Справа № 489/4336/23
Провадження № 2/489/156/24
13 вересня 2024 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Микульшиної Г.А.,
із секретарем судових засідань Тищенко Д.О.,
позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 ,
представника органу опіки та піклування ВК ММР - Кравчук Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини, треті особи: Служба у справах дітей Миколаївської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради,
В липні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить визначити місце проживання дитини разом з ним.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він та відповідач ОСОБА_4 є батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька проживає разом з батьком. Позивач має бажання і намір проживати разом з дитиною однією сім`єю. Він дбає про фізичний та емоційний стан дитини, займається її харчуванням, матеріально забезпечує. За місцем своєї реєстрації та фактичного проживання позивач створив всі необхідні умови для комфортного і безпечного проживання разом з донькою. Мати дитини виховання дитини не займається. Позивач за місцем реєстрації і роботи характеризується позитивно, не зловживає спиртними напоями, має постійний дохід, між ним та донькою добре налагоджений психологічний контакт.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд відібрати малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від ОСОБА_3 без позбавлення її батьківських прав; передати малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання батькові.
Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.08.2023 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.
18.08.2023 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява, згідно якої позивач просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , за його фактичним місцем реєстрації: АДРЕСА_1 .
Після усунення позивачем недоліків позовної заяви згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.08.2023 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради; витребувано у Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради письмовий висновок щодо даного спору.
16.01.2024 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява, згідно якої позивач просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , за його фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 .
15.05.2024 висновок про недоцільність визначення місця проживання малолітньої доньки сторін надійшов на адресу суду.
Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.06.2024 закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті; ухвалено допитати малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 232 ЦПК України для з`ясування її думки щодо розв`язання спору, забезпечення явки якої покладено на ОСОБА_1 .
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Позивач пояснив, що відповідач самостійно у 2022 році покинула дитину, вирішила проживати окремо від неї, при цьому йому не відомо точно ані де вона проживає, ані чим займається, відповідачу зручно, що позивач забезпечує дитину, поки вона влаштовує власне життя. Іноді ОСОБА_3 виходить на зв`язок з ним або з його матір`ю та повідомляє, що приїде провідати дитину, чому він не перешкоджає. Вони спілкуються лише за місце його фактичного проживання, куди відповідач іноді приїжджає. Визначення місця проживання із батьком необхідно позивачу для вирішення питання про реєстрацію дитини, яка станом на час розгляду справи ніде не зареєстрована, та вирішення інших питань, оскільки точне місцезнаходження відповідача йому не відомо, а зокрема і у школі виникають питання, які потребують згоди обох батьків.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Направлена на її адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.
Представник Служби у справах дітей Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, від нього неодноразово надходили заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради - Кравчук Т.В. висновок органу опіки підтримала, проте після допиту малолітньої дитини не заперечувала прийняти рішення суду на власний розсуд.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.
Суд, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши малолітню ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 20).
Зі змісту позовної заяви вбачається, що на теперішній час донька сторін ОСОБА_5 проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2 .
У відповідності до акту від 22.07.2023, підписаного ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживала та перебувала на утриманні свого батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за однією адресою АДРЕСА_3 , з 14.08.2015 по 22.07.2023 (а.с. 9).
Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судомисті» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України станом на 22.07.2023 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 10).
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 12 від 03.01.2020 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).
ОСОБА_1 працює у ТОВ «ВЕНТАРІТЕЙЛ» комірником Департаменту продажів Миколаївського регіону з 04.10.2019, його заробітна плата за період з грудня 2022 року по травень 2023 рок становить 7 344,00 грн. щомісячно (а.с. 15, 22).
Зі змісту довідки Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 12 ОСОБА_5 навчається у 2-А класі даної школи з використанням технології дистанційного навчання (а.с. 17).
ОСОБА_5 перебуває під наглядом лікаря-педіатра Сімейної амбулаторії № 1 КНП ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» (а.с. 18).
Відповідач ОСОБА_5 проживає окремо, протягом тривалого часу до звернення позивача до суду вона самоусунулась від виконання батьківських обов`язків відносно своєї доньки.
У відповідності до заяви ОСОБА_3 , посвідченої приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Гавеля О.О., вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно ОСОБА_5 (а.с. 121).
Малолітня ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що коли вона була у садочку мати проживала з нею та батьком разом, а коли вона стала навчатися у школі вона проживає разом із батьком та бабусею. Їй подобається проживати із татом, уроки їй допомагає роботи бабуся, іноді тата бере її з собою на роботу. З матір`ю ОСОБА_3 проживати не хоче, хоча вона їй такого і не пропонувала після того як перестала жити з нею, з батьком їй веселіше. Останній раз бачила маму, коли та приїхали на її день народження та подарувала їй духи та лак. Іноді бачиться з мамою за місце проживання, коли вона приїжджає та привозить їй цукерки. Чим займається мама та де живе малолітня ОСОБА_5 точно не знає, мама говорить їй, що їздить по справах. До себе в гості відповідач дитину не звала.
Згідно Висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.05.2024 батько неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 фактично проживає в найманій кв. АДРЕСА_4 . 26.10.2023 спеціалістами служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради було обстежено житлово-побутові умови та встановлено, що на час обстеження в квартирі проживали батько ОСОБА_1 , баба ОСОБА_10 та малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1. Дівчинка мешкає в одній кімнаті з батьком, має спальне місце та місце для навчання. Ноутбук та навчальні матеріали, ролики, скейт. Відомості про місце реєстрації дитини відсутні.
13.09.2023 мати дитини, ОСОБА_3 , надала письмові пояснення в службі у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, що не має постійного місця реєстрації та власного житла,проте має можливість ночувати та зберігати речі в кв. АДРЕСА_5 . В кв. АДРЕСА_4 та буд. АДРЕСА_6 який зазначено як її адреса, ніколи не проживала.
15.02.2024 ОСОБА_3 надала письмові пояснення в службі у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, що не проти, щоб її дитина проживала разом з батьком, тому що не має можливості забезпечити її потреби, не має власного житла, не працює, але бажає приймати участь у вихованні дитини.
Згідно соціально-психологічного висновку Миколаївського міського центру соціальних служб від 23.02.2024, фахівцями Центру 12.02.2024 було здійснено відвідування сім`ї ОСОБА_1 та встановлено, що в квартирі АДРЕСА_4 дотримуються санітарно - гігєнічних норм, чисто та прибрано. Малолітня ОСОБА_5 в повній мірі забезпечена речами першої необхідності: одягом та взуттям відповідно до віку, іграшками, продуктами харчування. Для дитини облаштована окрема кімната, окреме спальне місце та місце для гри. Батько дитини зазначив, що не проти спілкування матері з ОСОБА_5, проте бажає, щоб дитина проживала разом з ним.
Згідно з викладеним, виходячи з інтересів дитини, керуючись ст.ст. 19, 160 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає за недоцільне визначення місця проживання дитини за відсутністю спору між батьками (а.с. 130-132).
Згідно з частинами 2, 8, 9 статті 7 СК сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до статті 8 Закону «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.
Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону «Про охорону дитинства»).
Згідно статті 12 цього Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Місцем проживання дитини є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Відповідно до частин 1, 2 статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Дитина не може бути передана для проживання тому з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Відповідно до частини 1 статті 18, частини 1 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Частиною 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, параграф 76).
Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору.
Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди, насамперед, мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.
Відповідно до вимог статті 19 СК при розгляді спорів, зокрема, щодо визначення місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Як вбачається з наданого Висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.05.2024, вважає за недоцільне визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутністю спору між батьками.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб.
Частиною 1 статті 6 та статтею 13 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
За таких обставин суд вважає за можливе не погодитись з висновком органу опіки та піклування, оскільки він не є достатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини.
Судом встановлено, що за місцем свого проживання ОСОБА_1 створив доньці всі належні умови для повноцінного розвитку та виховання, дитина відчуває постійну турботу та любов, навчається, має друзів, звикле для неї оточення.
Проживання у звичній для себе обстановці створює відчуття захищеності та сприяє стабільності психічного та емоційного стану дитини; дитина тривалий час проживає разом з батьком.
Та обставина, що відповідач ОСОБА_3 не заперечує проти визначення місця проживання її малолітньої доньки разом з батьком, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про визначення місця проживання дитини, оскільки в разі задоволення позовних вимог позивач ОСОБА_1 отримує можливість самостійно вирішувати юридичні питання, пов`язані з вихованням своєї доньки (реєстрацію місця проживання, виїзд за кордон, тощо).
Враховуючи всі зазначені обставини, сталі сімейні та соціальні зв`язки, які склались у дитини за місцем проживання з батьком, недоцільність порушення стабільності повсякденного життя дитини, а також належне та відповідальне ставлення ОСОБА_1 до виконання батьківських обов`язків, суд вважає, що визначення на теперішній час місця проживання малолітньої ОСОБА_5 з батьком максимально відповідатиме найкращим інтересам дитини, сприятиме повноцінному її вихованню та розвитку у звичному для неї середовищі.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визначення місця проживання неповнолітнього сина разом з ним обґрунтований, проте підлягає частковому задоволенню. А саме, суд не вважає за доцільне визначення конкретної адреси проживання дитини, оскільки позивач на теперішній час орендує житло, де проживає з дитиною, та має можливість змінити місце свого проживання. Між тим визначення місця проживання доньки разом з батьком, незалежно від адреси проживання, на переконання суду, найбільше відповідає інтересам дитини.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.
Керуючись статтями 4, 19, 27, 141, 263-265 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини, треті особи: Служба у справах дітей Миколаївської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради - задовольнити частково.
Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;
третя особа: Служба у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, адреса: м. Миколаїв, просп. Богоявленський, 1;
третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20
Повний текст рішення складено 13.09.2024.
Суддя Г.А. Микульшина