ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2270/24 Справа № 183/7830/19 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11.08.2016 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил продукту кредитних карт, за умовами якого остання отримала кредит шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі у розмірі 6324,10 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13 % на місяць на строк до 31.08.2017 року. У договорі ОСОБА_2 засвідчив те, що він ознайомився і погодився з Умовами кредитування та отримав всю повну інформацію про умови кредитування у АТ КБ "Приватбанк" і підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом із запропонованими банком умовами та правилами, тарифами, Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком кредитний договір.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором від 11.06.2016 року станом на 21.11.2019 року виникла заборгованість у розмірі 18990,40 грн., з яких: 4565,35 грн. - тіло кредиту; 1845,83 заборгованість за відсотками нарахованими за користування кредитом; 6208,74 грн. нарахована пеня за прострочення зобов`язання; 6370,48 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

На підставі вказаного представник АТ КБ "ПриватБанк" просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил продукту кредитних карт від 11.05.2016 року у загальному розмірі 18990,40 грн.

Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 року позов представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 11.08.2016 року, що виникла станом 21.11.2019 року, у розмірі 6410,73 грн.(шість тисяч чотириста десять гривень, сімдесят три копійки), що складає тіло кредиту у розмірі 4565,35 грн. та заборгованість за процентами у розмірі 1845,83 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1921,00 гривень (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну грн. 00 копійок).

В іншій частині позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.08.2016 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 , з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором від 15.07.2013 року, було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої сторонами погоджено зменшити заборгованість за кредитним договором від 15.07.2013 року, а саме: за процентами за користування кредитом на 4408,44 грн.; комісію на 1400,00 грн.; та за штрафом на 562,04 грн., та визначено, що заборгованість за цим договором становить 7124,11 грн.

Згідно з пунктом 2.1 генеральної угоди від 11.08.2016 року АТ КБ "ПриватБанк" встановило ОСОБА_1 кредитну лінію на платіжну картку на споживчі цілі у розмірі 6324,11 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,083 % на місяць з кінцевим строком повернення кредиту до 31.08.2017 року (а.с. 7).

У відповідності до п.2.2 Генеральної угоди, у разі порушення ОСОБА_2 строків погашення заборгованості, визначеної цією Генеральною угодою, а також Умовами та правилами, більше, ніж на 31 день по зобов`язанням, строк яких не наступив, сторони погодили, що строк повернення кредиту починається на 32-й день з моменту виникнення порушення, а боржник сплачує Банку штраф у фіксованій сумі у розмірі 6370,48 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором від 11.08.2016 року станом на 21.11.2019 року виникла заборгованість у розмірі 18990,40 грн., з яких: 4565,35 грн. - тіло кредиту; 1845,83 заборгованість за відсотками нарахованими за користування кредитом; 6208,74 грн. нарахована пеня за прострочення зобов`язання; 6370,48 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди (а.с. 5).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені та штрафу, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості, недоведеності та безпідставності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статями 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Встановлено, що ОСОБА_1 належним чином не виконав основне зобов`язання за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості від 11.08.2016 року, а тому несе відповідальність за його невиконання.

Так, відповідно до пункті 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

У статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил продукту кредитних карт від 11.08.2016 року, укладеної між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 , а саме у пункті 2.2 встановлено, що позичальник сплачує банку штраф у розмірі 6370,48 грн.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф, встановлений пунктом 2.2 кредитного договору, є одним із видів цивільно-правової відповідальності, повинен обчислюватися у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а тому не може бути визначений у фіксованій сумі, як на тому наполягає АТ «КБ «ПриватБанк».

Крім того, відповідно до статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16.

Разом із цим, в анкеті-заяві та в умовах Генеральної угоди не передбачали нарахування пені і комісії за неналежне виконання умов кредитного договору.

Доводи, вказані в апеляційній скарзі про те, що суд неповно з`ясував обставини по справі, необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині має бути залишено без змін.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 року, в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: