Справа № 139/240/24
Провадження № 2/139/76/24
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

04 квітня 2024 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и л а:

Від представника позивача адвоката Рунова Дмитра Геннадійовича 21 березня 2024 року до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області засобами поштового зв`язку надійшла вказана позовна заява.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи головуючим суддею визначено суддю Тучинську Наталію Василівну.

Предметом позову є розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 січня 2021 року у Вінницькому міському відділі ДРАЦС із громадянином Республіки Польща, в якому є малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для такого позову названо обставину, що подружжя з лютого 2022 року припинило проживати однією сім`єю, з тих пір не ведуть спільне господарство, майже не спілкуються, хоча спільно утримують дитину. Останнім відомим місцем проживання відповідача було зазначено с. Галайківці Могилів-Подільського (раніше Мурованокуриловецького) району Вінницької області.

Ухвалою від 22 березня 2024 року позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви терміном у сім днів з дня отримання копії цієї ухвали. Цією ж ухвалою було роз`яснено, що недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом зазначення у позовній заяві зареєстрованої адреси проживання відповідача.

Отримавши 22 березня 2024 року копію ухвали про залишення позовної заяви без руху на електронну адресу, представник позивача адвокат Рунов Д.Г. 28 березня 2024 року засобами поштового зв`язку направив до суду заяву про усунення недоліків, до якої додав оновлений текст позовної заяви, в якому було зазначено зареєстровану адресу проживання відповідача у Республіці Польща, а також заяви від імені відповідача (одна польською мовою, а інша українською, але без офіційного перекладу), підпис на яких посвідчено нотаріально.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що у відповідності до правил ст. 185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Так, цими нормами цивільного процесуального законодавства встановлено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб (ч. 1 ст. 177 ЦПК України); позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ч. 5 ст. 177 ЦПК України).

В той же час порядок провадження у справах за участю іноземних осіб має ряд особливостей.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, за винятками, встановленими Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 2 ст. 496 ЦПК України).

Одними із принципів цивільного судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, відкритість судового процесу, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункти 2, 3, 8, 9 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Так, ч. 5 ст. 4 ЦПК гласить: Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Статтею 6 ЦПК України суд зобов`язано, зокрема, здійснювати правосуддя на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Частиною 1 статті 8 ЦПК України встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до приписів ст. 9 ЦПК України суд має забезпечити рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою та гарантує право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що відповідач є громадянином Республіки Польща і має там зареєстроване місце проживання.

Цивільний процесуальний кодекс України зобов`язує суд: отримати офіційну інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача; направити відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками; роз`яснити право подати відзив, право заявити клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (справи про розірвання шлюбу є малозначними і розглядаються у спрощеному позовному провадженні); забезпечити вчасне сповіщення про розгляд справи, про виклик до суду, про прийняті процесуальні рішення та про результат розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» у разі, якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Згідно із ч. 1 ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Пунктом 2.1 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 р. № 1092/5/54 (далі - Інструкція), визначено, що у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи. Це окремо визначається судом України у дорученні. Переклад засвідчується уповноваженим перекладачем, або нотаріально.

24 травня 1993 року між Україною та Республіка Польща укладено Договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах. Цей Договір ратифікований Постановою ВР № 3941-XII (3941-12) від 04.02.94.

Статтею 5 Договору передбачено, що у справах, що охоплюються цим Договором, клопотання складаються державною мовою запитуючої Сторони і до них додаються переклади на державну мову запитуваної Сторони або англійську чи російську. Якщо стосовно положень цього Договору вимагається додати до документів, що пересилаються, їх переклад на мову іншої Договірної Сторони, ті переклади мають бути здійснені офіційним перекладачем, підпис якого має бути офіційно посвідчений, або присяжним перекладачем однієї з Договірних Сторін.

Згідно зі ст. 9 Договору, запитувана установа здійснює вручення документів відповідно до правил, які діють в її державі, якщо документи, які вручаються, складені державною мовою запитуваної Сторони або якщо додано завірені переклади на мову запитуваної Сторони. В інших випадках вручення документів адресатові здійснюється за його добровільною згодою.

Враховуючи такі вимоги законодавства, в порядку підготовки справи до судового розгляду судом необхідно направити до компетентного органу Республіки Польща за місцем проживання відповідача доручення про вручення судових документів та виконання окремих процесуальних дій (витребування інформації про зареєстроване місце проживання відповідача і т.п.).

З викладеного випливає, що позивач до копії позовної заяви та копій доданих до неї документів, які складені українською мовою, має додати їх засвідчені уповноваженим перекладачем або нотаріально переклади на польську мову (для вручення відповідачу через установи юстиції).

Представником позивача до позовної заяви не долучено засвідчений переклад на польську мову позовної заяви та доданих до неї документів.

За таких обставин позивачу необхідно надати до суду повний пакет документів із завіреним перекладом на польську мову, для подальшого можливого звернення з судовим дорученням до іноземного суду. Одночасно має бути поданий документ, з якого вбачатиметься, що у особи, яка здійснила переклад, є такий дозвіл (сертифікат або інший дозвільний документ).

Вважаю за доцільне роз`яснити, що перекладач потрібен буде й для перекладу процесуальних документів. Відповідно до положень ст. 76 (ч. 2) ЦПК України перекладач допускається ухвалою суду за заявою учасника справи або призначається з ініціативи суду. Учасниками процесу у подібних випадках практикується домовленість (угода) із перекладачем, який за клопотанням сторони ухвалою суду допускається до участі у справі. Якщо позивача чи його представника влаштує такий спосіб забезпечення участі у справі перекладача, разом з документами на усунення зазначених в цій ухвалі недоліків позовної заяви може бути подано відповідне клопотання.

Для об`єктивного та своєчасного розгляду справи, надання учасникам цивільного процесу рівних прав, необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог чинного цивільно-процесуального та міжнародного законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вище, суддя вважає за необхідне позовну заяву повторно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків.

Залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви терміном у сім днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Якщо позивач усуне всі недоліки, вказані у цій ухвалі, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і повернеться позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У відповідності до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу складено та підписано 04 квітня 2024 року.

Суддя: ___________