Справа № 439/1171/21
Провадження №4-с/439/2/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: Петейчука Б.М.,

за участі: секретаря

судового засідання: Ковальчук Н.І.,

стягувач: ОСОБА_1 ,

боржник: ОСОБА_2 ,

приватний виконавець: Білий Андрій Миколайович,

представник

приватного виконавця: Репак Віталій Валерійович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу боржника: ОСОБА_2 на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича вчинених у межах виконавчого провадження за номером: 71823134 із примусового виконання виконавчого листа за номером: 439/1171/21, який виданий Бродівським районним судом Львівської області від 23 лютого 2022 року, постановив таку ухвалу.

26 березня 2024 року на адресу Бродівського районного суду Львівської області надійшла скарга боржника: ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича, в яких боржник просив суд визнати неправомірним направлення висновку про вартість першої, другої, третьої, четвертої, шостої блок-секції об`єкту незавершеного будівництва житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 3 200 200 (три мільйони двісті тисяч двісті) гривень, що проведена суб`єктом оціночної діяльності: фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (сертифікат оціночної діяльності за номером: 888/21 від 03 грудня 2021 року), який діяв на підставі постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності: суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні за номером: 71823134 від 18 січня 2024 року та договору за № 17/01 із приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білим Андрієм Миколайовичем. Також, просить суд визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича щодо проведення опису та арешту майна боржника у виконавчому провадженні за номером: 71823134, реєстраційний номер майна: 36325017: першої, другої, третьої, четвертої, шостої блок-секції об`єкту незавершеного будівництва житлового будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; а постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича про опис та арешт майна боржника від 18 вересня 2023 року визнати незаконною та скасувати. Окрім цього, просив суд визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності, а постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича про призначення суб`єкта оціночної діяльності від 05 липня 2019 року визнати незаконною та скасувати.

Необхідність задоволення скарги боржник мотивує тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича перебуває виконавче провадження: АСВП за номером: 71823134 з примусового виконання виконавчого листа за номером: 439/1171/21, що виданий 23 лютого 2022 року Бродівським районним судом Львівської області.

Боржник вказує, що 16 березня 2023 року на його адресу надійшла вимога приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича за номером: 3658 від 11 березня 2023 року, в якій приватний виконавець вимагав від боржника сплатити борг за виконавчим провадженням: АСВП за номером: 71823134 у розмірі 229 551 (двісті двадцять дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 47 копійок. У випадку несплати заборгованості за виконавчим провадження, нерухоме майно боржника, а саме: перший, друга, третя, четверта, шоста блок-секція об`єкту незавершеного будівництва житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , буде передано на реалізацію. Також, на адресу боржника надійшла копія висновку про вартість першої, другої, третьої, четвертої, шостої блок-секції об`єкту незавершеного будівництва житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 3 200 200 (три мільйони двісті тисяч двісті) гривень, що проведена суб`єктом оціночної діяльності: фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (сертифікат оціночної діяльності за номером: 888/21 від 03 грудня 2021 року).

Боржник акцентує, що приватним виконавцем, усупереч вимогам норми статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», не було скеровано боржнику протягом одного робочого дня, з моменту отримання звіту про оцінку такого майна, результати визначення вартості майна. Також, під час проведення оцінки нерухомого майна боржника, ні суб`єкт оціночної діяльності, ні приватний виконавець, не здійснювали повного огляду нерухомого майна, зокрема його внутрішнього огляду, що вплинуло на визначення вартості зазначеного нерухомого майна за заниженою ціною.

Боржник наголошує, що приватним виконавцем було порушено порядок вчинення виконавчих дій щодо реалізації майна боржника. Усупереч вимогам статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем першочергово не було звернуто стягнення на кошти на рухоме майно боржника. Також, приватним виконавцем не було надано можливості боржнику добровільно виконати судове рішення та сплатити борг.

Відтак, на думку боржника, дії приватного виконавця суперечать прямим нормам Закону України «Про виконавче провадження», отже є неправомірними та такими, що не підлягають виконанню.

Стягувач: ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. Від її представника: адвоката Івашкова Юрія Володимировича надійшла заява про розгляд скарги без участі стягувача та її представника, вважає скаргу боржника безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Відтак, просить суд відмовити у задоволенні скарги боржника.

Під час судового засідання боржник: ОСОБА_2 заявлені у скарзі вимоги підтримав. Наголосив, що приватним виконавцем було вчинено низку виконавчих дій, які проведені з порушенням порядку, визначеним Законом України «Про виконавче провадження». Приватним виконавцем не було надано можливості боржнику добровільно виконати судове рішення та сплатити заборгованість. Окрім цього, приватним виконавцем абсолютно неправомірно та необґрунтовано проведено опис та арешт майна боржника, а також неправомірно призначено суб`єкта оціночної діяльності. Саме тому дії приватного виконавця є неправомірними та такими, що підлягають скасуванню. Також наголосив, що заперечує проти розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, які понесені приватним виконавцем за результатами розгляду відповідної скарги, за його рахунок як боржника.

Під час судового засідання приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білий Андрій Миколайович та його представник: адвокат Репак Віталій Валерійович проти задоволення скарги боржника заперечили повністю. Пояснили, що приватним виконавцем вчинялися виконавчі дії відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки боржник відмовляється добровільного сплачувати заборгованість за виконавчим провадженням, останнє виконується у примусовому порядку. Приватним виконавцем вчинено дії щодо накладення арешту на грошові кошти боржника, однак такі грошові кошти на рахунках боржника були відсутні. Єдиним грошовим рахунком боржника є банківський рахунок, на який надходять пенсійні виплати. Рухоме майно боржника: транспортні засоби перебувають у розшуку. У добровільному порядку боржник відмовився повідомити приватному виконавцю про місцезнаходження такого рухомого майна. Відтак, приватним виконавцем було здійснено опис та арешт нерухомого майна боржника, а також залучено суб`єкта оціночної діяльності. Відтак, на переконання приватного виконавця та його представника заявлені вимоги боржника є необґрунтованими.

Дослідивши зміст скарги та долучені до неї докази, а також врахувавши пояснення приватного виконавця та представника стягувача, суд вважає, що заявлені боржником вимоги щодо оскарження дій приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича є необґрунтованими з огляду на таке.

Щодо вимоги боржника про визнання недійсним направлення приватним виконавцем висновку про вартість описаного та арештованого майна.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі (єдиний унікальний номер справи: 914/881/17) зроблено правовий висновок про те, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Разом із тим, Закон України «Про виконавче провадження» містить вимоги щодо порядку визначення вартості майна для примусової реалізації.

Відповідно до частини 1-3 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у десятиденний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання.

Нормативними правилами частини 5 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Отже, вказані вимоги закону кореспондують обов`язку приватного виконавця, після отримання звіту про оцінку майна, направити його сторонам виконавчого провадження.

При цьому, частиною 1 статті 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» акцентовано, що рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Тобто, вищезазначеним Законом передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Отже, рецензування звіту з оцінки є законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки, який в межах виконавчого провадження дозволяє швидко та ефективно захистити права боржника. Нормами Закону передбачено право боржника звернутись із вимогою про здійснення рецензування звіту як до суб`єкта рецензування звіту так і до виконавця.

У свою чергу, Закон України «Про виконавче провадження» не містить обов`язку приватного виконавця здійснювати рецензування звіту про оцінку майна, здійснену суб`єктом оціночної діяльності.

Як вбачається із досліджених обставин справи, ОСОБА_2 , будучи наділений правом погодити вартість арештованого майна зі стягувачем, таким правом не скористався. Боржник не звертався до приватного виконавця зі заявою про намір узгодження вартості майна для подальшої реалізації такого на електронних торгах.

Оскільки сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна для примусової реалізації, не повідомили про таку вартість виконавця у встановлений Законом України «Про виконавче провадження» строк, приватним виконавцем було призначено суб`єкта оціночної діяльності з метою визначення вартості нерухомого майна боржника.

При цьому, будь-яких заперечень зі сторони боржника щодо призначення суб`єктом оціночної діяльності: фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (сертифікат оціночної діяльності за номером: 888/21 від 03 грудня 2021 року), на адресу приватного виконавця не надходило.

Суд наголошує, що боржником не надано суду жодних доказів, які б свідчили про незаконність дій приватного виконавця у цій частині. Подання скарги на дії приватного виконавця щодо визнання недійсним направлення висновку про вартість майна, без надання доказів протиправності дій виконавця, не може свідчити про незаконність направлення такого висновку

Окрім цього, суд вважає підставними мотиви представника стягувача про те, що правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Відтак, заявлені вимоги ОСОБА_2 у цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги боржника про визнання неправомірними дій приватного виконавця стосовно відсутності огляду нерухомого майна під час проведення оцінки суб`єктом оціночної діяльності.

За змістом нормативних положень пункту 56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі. Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства; мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; нормативноправових актів, відповідно до яких проводиться оцінка; перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об`єкта оцінки; виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість; висновок про вартість майна; додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. У випадку неможливості особистого огляду об`єкту оцінки, експерт про це письмово зазначає у звіті про оцінку майна.

Як вбачається із досліджених обставин справи, суб`єктом оціночної діяльності: фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було проведено огляд всередині описаного та арештованого нерухомого майна, а саме: першої, другої, третьої, четвертої, шостої блок-секції об`єкту незавершеного будівництва житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердженні цієї обставини у звіті про незалежну оцінку майна містяться фототаблиці з середини об`єкту незавершеного будівництва: житлового будинку (сторінка 29-31 «Додатки до звіту про незалежну оцінку. Фотофіксація об`єкта оцінки»).

Відтак, доводи боржника щодо нездійснення суб`єктом оціночної діяльності огляду об`єкта оцінки не відповідають дійсності. Отже, твердження боржника у цій частини є також необґрунтованими та не можуть підлягати задоволенню.

Щодо вимоги боржника про визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо проведення опису та арешту майна боржника.

Нормативними правилами частини 4 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника (частина 5 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 3 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання.

Себто в приватного виконавця існує законодавчо встановлений обов`язок, який полягає у тому, що після встановлення місцезнаходження майна боржника, необхідно здійснити опис та арешт такого майна, а також залучити суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості такого майна боржника.

Відтак, дії приватного виконавця у цій частині відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Отже, заявлені вимоги ОСОБА_2 у цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги боржника про визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо черговості звернення стягнення на майно боржника.

Імперативними приписами частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» акцентовано, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у десятиденний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до частини 5 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Із доказів у справі вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білим Андрієм Миколайовичем здійснено низку виконавчий дій, із метою з`ясування майнового стану боржника: ОСОБА_2 , у досліджуваному виконавчому провадженні. Боржник не був позбавлений можливості повідомити приватного виконавця про інше своє майно, на яке доцільно першочергово звернути стягнення.

Так, 16 травня 2023 року приватним виконавцем на підставі виконавчого листа та заяви про відкриття виконавчого провадження винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано боржнику для виконання. Одночасно приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 16 травня 2023 року та постанову про розмір мінімальних витрат від 16 травня 2023 року.

Також, 16 травня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та постанову про арешт коштів боржника. Однак, у зв`язку із зверненням боржника про зняття арешту з рахунку, на який йому надходять пенсійні виплати, 16 серпня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з належний ОСОБА_2 коштів, зокрема з пенсійного рахунку відкритого в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк».

Окрім цього, 22 серпня 2023 року приватним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника, якою оголошено в розшук усе рухоме майно боржника, зокрема транспортні засоби. Божником у добровільному порядку не повідомлено приватному виконавцю про реальне місцезнаходження рухомого майна.

Саме тому, опісля вищевказаних дій, 08 вересня 2023 року приватним виконавцем, з метою забезпечення повного фактичного виконання судового рішення, винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника: ОСОБА_2 , якою описано та накладено арешт на нерухоме майно, зокрема й на перший, другий, третій, четвертий, шостий блок-секції об`єкту незавершеного будівництва житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, приватним виконавцем не було порушено черговості здійснення звернення стягнення на майно боржника. Себто приватним виконавцем було виконано усі законодавчі вимоги щодо з`ясування майнового стану боржника. Отже, твердження боржника у цій частини є також необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо розподілу витрат, пов`язаних із розглядом скарги.

Частиною 1 статті 452 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Судом встановлено, що між Адвокатським бюро «Віталія Репака» та приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білим Андрієм Миколайовичем укладено договір про надання правової допомоги за номером 8 від 27 березня 2024 року.

Предметом договору визначено, що клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту, на умовах оплатності.

У зв`язку із розглядом скарги боржника: ОСОБА_2 на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича вчинених у межах виконавчого провадження за номером: 71823134 із примусового виконання виконавчого листа за номером: 439/1171/21, який виданий Бродівським районним судом Львівської області від 23 лютого 2022 року, адвокатським бюро «Віталія Репака» надано професійну правничу допомогу. Розмір винагороди адвоката (гонорар адвоката) становить 9 000 (дев`ять тисяч) гривень. Такі витрати були понесені приватним виконавцем у досліджуваному цивільному провадженні.

За таких обставин, оскільки судом постановлено рішення про відмову в задоволенні скарги божника, суд вважає, що необхідно здійснити розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу за рахунок боржника: ОСОБА_2 на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича, що відповідатиме вимогам ст. 452 ЦПК України.

Керуючись статтями 447-452 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні скарги боржника: ОСОБА_2 на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича вчинених у межах виконавчого провадження за номером: 71823134 із примусового виконання виконавчого листа за номером: 439/1171/21, який виданий Бродівським районним судом Львівської області від 23 лютого 2022 року, відмовити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 05 квітня 2024 року.

Суддя Б.М. Петейчук