У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2024 Справа №607/7477/24

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі судді Братасюка В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним і скасування рішення житлової комісії та зобов`язання поновити на квартирному обліку , -

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду надійшов позов заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа ОСОБА_2 про

-визнання незаконним і скасування рішення об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформленого протоколом №2 від 22.02.2024 року в частині відмови у зарахуванні позивачки, ОСОБА_1 , як члена сім`ї військовослужбовця, на квартирний облік

-зобов`язання відповідача постановити позивачку на квартирному обліку, та внести зміни до списку осіб, котрі перебувають на квартирному обліку.

З приводу можливості вирішення спору в порядку цивільного судочинства Суд наголошує таке.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (абзац перший частини першої статті 19 ЦПК України).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, такий суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення процесуальні закони не віднесли до юрисдикції інших судів.

. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункти 1 і 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у чинній редакції). Близькі за змістом приписи були у пунктах 1 і 2 частини другої статті 17 КАС України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).

Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг(пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

З проводу юрсидиції розгляду подібних категорій справ, постановою Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2022 року у справі № 362/643/21 (провадження № 14-32цс22) https://reyestr.court.gov.ua/Review/105301901, зроблено наступний правовий висновок.

Велика Палата ВС зауважила, що спори стосовно проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців (включно зі спорами з військовими частинами щодо реалізації гарантій забезпечення військовослужбовців житловими приміщеннями), належать до юрисдикції адміністративних судів.

Право, яке позивач вважає порушеним, він набув саме у зв`язку з проходженням військової служби. Тому спір військовослужбовця з військовою частиною щодо реалізації цього права слід розглядати за правилами тієї юрисдикції, яка вирішує спори, з приводу проходження публічної служби (аналогічно, як і спори, пов`язані з реалізацією інших соціальних гарантій (пільг), визначених для військовослужбовців). Отже, спір військовослужбовця з військовою частиною є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративного суду.

З огляду на це для забезпечення єдності судової практики щодо визначення юрисдикції суду з розгляду спорів з приводу проходження військової служби, а саме щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій, Велика Палата ВС відступила від висновку щодо розгляду таких спорів за правилами цивільного судочинства, викладеного в низці постанов ВП ВС, КЦС ВС та Верховного Суду України.

«48. Публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України у чинній редакції). За змістом пункту 15 частини першої статті 3 КАС України уредакції, чинній до 15 грудня 2017 року, військова служба теж була віднесена до служби публічної.

49. Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (частина перша статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у редакції, чинній на час звернення позивача із рапортом від 5 лютого 2018 року; близький за змістом припис є і в поточній редакції цієї частини, чинній із 23 червня 2018 року).

50. Отже, військова служба є різновидом служби публічної. Тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців (включно зі спорами з військовими частинами щодо реалізації гарантій забезпечення військовослужбовців житловими приміщеннями), належать до юрисдикції адміністративних судів.»

В цій же постанові, а саме в пунктах 32-35, ВП ВС зазначила, що гарантії соціального захисту на забезпечення житловими приміщеннями, передбачені ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», поширюються на членів сімї військовослужбовців.

А тому, оскільки предметом позову є спір з суб`єктом, котрий здійснює владно управлінські функції, з приводу соціального захисту члена сімї військовослужбовця, на реалізацію забезпечення житловим приміщенням, передбаченого ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», вимога ОСОБА_1 не є приватно правовою, а підлягає до вирішення в порядку КАС України Тернопільським окружним адміністративним судом.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним і скасування рішення житлової комісії та зобов`язання поновити на квартирному обліку.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня підписання суддею, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області у 15-денний строк з дня підписання суддею.

Головуючий суддя В. М. Братасюк