Справа № 401/3529/23 ;
Провадження № 2/401/261/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючий суддя: Макарова Ю.І.,

секретар судового засідання Горбатюк К.А.,

з участю:

представник позивача ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення,-

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості з централізованого питного водопостачання та водовідведення за період з 01.03.2023 по 01.09.2023 в сумі 43498, 50 грн. та судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2684, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОКВП «Дніпро-Кіровоград» являється виконавцем послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення, в тому числі за місцем проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_1 , з особовим рахунком № НОМЕР_1 . Таким чином, відповідач згідно з укладеними індивідуальними договорами від 21.05.2016 та ч.5 ст. 13, ч.7 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», являється споживачем комунальної послуги, яка надається позивачем. У квартирі відповідача відсутній лічильник обліку водопостачання. Разом з тим, в будинку АДРЕСА_2 встановлено вузол комерційного обліку водопостачання. Нарахування плати за спожиті комунальні послуги з водопостачання та водовідведення проводиться відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (ст.ст. 7, 9, 14), Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (ст.ст. 3, 9), Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. У зв`язку з чим, у відповідача виник борг за вищеописані послуги. (а.с.3)

Ухвалою суду від 06 жовтня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження за вищевказаної позовною заявою, справа призначена до першого судового засідання на 07 листопада 2023 року, яке було відкладено за клопотанням відповідача.

08 листопада 2023 року надійшов відзив на позовну заяву, згідно якої відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що в квартирі АДРЕСА_1 , в якій відсутній засіб обліку холодної води, вона проживає одна, споживання питної види у неї не збільшилося, тому їй не зрозумілі підстави для нарахування 979, 691 м3 холодної води за шість місяців. Між нею та позивачем діє договір від 24.05.2016, згідно п. 3.3 якого плата за надані послуги у разі відсутності у квартирі приладу обліку проводиться згідно з установленими нормативами (нормами) водоспоживання та водовідведення, з розрахунку на кількість мешканців. Нею кожного місяця здійснюється оплата за водопостачання та водовідведення в сумі 500 грн. З огляду на викладене, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. (а.с.28)

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Додав, що в будинку відповідача встановлено вузол комерційного обліку водопостачання, а, враховуючи, що відповідач являється єдиним споживачем у даному будинку, у квартирі якої відсутній прилад обліку водопостачання, весь небаланс будинку нараховується саме їй, згідно з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. При цьому, відповідачу неодноразово роз`яснювалось про необхідність встановлення в квартирі лічильника та наслідки не вчинення таких дій.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Відповідач зазначила, що не визнає нарахування позивача за послуги з водопостачання, оскільки в квартирі проживає одна і фізично не може споживати таку велику кількість води. Щомісяця оплачує за комунальні послуги за нормами споживання відповідно до укладеного з позивачем договору.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідач ОСОБА_2 є споживачем послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_3 , на її ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . (а.с. 4)

24 травня 2016 року між ОКВП "Дніпро-Кіровоград" та ОСОБА_2 було укладено договір № 101437 про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, що підтверджується копією відповідного договору. (а.с.6-7)

Відповідно до розрахунку наданого ОКВП "Дніпро-Кіровоград" по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відповідачу за адресою: АДРЕСА_3 , нараховано плату за спожиті послуги водопостачання та водовідведення: за березень 2023 року 150, 483 м3, за квітень 2023 року 156, 185 м3, за травень 2023 року 174, 883 м3, за червень 2023 року 141, 655 м3, за липень 2023 року 148, 388 м3, за серпень 2023 року 208, 097 м3. Вказані нарахування містяться у графі: розподіл небалансу на споживача без розподільного засобу обліку. (а.с. 7)

Згідно копії акту № 169 про прийняття вузла комерційного обліку на абонентний облік від 27 лютого 2022 року, за адресою: АДРЕСА_4 , встановлено та прийнято на абонентний облік комерційний прилад обліку. (а.с. 9)

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України від 24 червня 2004 року №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно ч. 2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Власником закон визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку (абз. 7 ч.1 ст.1 цього Закону); споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абз.14 ч.1 ст.1 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються на договірних засадах.

Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

За п. 5 ч. 3 ст. 20 указаного Закону, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26.09.2018 по справі №750/12850/16-ц та від 06.11.2019 у справі №642/2858/16, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Позиція відповідача зводиться до нерозуміння природи зобов`язання, незгоди з новими зобов`язаннями, вказує на незаконну природу виникнення договору, наполегливо вважає, що новий правочин з відповідачем не укладений, діє попередній від 24 травня 2016 року.

02 серпня 2017 року вступив в дію Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (далі - Закон). У відповідності до частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону оснащення вузлами комерційного обліку (тобто загально- будинковими лічильниками) будівель, що на день набрання чинності цим Законом були приєднані до зовнішніх інженерних мереж і не були оснащені такими вузлами обліку, або якщо такі вузли обліку на день набрання чинності цим Законом вийшли з ладу, в обов`язковому порядку зобов`язаний здійснити оператор зовнішніх інженерних мереж (тобто підприємство).

Оператор зовнішніх інженерних мереж, на виконання вимог статті 3 Закону не менш як за два місяці до встановлення вузлів комерційного обліку повідомляє власників (співвласників) будівлі про намір встановити такий вузол. Власник (співвласники) будівлі протягом двох місяців має право повідомити оператору зовнішніх інженерних мереж (за своїм вибором) про: -згоду на встановлення вузла комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніхінженерних мережумовах; -намір погодити з оператором зовнішніх інженерних мереж відмінні від запропонованихумови встановлення вузла комерційного обліку; -намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку в установленому законодавством порядку.

У разі якщо протягом двох місяців з дня отримання повідомлення власник (співвласники) не повідомив оператора зовнішніх інженерних мереж про намір погодити з ним відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку або про намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку в установленому законодавством порядку, а також у разі якщо власник (співвласники) повідомив про намір погодити відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку або про намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку в установленому законодавством порядку, але не зробив цього протягом чотирьох місяців з дня повідомлення оператором про намір встановити вузли комерційного обліку, оснащення будівлі вузлами комерційного обліку здійснює оператор зовнішніх інженерних мереж.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2189-VIII, договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію вищеказаного Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Нові договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Публічні договори приєднання вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Тобто, індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на вебсайті виконавця послуги (в даному спорі https://dmpro-kirovograd.com.ua/) співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг.

Факт отримання послуги не заперечується.

Позивач ОКВП «Дніпро-Кіровоград», як оператор зовнішніх мереж, встановив та взяв на абонентський облік комерційний засіб обліку за адресою АДРЕСА_2 де проживає відповідач, згідно вимог чинного законодавства.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що комерційний облік здійснюється вузлом комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує загальний облік її споживання, згідно з показниками його засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у разі, якщо приміщення всіх споживачів у будівлі оснащені вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загально будинкові потреби) розподіляється між споживачами відповідно до обсягу споживання за показниками вузлів розподільного обліку.

Різниця між показниками вузла комерційного обліку та обсягом гарячої, питної води, визначеним як сума показань вузлів розподільного обліку, така різниця розподіляється відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 22 листопада 2018 року №315.

Відповідно до формул 7 та 42 цієї Методики у будівлі/будинку, в якій частина приміщень оснащена вузлами розподільного обліку, а частина не оснащена такими вузлами, обсяг небалансу холодної води не визначається = 0, а обсяг споживання холодної води у приміщеннях без обліку визначається як різниця між визначеним за показаннями приладу обліку загального обсягу спожитої холодної води у будівлі/будинку та між сумарним обсягом спожитої/витраченої холодної води за показаннями вузлів розподільного обліку у приміщеннях, вузла розподільного обліку на відгалуженні трубопроводу з водорозбірною арматурою для відбору води на загальнобудинкові потреби (або відповідно до обсягу холодної води, витраченої на загальнобудинкові потреби, що визначений відповідним договором з виконавцем комунальних послуг), обсягом витоків з внутрішньобудинкових мереж водопостачання (за наявності) та вузла обліку холодної води перед водопідігрівачем в індивідуальному тепловому пункті. Такий визначений обсяг розподіляється кожному приміщенню, не оснащеному вузлом розподільного обліку, пропорційно до співвідношення кількості осіб, що фактично користуються комунальною послугою у такому приміщенні, до загальної кількості осіб (споживачів), що фактично користуються комунальною послугою у приміщеннях без обліку.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач вказує на наявність договору між нею та позивачем від 24.05.2016, згідно умов якого за відсутності приладу обліку водопостачання в квартирі, має сплачувати згідно з установленими нормами споживання на кількість мешканців в квартирі. При цьому, відповідач не заперечує факт споживання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення та часткову сплату за ці послуги.

На ці обгрунтування, суд зазначає, що між сторонами діє публічний договір, який за своєю сутністю є сукупністю цивільно-правових норм, що регулюють договірні правовідносини, які виникають у сфері підприємницької діяльності, передбачений нормою, що містить основні положення про публічний договір, ст. 633ЦК України. Також, діють спеціальні норми, які регулюють конкретні види публічних договорів. Спеціальні закони та підзаконні акти, прийняті для розвитку норм щодо публічного договору, здійснюють детальне регулювання положень договорів.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» від 03 грудня 2020 року № 1060-IX внесені зміни до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», яким визначена процедура та порядок договірних відносин. У відповідності до даних норм діяв позивач. Договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Нові договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Відповідач опублікував текст договору на своєму вебсайті 10 лютого 2022року, з цього часу надається і отримується послуга з централізованого водопостачання та водовідведення.

Альтернативний порядок сплати/отримання послуги відповідачем, який є співвласником багатоквартирного будинку, не запропоновано Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який набув чинності і підлягає виконанню.

Заперечення відповідача фактично зводяться до нерозуміння природи зобов`язання, що не звільняє споживача послуг від його виконання.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню розмір сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 141, 265-268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01 березня 2023 року по 01 вересня 2023 року у сумі 43498 (сорок три тисячі чотириста дев`яносто вісім) гривень 50 коп. та судовий збір у сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень 00 коп.

Відомості про сторони:

Позивач: Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», адреса місцезнаходження: вул. Соборна, 19а, м.Кропивницький, 25009, код ЄРПОУ 03346822.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку передбаченому ст. 355 ЦПК України до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 квітня 2024 року.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Ю.І. Макарова

"03" квітня 2024 р.