ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3464/24 Справа № 178/1677/23 Суддя у 1-й інстанції - Цаберябий Б. М. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,

суддів - Городничої В.С., Лопатіної М.Ю.,

при секретарі - Шавкун Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргоюАкціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"

на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2024 року

у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання недійсним кредитного договору, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим за допомогу ОТР пароля підписав заяву № б/н від 31 січня 2022 року.

ОСОБА_1 , який діяв на підставі власного волевиявлення, згідно зі статтею 364 ЦК України підписанням заяви приєднався до розділу "Загальні положення", підрозділів "Кредитні картки", "Поточні рахунки", "Використання картки", "Віддалені канали обслуговування", "Оплата частинами та миттєва розстрочка", Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк", що розміщені в мережі інтернет за адресою www.privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заява, які разом становлять договір банківського рахунка, прийняв всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язався їх належним чином виконувати.

Проте, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 28 лютого 2023 року виникла заборгованість у розмірі 47378,03 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 42266,50 грн., заборгованості за нарахованими процентами - 5111,53 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, посилаючись на те, що кредитний договір № б/н 31 січня 2022 року з банком не укладав, цей договір було укладено без його волевиявлення, внаслідок фінансових шахрайських схем, вчинених невідомими особами, які використовуючи особисті його данні, незаконно заволоділи кредитними коштами, у зв`язку з чим було відкрито кримінальне провадження.

Зазначає, що АТ КБ «Приват Банк» не надано доказів того, що саме ним було застосовано будь-яким способом ідентифікатор ОТР пароль, зокрема відсутні докази отримання ним будь-яким чином цього одноразового ідентифікатора, а також відсутні докази реєстрації позивача у інформаційно-телекомунікаційній системі відповідача. Про існування спірного кредитного договору йому стало відомо на початку лютого 2022 року, коли отримав повідомлення від банку з вимогою сплатити заборгованість. З урахуванням наведеного, вимушений звернутися до суду із зустрічним позовом та просити суд визнати недійсним кредитний договір.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2024 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" та зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю підстав для задоволення первісного позову, у зв`язку із недоведеністю позовних вимог та відсутностю у справі достатніх доказів, що свідчать про укладення кредитного договору з відповідачем в порядку, передбаченому законом, вільного волевиявлення відповідача щодо підписання кредитного договору, доведення до відома останнього положень договору та погодження всіх його істотних умов, видачі кредиту та обґрунтованості розрахунку заборгованості. Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції виходив із відсутності достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем суду не доведено належними та допустимими доказами факт передання особистої конфіденційної інформації третім особам, якими в подальшому і було оформлено кредитний договір.

Не погодившись з таким рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення в частині вирішення первісного позову з ухваленням у скасованій частині нового рішення про задоволення первісного позову у повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що відповідачем при укладенні кредитного договору, було погоджено використання ОПР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, належним чином ознайомлений з умовами кредитування з використанням кредитної картки, у тому числі щодо сплати процентів. Підписавши заяву про приєднання до договору, відповідач висловив свою згоду на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка разом з цими Умовами, та Тарифами банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підписані за допомогою ОТР пароля. Суд не перевірив доводи банку про те, що позичальник не спростував факт укладення кредитного договору, так і не оспорював розрахунок заборгованості наданий банком. Вказують, що ОСОБА_1 не було спростовано той факт, що останній є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк». Крім того, останнім не надано доказів на спростування факту передання ним, навмисно або з необережності особистої конфіденційної інформації третім особам, якими в подальшому на його думку і було оформлено кредитний договір та знято грошові кошти з його рахунку саме шахрайським шляхом. Таким чином відповідачем не було доведено, що кошти переведені без його волевиявлення та не за його розпорядження, а оскільки умови договору були погоджені сторонами та підписано самим відповідач, а тому відсутні підстави для звільнення відповідача від обов`язку належного виконання зобов`язання.

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині вирішення первісних позовних вимог, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення лише в частині, яка оскаржується. В іншій частині рішення суду не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, з огляду на наступне.

Згідно із статею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що на підтвердження позову АТ КБ «ПриватБанк» надано копію заяви ОСОБА_1 від 31 січня 2022 року про приєднання до розділу "Загальні положення", підрозділів "Кредитні картки", "Поточні рахунки", "Використання картки", "Віддалені канали обслуговування", "Оплата частинами та миттєва розстрочка", Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк", що розміщені в мережі інтернет за адресою www.privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання заява, які разом становлять договір банківського рахунка, прийняв всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язався їх належним чином виконувати, відповідно до якої відповідач виявляє бажання оформити на своє ім`я кредит у розмірі 48700,00 грн., шляхом перерахування коштів на поточний рахунок строком на 36 місяців із встановлення річної процентної ставки у розмірі 18 %.

За допомогою ОТР пароля ОСОБА_1 був підписаний графік кредиту, Умови та Правилами надання банківських послуг, кредитний договір б/н від 31 січня 2022 року.

Також банк надав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, який підписаний сторонами.

На підтвердження позову банком представлено розрахунок заборгованості за кредитним договором, згідно якого станом на 28 лютого 2023 року існує заборгованість у розмірі 47378,03 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 42266,50 грн. та заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 5111,53 грн.

Відмовляючи у задоволенні первісних позовних вимог, суд першої інстанції посилався на їх недоведеність належними та допустимими доказами у справі, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов таких за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

За змістом статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Положеннями статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частинами 1,2 статті 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження своїх вимог банк надав суду копію заяви від 31 січня 2022 року, згідно якої здійснено ідентифікацію клієнта та ОСОБА_1 підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якої, сторонами погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогу ОТР пароля, як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він одночасно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТР паролю на фінансовий номер телефону клієнта.

Отже, у заяві від 31 січня 2022 року сторони узгодили використання електронного підпису. Пунктом 3 заяви передбачено, що сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів клієнта: ОТР - пароль, QR-код, кнопки "Підпис", "Підписав", "Підтверджую", "Ознайомився", у програмних комплексах, мобільному додатку або на офіційному сайті банку у мережі інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір та/або дати доручення банку на здійснення операції з переказу коштів, або якщо інтерфейс відповідного програмного комплексу банку надає клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої клієнт надає банку шляхом підписання способами, що узгоджені сторонами. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження.

Відповідно до частини 3 статті 207 ЦК України, цифровий підпис - це аналог власноручного підпису, а за визначенням Закону України "Про електронні довірчі послуги" цифровий підпис - це електронні дані, що додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис, при цьому такі дані мають бути унікальними та однозначно пов`язаними із підписувачем і не пов`язаними з жодною іншою особою.

Як свідчать матеріали справи, у подальшому ОСОБА_1 виявив бажання отримати послугу "Миттєва розстрочка. Кредит готівкою", ознайомився із актуальними умовами кредитування, та 31 січня 2022 року підписав паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля, після чого за допомогою ОТР пароля було підписано кредитний договір б/н від 31 січня 2022 року про надання строкового кредиту у розмірі 48700,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановлення річної процентної ставки у розмірі 18 % й додатково за допомогою ОТР пароля було підписано графік кредиту.

Колегія суддів звертає увагу, що порядок отримання грошових коштів та нарахування процентів сторони погодили в заяві, кредитному договорі від 31 січня 2022 року та графіку кредиту, відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами факт укладання договору, ознайомлення з його умовам, використання кредитних коштів, а також розмір наявної заборгованості.

З урахуванням вишенаведеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність укладання між сторонами кредитного договору, який підписаний сторонами із зазначення його строку та узгодженою процентною ставкою за порушення грошового зобов`язання.

Таким чином, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи та помилково дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення первісних позовних вимог.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів доходить висновку про наявність у матеріалах справи належних, допустимих, достовірних та достатніх у розумінні положень статей 77-80 ЦПК України доказів, на підтвердження заявлених вимог, враховуючи, що одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається й фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, умови кредитного договору боржником порушені, кредитор має право вимагати виконання умов кредитного договору погодженого сторонами, а тому наявні підстави для задоволення вимог банку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до положень статті 376 ЦПК України, є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду в частині вирішення первісного позову з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" .

У розумінні положень ст.141 ЦПК України, наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" судових витрат у розмірі 4026,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2024 року в оскаржуваній частині - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість по договору б/н від 31 січня 2022 року у розмірі 47378,03 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 42266,50 грн., заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 5111,53 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судові витрати у розмірі 4026,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

М.Ю. Лопатіна