УХВАЛА

05 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 591/1526/23

провадження № 61-4882ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Юшкевич Євгенії Юріївни на постанову Сумського апеляційного суду від 05 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Виконавчого комітету Сумської міської ради (далі - ВК СМР), в якому просив суд:

- визнати незаконним та скасувати Розпорядження міського голови № 58-к

від 23 січня 2023 року про звільнення ОСОБА_1 30 січня 2023 року з посади старшого інспектора відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми у зв`язку із скороченням посади (пункт 1 статті 40 КЗпП України);

- поновити його на роботі на посаді старшого інспектора відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми;

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- стягнути моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано Розпорядження міського голови № 58-к

від 23 січня 2023 року про звільнення ОСОБА_1 30 січня 2023 року з посади старшого інспектора відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми у зв`язку із скороченням посади (пункт 1 статті 40 КЗпП України).

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді старшого інспектора відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми.

Допущено негайне виконання рішення суду про поновлення на посаді старшого інспектора відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми Юшкевича Ю. К.

Стягнуто з ВК СМР на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31 січня 2023 року по 27 вересня 2023 року в сумі 92 670,16 грн.

Стягнуто з ВК СМР на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 7 000,00 грн.

Стягнуто з ВК СМР на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору

в сумі 3 220,80 грн.

В іншій частині позову відмовлено за необґрунтованістю.

Стягнуто з ВК СМР на користь держави 1 073,60 грн судового збору.

Постановою Сумського апеляційного суду від 05 березня 2024 року апеляційну скаргу ВК СМР задоволено.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28 вересня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВК СМР 1 610,40 грн судового збору за апеляційне оскарження рішення суду.

Компенсовано ВК СМР за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України 3 220,80 грн судового збору за апеляційний перегляд рішення суду.

03 квітня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Юшкевич Є. Ю. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Сумського апеляційного суду від 05 березня 2024 року (надійшла до суду 03 квітня 2024 року), у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення, залишити

в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Юшкевич Є. Ю. не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, у касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права та цитує статтю 389 ЦПК України, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги

з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Також, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у 2023 році та заявляла, з поміж інших, позовну вимогу майнового характеру про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Враховуючи викладене, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди заявнику необхідно сплатити судовий збір.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 073,60 грн; 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 13 420,00 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки заявник оскаржує судові рішення в повному обсязі, то заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги у сумі 2 147,20 грн (1 073,60*200%=2 147,20 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Юшкевич Євгенії Юріївни на постанову Сумського апеляційного суду від 05 березня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць