УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року

м. Київ

справа № 185/5224/21

провадження № 61-18520ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії/бездіяльність державного виконавця Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Кукаріної Наталії Олександрівни,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив суд: визнати рішення, дії чи бездіяльність начальника Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного МУЮ (м. Одеса) - державного виконавця Кукаріної Н. О. в частині відкладення примусового виконавчого провадження неправомірними; визнати постанову державного виконавця Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного МУЮ (м. Одеса) Кукаріної Н. О. від 26 липня 2023 року, якою відкладено проведення виконавчих дій за виконавчим листом в справі № 185/5224/21 від 10 липня 2023 року, незаконною та скасувативказану постанову; зобов`язати державного виконавця продовжити примусове виконавче провадження за виконавчим листом в справі № 185/5224/21 від 10 липня 2023 року.

Скаргу заявник обґрунтовував тим, що 11 липня 2023 року начальником Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного МУЮ (м. Одеса) Кукаріною Н. О. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1, розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого листа Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2023 року № 185/5224/21, постановою від 13 липня 2023 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника.

Вказував, що 27 липня 2023 року він отримав постанову начальника Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного МУЮ (м. Одеса) Кукаріної Н. О. про відкладення проведення виконавчих дій від 26 липня 2023 року, винесену на підставі заяви боржника про відкладення проведення виконавчих дій від 25 липня 2023 року, оскільки до суду подано заяву про роз`яснення рішення суду для вирішення питання відрахування податків за виконавчим документом, на підставі якого відкрито виконавче провадження.

Стверджував, що у державного виконавця були відсутні законні підстави відкладати проведення виконавчих дій з примусового виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2023 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року, в задоволенні скарги відмовлено.

26 грудня 2023 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року та ухвалити нове рішення про задоволення скарги.

Свої вимоги заявник обґрунтовує неправильним застосуванням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, зокрема, вказує на невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне встановлення фактів та неправильну оцінку судами здійснених державним виконавцем порушень норм законодавства.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов такого висновку.

Суди встановили, що на виконанні у Павлоградському ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного МУЮ (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 185/5224/21 про стягнення з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24 квітня 2019 року по 30 серпня 2021року в розмірі 537 583, 10 грн.

11 липня 2023 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Виконавче провадження № НОМЕР_1 про стягнення заборгованості на користь ОСОБА_1 об`єднано у зведене виконавче провадження № НОМЕР_2 про стягнення коштів з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь фізичних осіб. Під час примусового виконання вказаного зведеного виконавчого провадження 13 липня 2023 року винесено постанову про арешт коштів боржника ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та направлено платіжну інструкцію до банківських установ для примусового стягнення коштів з рахунків боржника.

26 липня 2023 року на депозитний рахунок Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного МУЮ (м. Одеса) надійшли кошти, стягнуті з боржника відповідно до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_2.

26 липня 2023 року до Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного МУЮ (м. Одеса) надійшла заява представника боржника про відкладення виконавчих дій на підставі звернення з заявою про роз`яснення рішення суду в порядку статті 271 ЦПК України до Дніпровського апеляційного суду, так як виконавчим документом, на підставі якого відкрито виконавче провадження, не відображено питання сплати податків та інших обов`язкових платежів при стягненні з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 24 квітня 2019 року по 30 серпня 2021 року у розмірі 537 583, 10 грн.

26 липня 2023 року державним виконавцем була винесена постанова про відкладення проведення виконавчих дій строком на 10 робочих днів, а саме до 08 серпня 2023 року. Також боржнику 31 липня 2023 року було надіслано вимогу з приводу надання розрахунку податків за виконавчим документом № 185/5224/21.

Станом на 08 серпня 2023 року від боржника ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», а також від Дніпровського апеляційного суду на адресу Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного МУЮ (м. Одеса) роз`яснення рішення суду з примусового виконання виконавчого листа № 185/5224/21 не надходило.

Суди встановили, що 09 серпня 2023 року начальником Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного МУЮ (м. Одеса) здійснено розподіл коштів та перераховано борг у розмірі 537 583, 10 грн на користь стягувача ОСОБА_1 згідно з виконавчим листом № 185/5224/21.

09 серпня 2023 року в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.

За приписами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову (стаття 32 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суди правильно зазначили, що права ОСОБА_1 діями державного виконавця порушено не було, оскільки строк, на який державним виконавцем було відкладено виконавчі дії, не перевищував десятиденного строку, визначеного частиною першою статті 32 Закону України «Про виконавче провадження», постанова державного виконавця від 26 липня 2023 року про відкладення проведення виконавчих дій строком на 10 робочих днів до 08 серпня 2023 року була винесена ним в межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Встановивши відсутність порушення прав ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження, а також з огляду на фактичне виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 зводяться до незгоди із висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин та відносяться до переоцінки доказів, які були досліджені та оцінені судами з правильним застосуванням норм матеріального права та додержанням норм процесуального права. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії/бездіяльність державного виконавця Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Кукаріної Наталії Олександрівни відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко