Провадження № 2/752/5109/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 вересня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Машкевич К.В., за участю секретаря - Тертій К.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Дочірнього підприємства «Поряд. Ок. Управління та експлуатація нерухомості» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 12 132, 84 грн. заборгованості з оплати за додаткові житлові послуги та обслуговування машиномісць підземного паркінгу, з яких:

-11 910,68 грн. - заборгованість з оплати за додаткові житлові послуги та обслуговування машиномісць;

-119, 16 грн.- інфляційне збільшення;

-103, 00 грн. - 3% річних.

Посилається в позові на те, що відповідно до Протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «Дипломат Хол» №9/19.3 від 03 квітня 2019 року ДП «Поряд. Ок. Управління та експлуатація нерухомості» є виконавцем додаткових послуг для співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Протоколом №20/17.12 загальних зборв співвласників від 02 січня 2021 року та відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, Додаткової угоди №1 від 04 січня 2021 року встановлено розмір ціни за дотикові житлові послуги ( квартира, житлові приміщення ) - 5, 49 грн./ 1 кв.м., додаткові житлові послуги ( підземний гараж, м/м)- 11, 76 грн./ кв.м.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідано до Свідоцтва про право власності від 19 листопада 2010 року відповідач є власникм машиномісь № НОМЕР_1 та НОМЕР_3 у підземному гаражі будинку.

Відповідач користується додатковими послугами за обслуговування квартири та машиномісць, однак систематично ухиляється від виконання рішень зборів вспіввласників та не сплачує надані послуги.

У зв`язку з цим за період часу з 01 травня 2023 року до 30 квітня 2024 року утворилася заборгованість у розмірі 11 910, 68 грн.

З урахуванням цього, просить стягнути суму заборгованості, та 119,16 грн. інфляційного збільшення та 103, 00 грн. річних на підставі ч.2 ст.625 ЦК України.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 17 травня 2024 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 20 травня 2024 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження в справі, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Відповідно до ст.178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для подання відзиву.

03 липня 2024 року відповідач подав відзив, яким проти позову заперечує.

Посилається на те, що договір від 10 квітня 2019 року стосується житлової послуги, а не комунальних послуг.

Вказаний договір та додаткова угода до нього був укладений між позивачем та ОСББ «Дипломат Хол» як колективним споживачем.

В свою чергу, ч.3 ст.7 Закону України`Про житлово-комунальні послуги» наділяє колективного споживача правом укладати лише договори про надання комунальних послуг.

З урахуванням цього вважає, що позивач уклав договір про надання житлової послуги з перевищенням обсягу цивільної дієздатності, що є підставою для визнання такого договору недійсним на підставі ст.ст.203 та 215 ЦК України.

Зазначив також, що вказаний договір не містить жодних вимог до якості послуг взагалі, а тому він не може вважатися укладеним у розумінні вимог ч.1 ст.638 ЦК України.

Перелік послуг та їх ціна приведені в додатку №1 до Договору.

Будь-яких доказів надання йому таких послуг позивач при зверненні до суду не надав.

Стверджує, що жодна з передбачених кошторисом послуг позивачем надана не була та не була ним спожита.

Крім того, позивачем не надано буд-яких доказів, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , а наданий ним витяг з Державного реєстру не може бути таким доказом, оскільки з моменту його отримання минуло 16 місяців.

Про те, що він є власником паркомісць №№ НОМЕР_1 та НОМЕР_3, позивач взагалі будь-яких доказів не надав.

Тото, позивач не довів, що він є власником квартири та паркомісць.

Звернув увагу також на те, що позивач не надав доказів понесених витрат на правову допомогу, оскільки правову допомог йому надавав адвокат Верхогляд М.Л., а кошти позивачем за надані правові послуги були сплачеі ФОП ОСОБА_2 .

З урахуванням цього, просить у позові відмовити.

22 липня 2024 року представник позивача подав відповідь на відзив, яким підтвердив приведені в позові обставини.

Зазначив, що обраний відповідчем спосіб захисту є мініпулятивним та недобросовісним.

Звернув увагу на те, що відповідач протягом тривалого часу виконував умови договору, частково сплачуючи надані послуги по квартирі та паркомісцях.

Просить задовольнити позов.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Судом встановлено, що відповідач на підставі Свідоцтва про право власності від 18 червня 2013 року є власником квартири АДРЕСА_1 та машиномісць № НОМЕР_1 та НОМЕР_3 в підземному паркінгу будинку.

Вказані обставини підтверджуться Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10 січня 2023 року.

( а.с. 15 )

В будинку АДРЕСА_1 створено та діє Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дипломат Хол».

Відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» цей Закон визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Статтею 10 даного Закону визначено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори.

Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, в тому числі:

1) питання про використання спільного майна;

2) визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників;

3) прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд.

Встановлено, що ДП «Поряд. Ок. Управління та експлуатація нерухомості» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за основними видами діяльності: комплексне обслуговування об`єктів (основий ).

Рішенням Загальних зборів ОСББ «Дипломат Хол» №9/19.3 від 03 квітня 2019 року ДП «Поряд. Ок. Управління та експлуатація нерухомості» визначено виконавцем додаткових послуг для співвлаників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

10 квітня 2019 року між позивачем, як управителем, та ОСББ «Дипломат Хол» укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

За умовами договору позивач, як управитель, зобов`язався надавати співвласникам будинку послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 , а співвласники зобов`язалися оплачувати управителю послуги з управління згідно з вимогами законодавства та умовами договору.

Рішенням загальних зборів співвласників від 02 січня 2021 року, оформленого протоколом №20/17.12, та відповідно до кошторису витрат, який є невід`ємною частиною договору про надання послуг від 10 квітня 2019 року, Додаткової угоди №1 від 04 січня 2021 року, встановлено розмір тарифів на додаткові послуги, а саме: для житлових приміщень - 5, 49 грн. за 1 кв. м, додаткові послуги для паркінгу (підземного гаражу, машиномісця) - 11, 76 грн за 1 кв.м.

( а.с. 6 - 15 )

Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Перелік житлово-комунальних послуг визначено статтею 5 Закону.

За змістом ч. 1 ст. 16 Закону надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно.

Таким чином, відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Згідно з ч.2 ст.7 Закону оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, є обов`язком споживача таких послуг.

Пунктом 10 ч.2 ст.7 Закону визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості з 01 травня 2023 року до 30 квітня 2024 року заборгованість відповідача за надані послуги становить 11 910, 68 грн.

На вказану суму нараховано 119,16 грн. інфляційних втрат та 103, 00 грн. річних відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

( а.с. 17 - 18 )

Подавши відзив, відповідач суму заборгованості та правильності розрахунків позивача не спростовував.

Заперечував лише сам факт законності укладеного договору від 10 квітня 2019 року, провівши його аналіз та зміст.

Суд враховує, що з точки зору ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідач, оспорюючи законність укладеного договору, не заперечував його дійсності.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, відповідно до загальних умов виконання зобов`язань, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

З цього випливає, що правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч. 1 ст. 509 ЦК України, вимагати сплати грошей за надані послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

З урахуванням цього та приведених позивачем обґрунтувань, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Суд не приймає до уваги приведених у відзиві відповідача заперечень та тверджень, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

Звертаючись до суду, позивачем були надані докази як заборгованості відповідача за наданими послугами та свого права на звернення до суду за її стягненням, так і докази володіння відповідачем об`єктами, плату за утримання яких він має вности.

Крім довідки з Державного реєтру речових прав, ці обставини підтверджуються і рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 07 грудня 2022 року в справі №752/11407/22 про стягнення з відповідача заборгованості за ці ж послуги за інший період, яке набрало законної сили.

Наявність у нього права власності на квартиру АДРЕСА_1 та паркомісць № НОМЕР_1 та НОМЕР_3 відповідач не спростував, обмежившись самим посиланням на строк виготовлення наданої позивачем довідки та, з його точки зору, обов`язку позивача довести ці обставини.

В той же час, суд враховує, що статтями 22, 24 Конституції України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Суд також враховує і те, що одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність.

З урахуванням вказаних принципів та приведеного вище, суд не приймає до увагу приведені відповідачем заперечення і в цій частині.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України во витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що 25 січня 2023 року між позивачем та адвокатом Верхоглядом М.Л., який є фізичною особою-підприємцем, укладений Договір № 250123 про надання професійної правничої допомоги.

15 травня 2024 року між його сторонами був підписаний Акт №6/05 прийому-передачі виконаних робіт на суму 10 000, 00 грн.

Вказана сума була сплачена позивачем на рахунок адвоката в банківській установі.

( а.с. 20 - 26 )

Статтею 59 Конституції закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до п.п.6, 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову.

З точки зору ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні розміру судових витрат, які підлягають відшкодуванню на користь відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України за клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постановіВеликої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Разом з тим, відповідач з клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу до суду не звертався.

Суд враховує, що в даній категорії справ давно склалася усталена судова практика та давно визначені способи захисту порушених прав.

Враховуючи викладене вище, предмет спору сторін та складність справи, характер та обсяг виконаної роботи адвокатом, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 322, 509, 526, 625 ЦК України,Законом України» Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Законом України» Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 133, 141, 259, 263 - 266, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «Поряд. Ок. Управління та експлуатація нерухомості» 11 910, 68 грн. заборгованості, 119, 16 грн. інфляційних втрат та 103, 00 грн. річних.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства» Поряд. Ок. Управління та експлуатація нерухомості» 3 028, 00 грн. судового збору та 5 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Позивач: Дочірнє підприємство «Поряд. Ок. Управління та експлуатація нерухомості», адреса: 01033 м.Київ, вул. Жилянська, 59, а/с №27 відділення «Укрпошта», .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.В. Машкевич