ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1128/23 Номер провадження 22-ц/814/669/24Головуючий у 1-й інстанції Комарова Д.Ю. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Триголова В.М.

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.

секретар:Кириченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 серпня 2023 року та додаткове рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 08 вересня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконним та скасування розпорядження міського голови про оголошення догани, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив визнати незаконним та скасувати розпорядження № 68-р міського голови Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 28.04.2023 року про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани відносно директора комунального закладу культури «Міський палац культури і творчості» ОСОБА_1 ..

Позовні вимоги вмотивовані тим, що на підставі контракту № 49 від 16.06.2010 року ОСОБА_1 обіймає посаду директора комунального закладу культури «Міський палац культури і творчості», засновником якого є Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області.

28.04.2023 року розпорядженням № 68-р міського голови Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про притягнення до дисциплінарної відповідальності - директору комунального закладу культури «Міський Палац культури та творчості» ОСОБА_1 оголошено догану та позбавлено премії за квітень 2023 року (134% посадового окладу) у зв`язку із не забезпеченням раціонального використання бюджетних коштів; не вжиття заходів щодо економного витрачання коштів місцевого бюджету, недотримання фінансового бюджетного законодавства України, що призвело до завищення потреби в бюджетних асигнуваннях, що штучно створило економію фонду оплати праці в закладі культури, а саме за порушення підпункту 2.3.7 пункту 2.3, підпункту 5.3.6 пункту 5.3 контракту № 49 від 16.10.2010.

Позивач вважає , що відповідач застосувавши дисциплінарне стягнення у виді догани, не зазначив у розпорядженні, за які саме порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 оголошено догану, в чому саме полягає незабезпечення раціонального використання бюджетних коштів, не вжиття заходів щодо економного витрачання коштів місцевого бюджету, недотримання фінансового, бюджетного законодавства, не взято до уваги відповідь директора комунального закладу культури ОСОБА_2 на запит відділу культури, спорту і туризму Горішньоплавнівської міської ради, в якій він зазначив, що діяв в рамках повноважень та в межах бюджетних асигнувань, затверджених кошторисом на 2022 рік.

Отже, вважає розпорядження міського голови Горішньоплавнівської міської ради № 68-р від 28.04.2023 про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора комунального закладу культури «Міський Палац культур творчості» ОСОБА_1 необґрунтованим та таким, що суперечить законодавству про працю.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 серпня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконним та скасування розпорядження міського голови про притягнення до дисциплінарної відповідальності задоволено.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження міського голови Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 68-р від 28.04.2023 про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора комунального закладу культури «Міський палац культури і творчості» ОСОБА_1 .

Стягнуто з Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Додатковим рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 08 вересня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Єгорова Сергія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення задоволено.

У справі за цивільним позовом ОСОБА_1 до Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконним та скасування розпорядження міського голови про оголошення догани ухвалено додаткове рішення.

Стягнуто з Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області судові витрати на користь ОСОБА_1 - витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Не погодившись із такими висновками суду , Горішньоплавнівська міська рада Полтавської області оскаржила рішення в апеляційному порядку.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу на рішення відповідач вказує, що суд не мав би розглядати заяву ОСОБА_1 про виправлення описки , оскільки вона фактично є зміною предмета позову , яка могла розглядатись лише до проведення судового засіданні 03.07.2023 . Тож, суд задовольнивши вказану заяву порушив норми процесуального права .

Горішньоплавнівська міська рада Полтавської області просить скасувати рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 серпня 2023 року , та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Мотивуючи апеляційну скаргу на додаткове рішення скаржник вказує, що в порушення норм процесуального права , позивачем до оголошення рішення суду будо надано клопотання про розподіл судових витрат , що не відповідає положенням ст.141 ЦПК України , оскільки розгляд справи відбувався у порядку спрощеного позовного провадження.

Також докази судових витрат на правничу допомогу на суму 4000 грн . , а саме попередній орієнтовний розрахунок цієї суми , представником позивача мав подаватись при подачі позову.

Крім того , витяг з договору про надання правової допомоги , наданий суду не містить суми орієнтовного розміру послуг адвоката.

Зважаючи на вказане Горішньоплавнівська міська рада Полтавської області просить скасувати додаткове рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 08 вересня 2023 року, та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Єгорова Сергія Анатолійовича.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.

Рішенням Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 25.10.2022 створено юридичну особу та затверджено статут комунального закладу культури «Міський Палац культури і творчості». Пунктом 1.3. Статуту закріплено, що засновником Закладу культури є Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області (а.с. 10-11).

Згідно контракту № 49 від 16.06.2010 та додаткової угоди до цього контракту від 04.11.2022 міський голова, який діє від імені Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони уклали контракт про те, що ОСОБА_1 призначається на посаду директора комунального закладу культури «Міський Палац культури і творчості» (а.с. 14-15). Отже, міський голова виступає як уповноважена власником особа на укладення та розірвання контракту з позивачем. Міський голова відповідно до ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» діє як посадова особа територіальної громади і не є самостійним відповідачем у трудовому спорі. Таким чином твердження відповідача про те, що позов заявлено до неналежного відповідача, є безпідставним.

28.04.2023 року розпорядженням № 68-р міського голови Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про притягнення до дисциплінарної відповідальності - директору комунального закладу культури «Міський Палац культури та творчості» ОСОБА_1 оголошено догану та позбавлено премії за квітень 2023 року (134% посадового окладу) у зв`язку із не забезпеченням раціонального використання бюджетних коштів; не вжиття заходів щодо економного витрачання коштів місцевого бюджету, недотримання фінансового бюджетного законодавства України, що призвело до завищення потреби в бюджетних асигнуваннях, що штучно створило економію фонду оплати праці в закладі культури, а саме за порушення підпункту 2.3.7 пункту 2.3, підпункту 5.3.6 пункту 5.3 контракту № 49 від 16.10.2010 (а.с.7).

Підпунктом 2.3.7 контракту передбачено обов`язок керівника закладу культури і творчості забезпечувати раціональне та цільове використання закладом культури виділених йому бюджетних коштів, вживати заходи щодо економного витрачання коштів місцевого бюджету, обґрунтованого зменшення видатків закладу культури (а.с. 16).

Підпунктом 5.3.6 пункту 5.3 визначено, що керівник закладу культури може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний до закінчення терміну його дії з ініціативи Наймача, зокрема, у разі недотримання керівником трудового, фінансового та бюджетного законодавства (а.с. 20).

Позивач звертався до міського голови Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області із запитом про надання документів, які стали підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а саме: копії акту перевірки, копії доповідної записки начальника фінансового управління Горішньоплавнівської міської ради Говорун А.І. від 14.04.2023 за № 03-27/85 та копії доповідної записки заступника міського голови ОСОБА_3 (а.с. 22).

У відповідь на зазначений запит першим заступником міського голови надано відповідь №03-16/1682/1160 від 08.05.2023 про відмову у наданні копій запитуваних документів, посилаючись на те, що частина запитуваних документів відповідно до розпорядження міського голови №24 від 23.03.2023 віднесені до таких, що містять службову інформацію, а отже їх передача третім особам не дозволяється (а.с. 23).

Суд першої інстанції своєю ухвалою від 03.07.2023 задовольнив клопотання позивача про витребування доказів від відповідача.

У листі Горішньоплавнівської міської ради № 03-22/2631/1736 від 07.07.2023 зазначено, що у квітні 2023 року відповідач не приймав рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора комунального закладу культури, отже не має у своєму розпорядженні документів, зазначених в ухвалі суду.

Судом повторно 10.07.2023 встановлено строк для надання копії акту перевірки, копії доповідної записки начальника фінансового управління Горішньоплавнівської міської ради Говорун А.І. від 14.04.2023 за № 03-27/85 та копії доповідної записки заступника міського голови ОСОБА_3 .

Проте відповідач витребовуваних доказів не надав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване позивачем розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення не відповідає вимогам трудового законодавства: у ньому не зазначено всіх обставин вчинення працівником дисциплінарного проступку, коли саме він мав місце, відповідачем порушена процедура притягнення до дисциплінарної відповідальності, не забезпечено право працівника на захист від безпідставних звинувачень та не підтверджено факт порушення трудової дисципліни, оскільки наявними матеріалами справи та поясненнями сторін спору доведено, що ОСОБА_1 при визначенні розміру премій підлеглим працівникам комунального закладу культури діяв у межах своїх повноважень, інших конкретних порушень в оскаржуваному розпорядженні не зазначено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосовується власником до працівника за порушення трудової дисципліни.

Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України).

Таким чином, в силу ст.ст. 147-149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.12.1992 № 9 Про практику розгляду судами трудових спорів визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст. 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Скаржник , окрім іншого у своїй апеляційній скарзі посилається на порушення оскаржуваним рішенням прав роботодавця , та застосування до неналежного відповідача. Тобто визнаючи себе роботодавцем зазначає ,що є неналежним відповідачем.

Доводи апеляційної скарги про те, що апелянт є неналежним відповідачем суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки згідно контракту № 49 від 16.06.2010 та додаткової угоди до цього контракту від 04.11.2022 міський голова, який діє від імені Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони уклали контракт про те, що ОСОБА_1 призначається на посаду директора комунального закладу культури «Міський Палац культури і творчості» .

Аналіз змісту позовних вимог свідчить про те, що позовні вимоги спрямовані до міської ради. Жодних позовних вимог до відповідача (голови міської ради) як фізичної особи, позовна заява не містить. При цьому трудовий спір у позивача виник із саме роботодавцем Горішньоплавнівською міською радою Кременчуцького району Полтавської області. Тому, оскільки міська рада є юридичною особою - самостійним суб`єктом у цивільних правовідносинах, а позовні вимоги у цій справі пред`явлені безпосередньо до неї, у суду відсутні підстави вважати міську раду неналежним відповідачем.

Районний суд прийшов до обґрунтованого висновку , вказуючи що міський голова відповідно до ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» діє як посадова особа територіальної громади і не є самостійним відповідачем у трудовому спорі. Таким чином твердження відповідача про те, що позов заявлено до неналежного відповідача, є безпідставним.

Доводи відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, були предметом перевірки в ході розгляду справи у суді першої інстанції та отримали належну правову оцінку і фактично зводяться до незгоди відповідача із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а також до незгоди з наданою судом оцінкою доказів, якими позивач обґрунтовував незаконність оголошення йому догани.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд першої інстанції з метою всебічного розгляду справи витребовував у відповідача

Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області оригінали та належним чином завірені копії:

-акту перевірки, в якому зазначені виявлені порушення;

-доповідної записки начальника фінансового управління Горішньолпавнівської міської ради Говорун А.І. від 14.04.2023 за № 03-27/85;

-доповідної записки заступника міського голови ОСОБА_3 .

Оскільки вказані документи мають суттєве значення для встановлення наявності чи відсутності порушення або неналежного виконання покладених на директора комунального закладу культури трудових обов`язків . Проте відповідач посилаючись на те що вказані документи містять службову інформацію , яку не дозволено передавати третім особам , ухвали суду не виконав.

Місцевий суд дійшов до висновку про безпідставне невиконання ухвали про витербування доказів , з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. Адже положення цивільно-процесуального законодавства не містять обмежень щодо витребування судом доказів (документів) що містять службову інформацію.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Щодо додаткового рішення.

У пункті 3 частини першої, частині третій статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14- 382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні».

Що спростовує аргументи міської ради викладені у апеляційній скарзі , щодо обов`язку позивача надати орієнтовний розрахунок судових витрат із позовною заявою, адже позивач наділений правом на їх подання до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З протоколу судового засідання від 22 серпня 2023 року вбачається, що представником позивача ОСОБА_4 було зроблено відповідну заяву щодо розподілу судових витрат. (т.1 а.с.137-138)

У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження витрат на правничу допомогу , суду було надано : договір № 27052023 від 27.05.2023 про надання правової допомоги (а.с. 148); додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги № 27052023 від 27.05.2023 (а.с. 149); розрахунок витрат професійної правничої допомоги від 22.08.2023 (а.с. 150); акт про прийняття-передачу наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 27052023 від 27.05.2023 (а.с. 151) та копію квитанції до прибуткового касового ордера № 41 від 23.08.2023 (а.с. 152).

Заперечення відповідача на вказану заяву подані до суду першої інстанції, у тому числі щодо неспівмірності витрат надання правничої допомоги не спростували суми вказаної представником позивача.

За таких обставин районним судом було здійснено вірний висновок, що заява про ухвалення додаткового рішення подана представником ОСОБА_1 , адвокатом Єгоровим С.А. підлягає задоволенню.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області залишити без задоволення.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 серпня 2023 року залишити без змін.

Додаткове рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 08 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов