Справа №: 398/938/20
провадження №: 2/398/27/24
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді Нероди Л.М.,
за участі секретаря Міщенко С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Житлогосп» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Устрій» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 07.12.2005 року та рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.12.2005 року, вона є власником квартири, яка розташована у АДРЕСА_1 .У результаті проведеної реконструкції у 2013 року, вказану квартиру було переобладнано на магазин непродовольчих товарів, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Вказує, що ОСОБА_2 проживає поверхом вище у квартирі АДРЕСА_3 того ж будинку. 05.09.2019 року приміщення її магазину було затоплено(залито водою) внаслідок пориву мережі водопостачання у квартирі АДРЕСА_4 , де мешкає ОСОБА_2 . Крім того, згідно з актом складеним представниками ТОВ «Житло-Устрій» від 09.09.2019 року, також було встановлено, що 04.09.2019 року з кв. АДРЕСА_5 надійшла заявка у результаті якої було виявлено, що виток води відбувався зі стояка холодної води. Причиною даної аварії вказана корозія металу, а також «зашиті» стояки. Вказує, що нехтуючи нормами законодавства, ОСОБА_2 , зашив у своїй квартирі доступ до стояку холодної води, чим обмежив до нього візуальний та технічний доступ, а як наслідок не зміг своєчасно виявити пошкодження (свищ) на металевій трубі (стояку) та повідомити про те КП «Житлогосп». В свою чергу, з огляду на встановлені в акті ТОВ «ЖИТЛО-УСТРІЙ» від 09.09.2019 року причини витоку води із стояка в кв. АДРЕСА_3 , затоплення належного їй приміщення сталося закриття доступу та оглядовості внутрішніх мереж водопроводу (стояків холодної води) з боку ОСОБА_2 , та неналежного утримання внутрішньо будинкових мереж КП «Житлогосп», що є порушенням обов`язків згідно ЗУ « Про житлові-комунальні послуги».
Окрім того, вказує, що згідно рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 27.03.2014 року № 241, виконавцем послуги по обслуговуванню внутрішньо будинкових мереж тепло і водопостачання і водовідведення визнано ТОВ «Житло-Устрій» а відповідно до п.2 вказаного рішення КП «Житлогосп» зобов`язано укласти із ТОВ «Житло-Устрій» відповідний договір на технічне обслуговування внутрішньо будинкових мереж тепло і водопостачання і водовідведення, а тому вважає, що ТОВ «Житло-Устрій» має відповідати у справі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок прориву труби водопостачання.
Також, вказує, що неправомірними діями відповідачів їй завдано моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливістю нормального користування ним, порушення звичайного способу життя, необхідністю докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду оцінює у 6000,00 грн.
Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧІВ
Відповідачі у судове засідання не з`явилися про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.
В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 надала пояснення по вказаній справі, відповідно до яких, просила в задоволенні позову відмовити.
В свою чергу, представник відповідача КП «Житлогосп» надав пояснення по вказаній справі, відповідно до яких просив в задоволенні позову відмовити.
Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 березня 2020 року справу №398/938/20 (провадження №2/398/946/20) розподілено судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Авраменку О.В.
Ухвалою від 31 березня 2020 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.
Ухвалою від 26.11.2020 року, залучено в якості співвідповідача ТОВ «Житло-Устрій».
Ухвалою від 12 січня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.
Згідно з розпорядженням керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2021 року №741-р про призначення повторного автоматизованого розподілу справ та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 29 вересня 2021 року справа №398/938/20 (провадження №2/398/124/21) розподілена судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероді Л.М.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 04.10.2021року, прийнято до свого провадження. Розгляд ухвалено справи проводити в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.06.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового засідання.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 07.12.2005 року, брокер контори ТОВ фірми «ІНКОПМАРК» Василяка В.В., що діє за згодою та за дорученням від ОСОБА_3 , та брокер брокерської контори ТОВ фірми «ІНКОАМАРК» Писаренко І.В., що діє за згодою та за дорученням від ОСОБА_1 уклали на Універсальній товарній біржі «ПАРТЕР» договір, відповідно до якого, брокер контори ТОВ фірми «ІНКОПМАРК» Василяка В.В., що діє за згодою та за дорученням від ОСОБА_3 , продала, а брокер брокерської контори ТОВ фірми «ІНКОАМАРК» ОСОБА_4 , що діє за згодою та за дорученням від ОСОБА_1 купила, квартиру, яка розташована у АДРЕСА_1 .
Відповідно до рішення Олександрійського міськрайонного суду від 19.12.2005 року, договір від 07.12.2005 року, посвідчений УТБ «Партер» за № 2179, за яким ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 , двокімнатну квартиру АДРЕСА_6 , визнано дійсним, та визнано за ОСОБА_1 право власності на вказану двокімнатну квартиру.
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.09.2013 року, магазин непродовольчих товарів, який розташований у АДРЕСА_7 , належить ОСОБА_1 .
Відповідно до акту від 05.09.2019 року про обстеження технічного стану на предмет затоплення квартири АДРЕСА_8 , вбачається, що при обстеженні виявлено, що в наслідок протікання води з кв. АДРЕСА_3 , наявні сліди затікання, а саме мокрі плями на стелі та стінок 3 кв.м., місцями відшарування верхнього покриття(поверхня шпаклівка водоемульсійне фарбування) В квартирі проведено реконструкцію.
Відповідно до акту від 09.09.2019 року, складеного представниками ТОВ «ЖИТЛО-УСТРІЙ» вбачається, що 04.09.2019 року з кв. АДРЕСА_5 , поступило заявка. При обстеженні на місці виявлено, що витоки відбувалися зі стояка холодної води. Так як стояки у зазначеній квартирі були зашиті, то у наслідок корозії відбулося пошкодження металевої труби і мешканці вчасно не могли побачити іржу на трубі. Були проведені зварювальні роботи: заварений свин. на трубі d32.
Відповідно до звіту визначення вартості відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, внаслідок заподіяної матеріальної шкоди, магазину непродовольчих товарів, що знаходиться АДРЕСА_2 (колишня Червоноармійська) становить 12 350,00 грн.
Відповідно до договору № 79-17/2014 від 01.05.2014 року про виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту внутрішньо-будинкових систем теплопостачання, водопостачання та водовідведення, вбачається, що КП «ЖИТЛОГОСП» балансоутримувач внутрішньо-будинкових систем теплопостачання, водопостачання та водовідведення, в особі директора ОСОБА_5 , та ТОВ «ЖИТЛО-УСТРІ», в особі директора ОСОБА_6 , уклали вказаний договір.
Відповідно до договору від 18.04.2016 року про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, вбачається, що КП «ЖИТЛОГОСП» та ОСОБА_2 , укладено відповідний договір, предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у житловому будинку АДРЕСА_9 .
Відповідно до довідки, наданої КП « ЖИТЛОГОСП» від 28.09.2020 року, вбачається, що ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_9 .
ОЦІНКА СУДУ
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
В свою чергу, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого права (реальні збитки).
Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача збитків. І якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Статтею 151 ЖК УРСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити своїм коштом поточний і капітальний ремонти, а згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572, саме власник квартири зобов`язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обслуговування.
Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо.
Як встановлено п.4 Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води,обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації.
Пунктом 1.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій,
затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005р. N 76, зареєстровані в
утримання житлового будинку передбачає виконання робіт, передбачених наказом
Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004р. № 150 «Про затвердження Примірного
переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд».
Відповідно до пп. 2.12.1 Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджений
наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004р. № 150, зареєстрований в Мінюсті
України 21.08.2004р. за № 1046/9645, заміна ділянок трубопроводів централізованого
водопостачання та водовідведення належить до числа послуг з утримання будинків.
За умовами п. 6 Порядку № 219 виконавець забезпечує функціонування та підтримку в робочому стані елементів внутрішньобудинкових систем відповідно до заданих параметрів і режимів роботи.
Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку
складається з комплексу робіт, спрямованих на підтримку справності елементів системи чи
заданих параметрів та режимів роботи обладнання внутрішньобудинкових систем за
допомогою огляду, налагодження, регулювання і випробування систем, заміни
швидкозношуваних елементів, заправки витратними матеріалами, змащення тощо, та не
включає обслуговування вузлів комерційного обліку (п. 7 Порядку № 219).
Пунктом 8 Порядку № 219 встановлено, що поточний ремонт внутрішньобудинкових
систем багатоквартирного будинку складається з комплексу робіт, що спрямовані на
систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей інженерного обладнання.
Поточний ремонт має проводитися з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію в періодах між капітальним ремонтом.
За умовами п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджені постановою КМУ від 08.10.1992р. № 572, власники,
наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на: своєчасне
отримання житлово-комунальних послуг належної якості згідно із законодавством;
відшкодування збитків, завданих їх майну та/або приміщенням, шкоди, заподіяної їх життю чи здоров`ю внаслідок незадовільного утримання будинку, гуртожитку або ненадання чи надання не в повному обсязі послуг, відповідно до законодавства.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку суд приходить до таких висновків.
Частина 3 ст.386 ЦК України передбачає, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (ч.2 ст.21) передбачено обов`язок виконавця житлово-комунальних послуг забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; сплачувати споживачу компенсацію за перевищення встановлених термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт у розмірі, визначеному договором або законодавством; вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їх споживчих властивостей та перевищенням термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.
Пунктом 2.1.4 Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженого Наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року (далі - Правил) передбачено, що профілактичні огляди жилих будинків та їх конструктивних елементів здійснюються відповідними спеціалістами виконавця послуг відповідно до встановленої періодичності.
Профілактичне обслуговування будинків є складовою технічного обслуговування і полягає в усуненні дрібних несправностей елементів будинків з метою забезпечення їх безперебійної роботи, а також попередження порушень санітарно-гігієнічних вимог до приміщень будинків, налагодження та регулювання окремих видів технічних пристроїв.
З огляду на наведене, враховуючи, що відповідачі, відповідають за належний стан та справність внутрішньо-квартирних мереж, а презумпція вини відповідачів під час розгляду справи не спростована, суд приходить до висновку щодо наявності вини відповідачів у залитті квартири, власником якої є позивач, та, як наслідок, наявності правових підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача 12 350,00грн.
В частині стягнення моральної шкоди суд вважає необхідним зазначити наступне.
Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Правовідносини, що виникають із заподіяння позадоговірної моральної шкоди, регулюються ст.ст. 23, 1167 ЦК України, зі змісту яких випливає, що моральна шкода компенсується лише винною особою.
Згідно роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Таким чином, з урахуванням вимог позивача в частині стягнення на її користь моральної шкоди, яка завдана внаслідок залиття належної їй на праві власності квартири, та пов`язана з розладом нормального життя, нервовою напругою та переживаннями, пов`язаними з необхідністю проведення відновлюваного ремонту, зверненням до суду за захистом порушених прав, неможливістю врегулювання питання мирним шляхом, суд дійшов висновку, що в розрізі даного спору відповідачі мають бути частково відшкодувати на користь позивача моральну шкоду, а саме у розмірі 1 000 грн.
Згідно з правилами, викладеними в статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; у часники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до вимог ч.1 ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Частиною 1ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку суд приходить до таких висновків.
За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.
У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
В свою чергу, статтею 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.
Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.
Положеннями ст. 177 ЖК України встановлено, що громадяни, зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Виходячи з цього, особа, яка вимагає відшкодування збитків (як грошової оцінки матеріальної шкоди), повинна довести факт заподіяння збитків (шкоди), розмір понесених збитків, (шкоди) безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями особи, яка спричинила збитки (шкоду), та самими збитками (шкодою), а відповідач має довести, що такі збитки (шкода) завдані не з його вини.
Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності.
Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №329/382/19.
Відтак, обов`язковим для встановлення у спірних правовідносинах є факт залиття, встановлення осіб, які винні у такій, шкода заподіяна такою та причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками. При цьому, на підтвердження позовних вимог позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт виникнення залиття саме з вини відповідача.
Необхідно зауважити, що протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 серпня 2020 року у справі №925/1478/16).
Для розгляду цивільного спору з питань відшкодування збитків, завданих внаслідок залиття має значення встановлення його причини, в тому числі місця аварії - місця пошкодження, виходу з ладу систем тепло- /або гарячого, холодного водопостачання/водовідведення, що впливає на розмежування відповідальності виробника, виконавця та споживача житлово-комунальної послуги, правовідносини між якими, що виникають у процесі її створення, надання та споживання, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII (постанова Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі №488/4653/18).
Згідно з правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у цивільній справі №676/4719/15-ц, обов`язок доведення факту залиття квартири покладається на позивача.
Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акту встановлена в додатку №4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Аналізуючи надані докази, суд дійшов висновку, що факт спричинення збитків позивачу внаслідок залиття квартири з вини відповідача, як власнику квартири, з якої відбулося затоплення, знайшов своє підтвердження, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Позивач сплатив судовий збір в розмірі 840,80грн., дані кошти слід стягнути з відповідачів на користь позивача.
Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
До судових витрат також відносяться кошти, які сплачені позивачем за проведення експертного дослідження у розмірі 900,00грн., які слід стягнути з відповідачів.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Позивачем сплатила судовий збір в розмірі 840,80грн., дані кошти слід стягнути з відповідачів на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 264, 265, 273, 280, 282, 352, 354 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Житлогосп» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Устрій» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Житлогосп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Устрій» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн.(одна тисяча гривень 00 копійок).
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Житлогосп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Устрій» на користь ОСОБА_1 , витрати за проведення експертизи у розмірі 900,00 грн.(дев`ятсот гривень 00 копійок).
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Житлогосп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Устрій» на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 840,80 грн.(вісімсот сорок гривень 00 копійок).
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.02.2024року.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_10 ;

Відповідач ОСОБА_2 , проживає АДРЕСА_9 ;

Відповідач:Комунальне підприємство «Житлогосп», юридична адреса місто Олександрія, вул. Григорія Усика, 29, ЄДРПОУ 3701534;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло-Устрій», юридична адреса: місто Олександрія, вул. Г.Усика, 29, .

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА