, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.12.2020 позовні вимоги ОСББ «Висота» були задоволені повністю.

За ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.11.2021, заочне рішення суду скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

07.12.2021 представником відповідача подано відзив на позов, в якому просив застосувати наслідки спливу позовної давності щодо вимог позивача за період з 01.01.2009 по 01.10.2017, а також просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, вирішити питання судових витрат.

Згідно з ЗУ «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який наразі продовжено.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Відповідно до акту приймання-передавання справ від 27.04.2022 до Ленінського районного суду м. Полтави з Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла справа № 646/6135/20 за цивільним позовом ОСББ «Висота».

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2022 вказану справу передано на розгляд судді Високих М.С.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 16.05.2022 вказану справу прийнято до свого провадження з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

21.07.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення розрахунку витрат на професійну допомогу.

24.11.2023 представником позивача подано відповідь на відзив, до якої додано витяг про право власності відповідача на квартиру АДРЕСА_1 , згідно якого загальна площа 148,5 км.м.

22.03.2024 відповідач направила до суду заперечення на відзив, в яких надала свій розрахунок заборгованості за період з листопада 2017 по жовтень 2020 з розрахунку за загальну площу 144,4 кв.м, та розрахунок інфляції та 3% річних, просила застосувати наслідки спливу позовної давності щодо вимог позивача за період з 01.01.2009 по 01.10.2017, а також просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а також вирішити питання судових витрат.

Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони, їх представники в судове засідання не прибули.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 25.05.2007.

25.09.1997 співвласниками багатоквартирного будинку що розташований за адресою АДРЕСА_2 створено та зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.06.2020 № 25174965.

Як вбачається зі змісту протоколу загальних зборів ОСББ «Висота» від 10.06.2014 прийнято рішення про встановлення розміру оплати на утримання будинку та прибудинкової території для власників квартир у розмірі 2,10 грн. за 1 кв. м. від загальної площі квартири.

Згідно змісту протоколу загальних зборів ОСББ «Висота» від 18.10.2017 прийнято рішення про встановлення розміру оплати на утримання будинку та прибудинкової території для власників квартир у розмірі 3,50 грн. за 1 кв. м. від загальної площі квартири.

З наданих позивачем письмових доказів вбачається, що ОСББ «Висота» укладені договори з постачальниками відповідних комунальних послуг (а.с.32-38)

Згідно з розрахунком заборгованості борг за період з 01.01.2009 року по 01.10.2017 року по квартирі АДРЕСА_3 , складає 19932,41 грн (а.с.42).

Згідно з розрахунком заборгованості борг за період з листопада 2017 року по жовтень 2020 року по квартирі АДРЕСА_3 , складає 7404,91 грн (а.с.41).

Таким чином відповідач є власником квартири у багатоквартирному будинку, утримання якого та прибудинкової території здійснює ОСББ «Висота».

Згідно з розрахунків, відповідачем частково оплачувались послуги ОСББ «Висота», однак не в повному обсязі та за надання яких утворилась заборгованість.

Отже, між позивачем та відповідачами фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території в будинку, де наразі знаходиться квартира відповідачки, яка є її власністю.

Положеннями ч.1 ст.2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін.

Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, крім того, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 221/515/15-а, а також в постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 210/5796/16-ц.

Статтями 319, 322 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.

Згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких належить, зокрема, затвердження статуту об`єднання, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання; дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством.

Статутом об`єднання можуть бути встановлені інші обов`язки співвласників.

Статтею 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

Положеннями статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

З аналізу досліджених судом письмових доказів встановлено, що у відповідачки ОСОБА_1 , як власника квартири у багатоквартирному житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , виникли зобов`язання перед ОСББ «Висота» щодо сплати платежів за надані послуги. Позивач виконує свої обов`язки та забезпечує надання відповідачці послуг з утримання будинку та прибудинкової території за даною адресою.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань з приводу сплати щомісячних внесків у неї утворилась заборгованість перед ОСББ «Висота» з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 27337,32 грн, що підтверджується наданими позивачем розрахунками.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Відповідно до ст. 13 Закону України ««Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Відповідно до ст.17 Закону України ««Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку вправі вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтних фондів.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (ч.ч.1,2 ст.625 ЦК України).

Відповідач прохала суд на підставі статті 257 ЦК України застосувати строки позовної давності, оскільки звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за період з 01.01.2009 за послуги з утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Висота» порушило встановлений трирічний строк. При цьому представник позивача не представив суду жодного доказу поважності причин пропуску строку позовної давності та не надав заяви про поновлення пропущеного строку.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Отже, позовна давність є строком для пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу). Як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Зважаючи на те, що стороною відповідача зазначено про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідне на підставі ч.3 ст. 267 ЦК України застосувати трирічний строк позовної давності.

Згідно з матеріалами справи, позивач звернувся з позовом до суду 15.10.2020 та фактично прохає стягнути заборгованість за період з січня 2009 року по жовтень 2020 року. При цьому судом не встановлено вчинення відповідачем дій, які б могли розцінюватись як визнання ними бору та переривання перебігу позовної давності. Посилання позивача на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу у 2018 році суд також до уваги не бере, оскільки позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Так, подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі (така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №712/8916/17).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ОСББ «Висота» заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території, у межах строку позовної давності за період з жовтня 2017 року по жовтень 2020 року у розмірі 7639,58 грн.

Крім того, суд не погоджується з розрахунками щодо суми інфляційних втрат та 3% річних, які надані стороною позивача та самостійно здійснивши розрахунок приходить до висновку про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат у розмірі 716,70 грн та 3% річних у розмірі 496,92 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 630,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території за період з жовтня 2017 року по жовтень 2020 року у розмірі 7639,58 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 716,70 грн та 3% річних від простроченої суми у розмірі 496,92 грн, судовий збір у розмірі 630,60 грн, а всього 9483,8 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги до апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота», адреса м. Харків, вул. Вернадського,1, ;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих