ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3174/24 Справа № 932/7814/23 Суддя у 1-й інстанції - Цитульський В. І. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Городничої В.С.,

суддів Петешенкової М.Ю., Лопатіної М.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у м.Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2023 року у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 18.11.2021 року, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому збільшено до 41000 грн. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на сайті www.privatbank.ua, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, який за своєю природою є змішаним договором, що містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Стверджує, що банк виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі, надавши можливість відповідачу розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Вважає, що відповідачка не виконала свої зобов`язання з повернення кредитних коштів, внаслідок чого у неї станом на 11.06.2023 року виникла заборгованість в розмірі 43034,76 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 34138,63 грн та заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в розмірі 8896,13 грн. Вказує, що зобов`язання припиняється його повним виконанням, однак відповідачка продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів банку. З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг № б/н від 18.11.2021 року в розмірі 43034,76 грн.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.11.2021 року в розмірі 28310,44 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» сплачений судовий збір в сумі 1765, 67 грн.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог оскаржило АТ КБ «ПриватБанк», в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду в цій частині є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що на підтвердження підставності позовних вимог надано копію заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», особисто підписану відповідачкою, в якій передбачені основні умови кредитування, в тому числі і процентна ставка за користування кредитними коштами для карти «Універсальна» в розмірі 42,0 % річних та для карти «Універсальна Gold» в розмірі 40,8 % річних, а процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту становить 84 % річних. Зазначає, що при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору, а тому відсутні підстави для відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення процентів за користування кредитом. Вважає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Вказує, що повернення кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування є істотними умовами при наданні кредитних коштів. Наголошує, що відповідачка протягом тривалого часу користувалася кредитною карткою та частково погашала заборгованість, а дії спрямовані на виконання умов укладеного правочину, свідчать про його визнання. Крім того, відповідачка не спростувала наданого банком розрахунку заборгованості. З наведених підстав АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду в частині відмови позовних вимог.

Відповідачка не скористалась своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 18.11.2021 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку», отримавши кредитну картку для користування кредитними коштами.

В матеріалах справи міститься копія анкети-заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку», яка містить анкетні дані ОСОБА_1 та підписана нею.

Відповідачка в анкеті-заяві підтвердила свою згоду на те, що дана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», які викладені на офіційному сайті банку www.privatbank.ua складають між нею і банком договір про надання банківських послуг.

Підписана відповідачкою заява про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» складається з анкетних даних позичальника та двадцяти двох пунктів, які містять істотні умови кредитного договору.

В пункті 1 заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» передбачені істотні умови договору «Кредитні картки».

Пунктом 1.2 заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» передбачені основні умови кредитування, зокрема, тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, розмір кредитного ліміту, який не перевищує 200 000,00 грн для карт «Універсальна» та 200 000,00 грн для карт «Універсальна Gold», а також строк кредитування 12 місяців з пролонгацією.

Згідно з п. 1.3 заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку» процентна ставка становить 42.0% річних для карт «Універсальна» та 40.8% річних для карт «Універсальна Gold».

Відповідно до п. 2.1.1.2.6 «Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку», викладених в пункті 4 заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», сторони узгодили, що в період строку користування кредитом клієнт має право змінювати вид кредитної картки. При цьому сторони узгодили, що в такому разі оплатність за користування кредитом може змінюватися як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення, відповідно до діючих тарифів банку для відповідного типу карток на дату зміни типу картки. При цьому зміна картки не потребує додаткового погодження сторонами.

На виконання умов кредитного договору № б/н від 18.11.2021 року ОСОБА_1 надано кредитну картку № НОМЕР_1 (тип картки «Універсальна GOLD») від 18.11.2021 року з терміном дії до 07/25, що підтверджується довідкою, виданою АТ КБ «ПриватБанк».

Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , підтверджується, що 18.11.2021 року встановлено кредитний ліміт 41000,00 грн, який 18.11.2021 року зменшено до 300,00 грн, а 06.01.2022 року зменшено до 0 грн.

Випискою по рахунку за період з 18.11.2021 року до 27.06.2023 року підтверджується, що ОСОБА_1 використовувала кредитні кошти, в тому числі шляхом зняття готівки в банкоматі, оплати товарів та послуг, переказу коштів на банківські карти інших клієнтів, а також сплачувала кошти на погашення заборгованості за кредитним договором.

З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором № б/н від 18.11.2021 року, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 станом на 11.06.2023 року вбачається, що така становить 43034,76 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 34138,63 грн та заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в розмірі 8896,13 грн.

Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальницею кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, - колегія дійшла висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно наданого банком розрахунку заборгованості, категорія заборгованість за простроченим тілом кредиту частково сформована з відсотків, що зараховані банком для погашення за рахунок кредиту, тобто не є тілом кредиту, що фактично отримане відповідачкою. Позивачем безпідставно була збільшена заборгованість відповідачу по тілу кредиту за рахунок кредитних коштів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь банку тіла кредиту у розмірі 28310,44 грн.

Щодо доводів апелянта про стягнення заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом, колегія суддів, перевіривши матеріали справи, встановила, що до 11.06.2023 року банк нараховував проценти за користування кредитними коштами за процентною ставкою 3,4% на місяць, що становить 40,8 % річних, а отже відповідає умовам кредитного договору № б/н від 18.11.2021 року, підписного сторонами.

Відповідачка, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надала жодних доказів на спростування поданого банком розрахунку заборгованості, в тому числі і таких, що підтверджували б сплату заборгованості в повному обсязі чи відсутність такої.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що в заяві про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» від 18.11.2021 року, підписаній відповідачкою, сторони погодили розмір процентної ставки та порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами, у відповідачки наявна заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитними коштами в розмірі 8896,13 грн, а відтак така підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, що свідчить про підставність позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в цій частині.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, а також з урахуванням пропорційності задоволених вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3030,18 грн за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування кредитом задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за простроченими відсотками на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» по кредитному договору №б/н від 18.11.2021 року станом на 11.06.2023 року в розмірі 8896,13 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 3030,18 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Головуючий: Городнича В.С.

Судді: Петешенкова М.Ю.

Лопатіна М.Ю.