У Х В А Л А

04 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 761/27602/22

провадження № 61-17189вд23

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду: Лідовця Р. А., Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення недоотриманої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дворцов Владислав Ігорович, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» (далі - АТ «Міжнародний резервний банк») про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення недоотриманої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з АТ «Міжнародний резервний банк» недоплаченої частини компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 301 661,67 грн скасовано.

Стягнено з АТ «Міжнародний резервний банк» на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 301 661,67 грн з вирахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

01 грудня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дворцов В. І., засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року, скасувати постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року в частині незадоволених позовних вимог та передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано справу із Шевченківського районного суду м. Києва.

27 березня 2024 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшла заява про відвід колегії суддів Верховного Суду: Лідовця Р. А., Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., від участі у розгляді цієї справи.

Заяву про відвід мотивовано тим, що судді: Лідовець Р. А., Коломієць Г. В. та Луспеник Д. Д. розглядали цивільну справу № 761/13219/22 за позовом звільненого працівника АТ «Міжнародний резервний банк» та у межах цієї цивільної справи були встановлені аналогічні обставини справи, а також була надана правова оцінка наказам АТ «Міжнародний резервний банк», які є спірними у справі № 761/27602/22 за позовом ОСОБА_1 . Тобто, судді Лідовець Р. А., Коломієць Г. В. та Луспеник Д. Д. вже сформували правову позицію щодо спірних наказів АТ «Міжнародний резервний банк». Тому, у ОСОБА_1 є сумніви у безсторонності, неупередженості та об`єктивності розгляду справи цим складом суду.

Також, заявник вказує, що за аналогічних обставин в межах справи № 697/2102/22 судді Лідовець Р. А., Коломієць Г. В. та Луспеник Д. Д. заявляли самовідводи, які були задоволені ухвалами від 11 березня 2024 року та 14 березня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д. від 03 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду: Лідовця Р. А., Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., від участі у розгляді справи визнано необґрунтованою та передано для вирішення іншому судді визначеному в порядку, передбаченому частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 03 квітня 2024 року судова колегія дійшла висновку, що зміст заяви ОСОБА_1 не свідчить про наявність підстав для відводу суддів, передбачених положеннями статей 36, 37 ЦПК України, так як висновки у справі № 761/13219/22 не є преюдиційними при розгляді справи № 761/27602/22.

Посилання заявника на те, що колегією суддів були заявлені самовідводи у справі № 697/2102/22, не є підставою для відводу у справі № 761/27602/22, оскільки у даному випадку відмінним є склад учасників, а також предмет та підстави позовів, а також мотиви, з яких були заявлені самовідводи у вказаній справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 03 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду Лідовця Р. А., Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д. передано судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Ігнатенку В. М.

Відповідно до пунктів 1 - 4 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі у розгляді справи). До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частини друга, третя статті 36 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) також, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

ЦПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, проте визначає, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Згідно із частинами другою, третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частина одинадцята статті 40 ЦПК України).

Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду: Лідовця Р. А., Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., від участі у розгляді справи № 761/27602/22, оскільки розгляд судовою колегією цивільної справи № 761/13219/22 та заявлені самовідводи у справі № 697/2102/22 не є підставами для відводу відповідно до вимог статей 36, 37 ЦПК України.

Доводів, які свідчать про існування обставин, які б вказували на необ`єктивність та упередженість колегії суддів у заяві про відвід не вказано.

Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду: Лідовця Р. А., Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення недоотриманої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дворцов Владислав Ігорович, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко