Провадження №: 2-др/336/4/24
05 квітня 2024 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача адвоката Ісаєвої Н.С. про ухвалення додаткової ухвали по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
04.11.2022 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 .
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2023 року позов залишено без розгляду за заявою ОСОБА_1 .
Позивачем заперечень щодо ухвалення додаткового рішення не подано.
Судом заяву розглянуто заяву без виклику учасників у відповідності до положень ст. 270 ч. 4 ЦПК України за відсутністю в тому необхідності.
При вирішенні вказаної заяви суд керується наступним.
Статтею 142 ч. 5, 6 ЦПК України вказано, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
У свою чергу ст. 141 ч. 9 ЦПК України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
В цьому випадку позивачем було ініційовано позов та відповідне судове провадження, у зв?язку із яким відповідачем понесені витрати, натомість згодом позивачем заявлено про залишення позову без розгляду, що має ознаки зловживання процесуальним правом.
При вирішенні питання про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу суд керується наступним.
Статтею 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Стаття 137 ЦПК України вказує, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
На підтвердження розміру понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу представником надано копію договору про надання правової допомоги від 20.04.2023 року, акти виконаних робіт від 19.05.2023 року, від 11.09.2023 року, від 18.09.2023 року, від 20.09.2023 року, рахунки на оплату від 19.05.2023 року, від 11.09.2023 року, від 18.09.2023 року, від 20.09.2023 року та платіжні інструкції від 19.05.2023 року на суму 5000 гривень, від 12.09.2023 року на суму 3500 гривень, від 18.09.2023 року на сумі 2000 гривень, від 21.09.2023 року на суму 2000 гривень.
Стаття 137 передбачає також, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до висловленої Верховним Судом у постанові від 09.07.2019 року по справі № 923/726/18 позиції від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивачем не подавалось клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, зазначені адвокатом послуги були фактично надані, що підтверджується матеріалами справи.
Враховуючи вищевказане, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що витрати на правничу допомогу належить стягнути з позивача на користь відповідача в повному обсягу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України,
Заяву представника відповідача адвоката Ісаєвої Н.С. про ухвалення додаткової ухвали по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити.
Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.І. Дацюк