КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/561/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року місто Київ

справа №359/4844/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Журавського В.В., повний текст рішення складено 02 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Друга бориспільська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив:

визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкриласяспадщина у вигляді домоволодіння, яке розташовується за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказував, що на випадок своєї смерті батькозаповіт не склав.

Зазначав, що вінта відповідач як рідні брат та сестра є спадкоємцями першої черги за закономпісля смерті ОСОБА_4 .

Посилався на те, що відповідач, не ставлячи його до відома про смерть батька, у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та на підставі її заяви Другою Бориспільською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_4

Вказував, що 01 травня 2023 року він отримав від Другої бориспільської державної нотаріальної контори повідомлення про пропуск ним строку для прийняття спадщини, з якого він і дізнався про смерть батька.

Вважає, що строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 ним був пропущений у зв'язку з активним веденням бойових дій, пов'язаних з військовою агресією Російської Федерації проти України, що позбавляло можливості вільно пересуватися; карантинні обмеження; йому виповнилось 21 рік, але у зв'язку тим, що він продовжує навчання та перебуває на повному утриманні матері та вітчима тому всі юридично значимі дії він здійснює виключно з їх згоди; приховування відповідачем факту смерті батька; за життя спадкодавця останній не спілкувався з позивачем та не приймав участі в його вихованні.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2023 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визначено ОСОБА_3 додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю в один місяць з дня набрання судовим рішенням законної сили, після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування вимог посилався на те, що аналізуючи показання свідка та письмові докази, суд першої інстанції погодився з доводами позивача стосовно відсутності між ним та спадкодавцем тісних родинних відносин, які полягають, зокрема в ухиленні від обов`язку батька утримувати сина до досягнення ним повноліття, та як наслідок необізнаність позивача про смерть спадкодавця. Позивач в межах місячного строку з дня коли позивачу стало відомо про смерть спадкодавця він звернувся до суду з відповідним позовом що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2023року.

Вказував, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не було надано належну оцінку поясненням та відповідям позивача при допиті його в якості свідка, де ним було повідомлено суд, що з батьком не спілкувався та не підтримував родинні відносини через те що батько відмовлявся від спілкування з ним (при цьому, позивач повідомив, що свідків при їх зустрічі не було) і як наслідок, судом визнано доводи позивача стосовно відсутності між ним та спадкодавцем тісних родинних відносин такими, що призвели до поважних причин пропущених ним строку для подання заяви про прийняття спадщини з чим відповідач не погоджується так як вважає що неспілкування позивача зі спадкодавцем внаслідок неприязних відносини між ними, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Зазначав, що судом не мотивовано та не враховано наявності однакових можливостей у позивача та відповідача щодо підтримання стосунків, спілкування та допомоги батьку, який при житті хворів онкологічним захворюванням (віддаленість проживання, наявності інформації щодо місця проживання спадкодавця, наявності інформації щодо номеру мобільного телефону спадкодавця та сусідів з місця його проживання, можливості самостійно спілкуватися, тощо).

Посилався на те, що судом не враховано, пояснення відповідача про те, що через хворобу, спадкодавець останній час не працював і саме тому, відповідачем здійснювалася спадкодавцю матеріальна та фінансова допомога для закупівлі йому ліків та продуктів.

Відповідач вважає, що загальноприйнятим в українському суспільстві є те, що дорослі діти мають цікавитися життям своїх батьків, провідувати їх, телефонувати, з урахуванням того, що сучасні засоби зв`язку дають можливість це робити. Також, відповідач вважає, що саме хвороба спадкодавця, відсутність здоров`я для працевлаштування призвела до існування боргу по аліментам на користь позивача

Вказував, що при ухваленні судового рішення було порушено вимоги ч.6 ст.259 ЦПК України, де зазначено, що у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи. Розгляд справи відбувся 20 вересня 2023 року, а складання повного рішення суду відбулося 02 жовтня 2023 року.

30 листопада 2023 року на адресу Київського апеляційного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказував, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Позивач та його представник в судовому засіданні апеляційного суду заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа Друга бориспільська державна нотаріальна контора у судове засідання апеляційного суду не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила листа, в якому просила розглядати справу у відсутність її представника.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність третьої особи відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин.

Колегія суддів не погоджується зтаким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача та відповідача ОСОБА_4

13 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Другої бориспільської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Другою бориспільською державною нотаріальною конторою 13 жовтня 2022 року було заведено спадкову справу №192/2022 до майна померлого ОСОБА_4 .

З спадкової справи вбачається, що листом від 27 квітня 2023 року державний нотаріус Другої бориспільської районної державної нотаріальної контори Скрипка А.О. повідомила ОСОБА_3 про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , а також про пропуск строку для прийняття спадщини з роз'ясненням права на звернення до суду за захистом своїх спадкових прав.

Вказаний лист був отриманий позивачем 01 травня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

03 травня 2023 року ОСОБА_3 повідомив Другу бориспільську державну нотаріальну контору про необізнаність про смерть ОСОБА_4 та про його намір звернутися до суду з вимогою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно із спадкоємцем.

Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частина 3 ст.1272 ЦК України визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно роз`яснень, які викладені у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними при цьому слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження №61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження №61-21447св19), від 26 лютого 2020 року у справі №286/27/18 (провадження №61-39817св18).

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо (постанова Верховного Суду від 28 жовтня 2022 року у справі №361/1699/20-ц).

У постанові від 20 жовтня 2021 року в справі №405/7111/19 Верховний Суд зазначив, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об'єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як на підставупропуску строку для прийняття спадщини, позивач посилався на те, що строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 ним був пропущений у зв'язку з:активним веденням бойових дій, пов'язаних з військовою агресією Російської Федерації проти України, що позбавляло можливості вільно пересуватися; карантиннимиобмеженнями; йомувиповнилось 21 рік, але у зв'язку тим, що він продовжує навчання та перебуває на повному утриманні матері та вітчима тому всі юридично значимі дії він здійснює виключно з їх згоди; приховування відповідачем факту смерті батька; за життя спадкодавця останній не спілкувався з позивачем та не приймав участі в його вихованні.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач був допитаний в якості свідка та пояснив, що з батьком не спілкувався та не підтримував родинні відносини. В дорослому віці він намагався налагодити з батьком відносини, для цього двічі приїздив до нього, але останній відмовився від спілкування. У батька існувала заборгованість зі сплати аліментів на його утримання до досягнення ним повноліття. Про смерть батька він дізнався з листа нотаріуса приблизно в травні 2023 року. При цьому, на той час вже пройшло близько року з часу відкриття спадщини.

З довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, виданої головним державним виконавцем Бориспільського МВДВС ГТУЮ у Київській області Шведом Р.М. від 10 травня 2023 року вбачається, що за період з 05 вересня 2006 року по 30 квітня 2023 року у ОСОБА_4 виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 141738,02 грн.

У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі №750/262/20 зазначено, що неспілкування позивача зі спадкодавцем внаслідок неприязних відносини між ними, а також необізнаність спадкоємця про факт смерті батька не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність причин пропуску зазначеного строку.

Таким чином, необізнаність про смерть спадкодавця не є поважною причиною для визнання додаткового строку для прийняття спадщини.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №635/4551/18, від 27 травня 2020 року у справі №336/1127/17, від 30 червня 2020 року у справі №431/5782/17, від 03 березня 2021 року у справі №145/148/20, від 21 квітня 2022 року у справі №296/12109/18, від 13 квітня 2023 року у справі №522/17537/18, від 20 вересня 2023 року у справі №638/16540/20.

Доводи позивача, що відповідач не повідомила йогопро смерть батька, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідач такого обов'язку не має.

Також не є поважною причиною пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини наявність карантинних обмежень та ведення бойових дій, пов'язаних з військовою агресією Російської Федерації проти України, що позбавляло можливості вільно пересуватися, оскільки позивачем не доведено наявність причин, які б перешкоджали йому направити заяву про прийняття спадщини поштою, що передбачено у главі 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5.

Посилання позивача на те, що йому виповнилось 21 рік, але у зв'язку тим, що він продовжує навчання та перебуває на повному утриманні матері та вітчима, тому всі юридично значимі дії він здійснює виключно з їх згоди, не є об'єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов'язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

З огляду на вищевикладене, оскільки підстави, на які посилається позивач, з урахуванням зазначених вище норм права та релевантної практики Верховного Суду, не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали ОСОБА_3 у встановлений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у порядку, визначеному статтею 1272 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

А відтак, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 .

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 на користь відповідача судові витрати у розмірі 1610,40 грн.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Друга бориспільська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1610 грн. 40 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2024 року.

Головуючий:

Судді: