Справа № 452/4969/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" березня 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
розглянувши відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування заборони відчуження об`єкту нерухомого майна, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , після смерті котрого відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на 1/10 частину квартири АДРЕСА_1 . Будучи спадкоємцем першої черги майна чоловіка, вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено по тій причині, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за частковим співпадінням виявлено арешт нерухомого майна та заборону на нерухоме майно, що накладені реєстраційною службою Богуславського районного управління юстиції на все майно, яке належить ОСОБА_2 ; такі обтяження на все майно ОСОБА_2 зареєстровані на підставі постанови ВДВС та Договору застави; зазначає, що дані обтяження внесені у розділі, де міститься інформації про об`єкт нерухомого майна житловий будинок по АДРЕСА_2 ; існування такого обтяження нерухомого майна перешкоджає позивачу в реалізації її права на спадкування частки у квартирі після смерті чоловіка; оскільки даних про незавершені виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 в органах ВДВС відсутні, відтак таке обтяження на все майно боржника ОСОБА_2 на даний час є безпідставним. Тому позивач просить судовим рішенням зняти заборону на нерухоме майно, зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 26.07.2005р. за №2222675.
Позивач та її представник-адвокат Дик С.І. на сьогодні у судове засідання не з`явилися. 16.01.2024 року позивач заявила, що накладена заборона ніби є перешкодою їй для оформлення спадкування, але на її думку це обтяження не стосується її чоловіка та майна померлого спадкодавця, оскільки він ніколи не був у м. Богуслав Київської області, - чиїм відділом ДВС зареєстрована заборона, та не укладав жодного договору застави; їй роз`яснено нотаріусом і адвокатом, що такі записи в державних реєстрах заважають їй в реалізації своїх прав на спадщину. Всупереч цьому з невідомих причин представник-адвокат зазначене залишила поза увагою і проігнорувала, просила розгляд справи відкласти для ознайомлення із запереченням відповідача; надалі 26.01.24р. подала клопотання про заміну відповідача на належного та однаково і наполегливо підтримувала позов незважаючи на неодноразове (вдруге 16.02.24р. і втретє 05.03.24р.) роз`яснення суду стосовно можливого уточнення предмета або підстави поданого цивільного позову, щодо можливості зміни позовних вимог через ознаки завідомо безпідставного позову чи інші ознаки зловживання правом на неякісний позов в інтересах довірительки з інвалідністю другої групи та, по суті всупереч її міркуванням. В останньому судовому засіданні представник позивача адвокат просила закінчувати розгляд справи без її участі та задовольнити позов з наведених підстав у зверненні до місцевого суду.
Представник відповідача Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, із відзивом на позов не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні.
З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд дійшов до наступного висновку:
Статтею 41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Судом установлено, що ОСОБА_2 , померлому чоловіку позивача, належить 1/10 частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 18.05.2004р., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень; однаково даний факт підтверджується довідкою Самбірського МБТІ; позивач має намір успадкувати частку чоловіка у квартирі, однак наявність обтяження на все майно особи перешкоджає їй реалізувати своє право на спадщину.
Із матеріалів справи також вбачається, що у Державному реєстрі речових прав окрім інформації про право власності ОСОБА_2 на 1/10 частину квартири АДРЕСА_1 , міститься розділ актуальна інформація про об`єкт речових прав житлового будинку АДРЕСА_2 , щодо якого зареєстровані наступні обтяження, а саме у розділі актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень: номер запису про обтяження: 2736616 від 11.04.2007 року, 13:28:52, державний реєстратор: Шкарупа Вікторія Сергіївна, реєстраційна служба Богуславського районного управління юстиції Київської області; документи подані для державної реєстрації: постанова серії АЕ 040068, видана 28.02.2007р. ВДВС Ц-Міського РУЮ м. Макіївка, ОСОБА_3 , арешт №190; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження, індексний номер: 6441577 від 05.10.2013року 11:05:59. ОСОБА_4 , реєстраційна служба Богуславського районного управління юстиції Київської області, вид обтяження: арешт нерухомого майна, відомості про суб`єктів обтяження ОСОБА_2 , відомості про реєстрацію до перенесення: єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 4783064. 11.04.2007 13:28:52; опис предмета обтяження: все майно, - номер запису про обтяження: 2736703 від 26.07.2005 року, 12:52:44, державний реєстратор: Шкарупа Вікторія Сергіївна, реєстраційна служба Богуславського районного управління юстиції Київської області; документи подані для державної реєстрації: Договір застави, б/н, виданий 14.09.1990р., видавник Нотаріальна державна контора №1 м. Макіївка; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрації прав та їх обтяження, індексний номер: 6441577 від 05.10.2013року 11:05:59. ОСОБА_4 , реєстраційна служба Богуславського районного управління юстиції Київської області, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, відомості про суб`єктів обтяження: ОСОБА_2 , відомості про реєстрацію до перенесення: єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 2222675, 26.07.2005 12:52:44; зміст, характеристика обтяження: №реєстра: 7618-148, внутр. №В101943Е22F042282В34.
По суті власних пояснень на цьому акцентувала увагу представник позивача адвокат Дик С.І., але суд уважає таку позицію цілком помилковою, оскільки таким чином як вона формулювала запит Богуславському відділу ДВС із самостійно наведеними даними про обтяження і персональною інформацією про спадкодавця ОСОБА_2 , - що продемонструвала суду, - в такий спосіб і з тими даними було їй сформовано відповідь на адвокатський запит начальником відділу Олегом Соколовським.
Згідно ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) визначено, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження; невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек (далі - архівна складова) (ч. 1 ст. 13 Закону).
Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений постановою КМУ від 26.10.2011 №1141 у п. 40 передбачає, що відомості невід`ємної архівної складової частини Державного реєстру прав використовуються державним реєстратором під час проведення державної реєстрації прав для встановлення наявності (відсутності) записів про державну реєстрацію прав, їх обтяжень, у тому числі з метою їх перенесення до Державного реєстру прав та погашення у випадках, передбачених цим Порядком.
Разом з тим норми частини 5 статті 12 Закону встановлюють, що відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, використовуються як актуальні виключно в разі, якщо відомості про право власності на відповідне нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва не внесені до Державного реєстру прав, а відомості про інші речові права, відмінні від права власності, та/або обтяження речових прав не внесені та не припинені в Державному реєстрі прав.
Статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод регламентовано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Ураховуючи наведені норми закону в сукупності з представленими документами, суд приходить висновку, що позивач звернулася до суду про припинення неіснуючого обтяження стосовно ОСОБА_2 як спадкодавця, зокрема про зняття заборони №2222675, що міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, однак згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за вказаними параметрами ОСОБА_2 у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості відсутні; оскільки державним реєстратором перенесено інформацію про обтяження до Державного реєстру речових прав, відтак номер обтяження №2222675, про припинення якого звернулася позивач вже неактуальний, а саме обтяження отримало новий номер запису; разом з тим, інформація про державну реєстрацію обтяжень перенесена із відкриттям розділу щодо об`єкту нерухомого майна - житлового будинку по АДРЕСА_2 , матеріалами справи жодним чином не підтверджено право власності на вказане майно ОСОБА_2 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та відносно майна котрого розглядається дана справа.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а тому не вправі з власної ініціативи захищати інтереси без відома особи, зокрема ОСОБА_2 , якому належить житловий будинок по АДРЕСА_2 , оскільки як вбачається із матеріалів справи обтяження існує саме щодо цього нерухомого майна, однак конкретно не ідентифікує суб`єкта обтяження, тобто позбавляє суд можливості конкретно встановити кого саме майно обтяжено, оскільки відомостей тільки щодо прізвища, імені та по-батькові недостатньо для ідентифікації суб`єкта обтяження.
Судом із позиції представника-адвоката Дик С.І. не з`ясовано, які реально права довірительки порушені відповідачем, а також те, чи є метою пред`явлення позову адвокатом в інтересах позивача ОСОБА_1 захист (відновлення) прав довірительки і законних інтересів і чи можливо при обраному нею способі захисту відновити (захистити) її права.
За змістом ст. 19 Конституції України способи захисту повинні кореспондуватись з повноваженнями суду, тобто суд може прийняти лише таке рішення, можливість ухвалення якого передбачена законодавством. Способи захисту прав мають бути встановлені законом або випливати із його положень чи бути передбачені договором, - про що вище було зазначено. При цьому можливість пред`явлення конкретних позовних вимог та прохання про застосування конкретного способу захисту порушеного права в тих чи інших правовідносинах має бути передбачена законодавством, тобто юридично можливою.
Узагальнюючи все вище наведене, суд прийшов до висновку про недоведеність і безпідставність позиції позивача стосовно порушеного нею спору, оскільки в такий спосіб стороною позивача не доведено, що обтяження накладено на майно саме її померлого чоловіка і, що таке йому належало, а відомості про заявлене у позові обтяження відсутні у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відтак позов не підлягає задоволенню. Таке вирішення спору базується виходячи із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи подані суду документи.
Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
Відмовити повністю ОСОБА_1 у позові до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування заборони відчуження об`єкту нерухомого майна, - за недоведеністю і безпідставністю.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача протягом цього ж строку в передбачений ст. 284 ЦПК України спосіб.

Суддя