Справа № 606/1592/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору держаний нотаріус Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутова Ольга Михайлівна про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору держаний нотаріус Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутова Ольга Михайлівна про визнання права власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .

В обґрунтування вимог позивач вказує, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, що складається із 2 членів: дружина ОСОБА_4 , головою якого був ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина за законом на належну їй частку житлового будинку, яку прийняв чоловік ОСОБА_3 в установленому законом порядку. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок. Позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Постановою державного нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, у зв"язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, є відмова від доньки померлого ОСОБА_5 та є відмова від сина ОСОБА_6 , інших спадкоємців за законом немає. Посилаючись на наведене, просить задовольнити позов.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить позов задоволити.

Представник відповідача Микулинецької селищної ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку, попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Згідно погосподарської книги за 1991-1995 роки, особовий рахунок № НОМЕР_1 , житловий будинок по АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, член двору дружина ОСОБА_4 , головою якого був ОСОБА_3 .

Як вбачається із довідки виданої виконкомом Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області №754 від 27.06.2024 року, ОСОБА_4 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно проживала та була зареєстрована в с. Тютьків Тернопільського району Тернопільської області; на день її смерті в житловому будинку проживали чоловік ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки виданої виконкомом Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 03.10.2023 №523, ОСОБА_3 був головою двору в АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 року двір був колгоспним. В даному домогосподарстві проживали і були зареєстровані станом на 15.04.1991 року: голова двору ОСОБА_3 , дружина ОСОБА_4 .

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по АДРЕСА_1 , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданим повторно 29.10.2007, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 30.10.1958 року зареєстрували шлюб.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом на належну їй частку житлового будинку, яку прийняв чоловік ОСОБА_3 у встановленому законом порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Дарахівською сільською радою Теребовлянського району Теребовлянського району Тернопільської області 16.02.2010 року, актовий запис №08.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 03.04.2024 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок.

Постановою державного нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 28.11.2023 року за №477/02-14, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи. Як вбачається із постанови державного нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 28.11.2023 року за №477/02-14, у справах Теребовлянської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа №276 від 29.04.2010 заведена за заявою спадкоємця за законом доньки померлого ОСОБА_2 , є відмова від доньки померлого ОСОБА_5 та є відмова від сина ОСОБА_6 , інших спадкоємців за законом немає.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 шляхом подання заяви до державного нотаріуса про прийняття спадщини.

Таким чином, позивач після смерті ОСОБА_3 успадкувала будинковолодіння. Однак, оформити спадкових прав у нотаріальної конторі не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно довимог ч.1ст.1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В силу вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 392,1217, 1218, 1261, 1268- 1270 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Держаний нотаріус Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутова Ольга Михайлівна про визнання права власності на майно в порядку спадкуваннязадовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка