Справа № 229/1260/24
Провадження № 2/229/983/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 квітня 2024 р. м. Дружківка, Донецької області

Дружківський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Рибкіної Н.М.,

за участю секретаря Шайгородської О.Г.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача -адвоката Руднєвої Інни Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит капітал, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

19.02.2024 представник позивача Руднєва І.С.,яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулася до суду з вказаною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит капітал, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи позов вказала, що 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. був вчинений виконавчий напис за № 26276 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 11351,96 грн. Позивач вважає даний виконавчий напис таким, що вчинений нотаріусом з порушенням законодавства, оскільки вчинення виконавчих написів за кредитними договорами не передбачено законодавством; розмір заборгованості не є безспірним, так як з дня виникнення вимоги минуло більше ніж 3 роки, позивач не отримував листи -повідомлення від відповідача про підвищення процентної ставки, про наявність суми заборгованості, що вказана у виконавчому написі; заборгованість не є узгодженою між сторонами, в односторонньому порядку відповідач нарахував штраф та пеню, стягнення яких неможливо з особи, яка мешкає в зоні АТО.

Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 26276 від 16.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ Фінансова компанія Кредит капітал заборгованості у розмірі 11 351,96 грн, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 20.02.2024 року даний позов був забезпечений шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню ВП № 68139855 від 12.01.2022 року, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В., з примусового виконання виконавчого напису № 26276, вчиненого 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 11 351,96 грн.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 21.02.2024 у вказаній справі було відкрито провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 20.03.2024.

20.02.2024 судове засідання було відкладено через першу неявку належним чином повідомленого відповідача на 04.04.2024.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 не з`явились, представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити у повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача ТОВ Фінансова компанія Кредит капітал в судове засідання не з`явився, клопотань, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Згідно із зворотнім повідомленням судова повістка на 20.03.2024, копія ухвали та позовної заяви ним отримана 08.03.2024 року, судова повістка на 04.04. 2024 ним отримана 27.03.2024.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Від неї на адресу суду не надійшло клопотань про відкладення слухання справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує.

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5-8).

Відповідно до виконавчого напису, вчиненого 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстрованим в реєстрі № 26276 з ОСОБА_1 та користь ТОВ ФККредит-капітал пропонується стягнути загальну суму заборгованості у розмірі 11351,96 грн ( а.с.11)

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олейником О.І. 12.01.2022 було відкрито виконавче провадження ВП № 68139855 за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною за № 26276 від 216.06.2021 ( а.с.12).

Вирішуючи спір згідно з встановленими обставинами справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса, передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 внесено зміни до зазначеного вище переліку документів. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом з назвою: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Так, у пункті 2 переліку вказано на можливість вчинення виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Проте, при вчинені виконавчого напису не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року на час їх застосування, а саме 16.06.2021 року, був визнаний незаконним та нечинним судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Зокрема, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, не містив пункту 2 та стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених у простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним відповідно до вказаної вище постанови Київського апеляційного адміністративного суду.

Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19).

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні вимоги передбачено пунктом 3.1 глави 16 Порядку.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №2 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05.07.2017 по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17 та Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 207/1587/16 (провадження № 14-12559св18), 12.12.2018 у справі № 205/6301/16-ц (провадження 61-30321св18).

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Вбачається, що в даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом.

Позивач зазначає, що даний виконавчий напис є таким, що вчинений нотаріусом з порушенням законодавства, оскільки вчинення виконавчих написів за кредитними договорами не передбачено; розмір заборгованості не є безспірним, так як з дня виникнення вимоги минуло більше ніж 3 роки, позивач не отримував листи -повідомлення від відповідача про підвищення процентної ставки, про наявність суми заборгованості, що вказана у виконавчому написі; заборгованість не є узгодженою між сторонами, в односторонньому порядку відповідач нарахував штраф та пеню, стягнення яких неможливо з особи, яка мешкає в зоні АТО.

Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з принципу змагальності сторін, закріпленому в статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Представник ТОВ ФК Кредит капітал, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, не скористалися своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, пояснень та доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для висновку про правомірність дій приватного нотаріуса при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, відсутні підтвердження факту безспірності стягуваних сум, відомості про те, на підставі яких документів було визначено розмір стягуваної заборгованості, у зв`язку з чим суд не може стверджувати, що стягувана сума є безспірною, підтверджена належними та допустимими доказами.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

При ухваленні рішення у даній справі суд не вирішує питання про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, оскільки представник позивача адвокат Руднєва І.С.. в поданій заяві до початку судових дебатів , яка надійшла до суду 12.03.2024, заявила відповідно до абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України, що нею будуть подані докази, що підтверджують розмір понесених позивачем витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1816,80 грн (1211,20 + 605,60), які сплатив позивач за подачу позову та заяви про забезпечення позову до суду.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 6, 12, 77-81, 89, 136, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 1, 34, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, суд

у х в а л и в:

Позов представника позивача -адвоката Руднєвої Інни Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-капітал, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 26276 від 16.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит- капітал заборгованості у сумі 11351,96 грн

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-капітал, () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять ) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-капітал, , місце знаходження за адресою: 79018, м. Львів, вул Смаль-Стоцького, буд 1 корп 28;

Третя особа : приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, адреса місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Софіївська,8 кв 2;

Суддя Н.М. Рибкіна