ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/25008/22

Провадження № 22-ц/4820/82/24

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Заворотна А.В.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №686/25008/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2023 року (суддя Приступа Д.І., повний текст судового рішення складено 02 жовтня 2023 року) у справі за позовом Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» (надалі позивач, підприємство) зазначало, що надає ОСОБА_1 послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) та постачання гарячої води (гарячого водопостачання) до приміщення площею 65,85 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Взаємовідносини між споживачами та підприємством регулюються Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2015, «Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019, «Правилами надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води» затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1182 від 11.12.2019.

Позивач вказував, що з 09.11.2021 відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України № 1023 від 08.09.2021, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 1182 від 11.12.2019 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води», між позивачем та відповідачем укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та укладено типовий договір про надання послуги з постачання гарячої води.

Також підприємство посилалося на те, що індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. І МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» типовий (-i) індивідуальний (-i) договір (-ра) розміщено на офіційному веб-сайті https://www.teplo.km.ua.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, а саме надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Позивач вказує, що ОСОБА_1 , отримуючи послуги з теплової енергії та постачання гарячої води, незважаючи на неодноразові попередження про необхідність повного погашення заборгованості, здійснює неналежну оплату за надані підприємством зазначені послуги, чим порушує зобов`язання, яке призвело до виникнення заборгованості в розмірі 28645,83 грн за період 01.06.2019 по 30.09.2022.

А тому, МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) та постачання гарячої води (гарячого водопостачання) у розмірі 28645,83 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 28645,83 грн та 2481 грн судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Так, апелянт зазначає, що викладені в оскаржуваному рішенні обставини є припущеннями і об`єктивно не встановлені, адже судом не надано правової оцінки заяві, у якій останній відмовився від послуг, що надає «Хмельницьктеплокомуненерго» та доказам, що подавалися апелянтом. В той же час, в частині оскаржуваного рішення, судом зазначалася сума 6786,61 грн та справа №2218 і ці факти свідчать на те, що міськрайонним судом не досліджувалися обставини справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

ОСОБА_1 звертає увагу, що між ним та позивачем не укладався договір на отримання послуг, так як за цією адресою діє автономне електроопалення та автономний електропідгрів, які встановила його дружина у грудні 2019 року після отримання в ХМУ «Держпродспоживслужби» копію договору з підробленим її підписом невідомою особою від «Хмельницьктеплокомуненерго», на підставі якого внесено відомості до ЄРДР про реєстрацію кримінального злочину.

Суд першої інстанції розглянув справу за відсутності у додатках договору про надання комунальних послуг у відповідності до вимог ч.1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та не врахував, що факт відсутності у ОСОБА_1 договору на послуги з «Хмельницьктеплокомуненерго» свідчить про те, що апелянт не є споживачем послуг та в нього відсутня будь-яка заборгованість.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити.

У відзиві МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Позивач зазначає, що надає відповідачу послугу з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та послугу з постачання гарячої води (гарячого водопостачання) в житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 02.11.2020 відповідач прийняв у спадщину квартиру АДРЕСА_3 , у зв`язку із тим, що право власності останнім було набуте у порядку спадкування, тому відповідно до ст. 1218 ЦК України ОСОБА_1 отримав всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті, в розмірі вартості спадкового майна.

Тому незалежно від того, чи отримав відповідач свідоцтво про право на спадщину, чи здійснив реєстрацію права власника на успадковане нерухоме майно, він зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Позивач звертає увагу, що з ОСОБА_1 укладено публічні договори приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії та про надання послуги з постачання гарячої води.

Разом з тим, відповідачем не надано належних доказів відключення квартири АДРЕСА_4 від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями частини 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Суд першої інстанції вірно виходив з того, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19 квітня 2022 року у справі №686/20421/19, що набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» 10085,62 грн заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.07.2016 по 01.06.2019. І цим рішенням встановлено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належала квартира АДРЕСА_3 та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.11.2020 року ОСОБА_1 отримав у спадщину зазначене нерухоме майно, що належить останньому з часу відкриття спадщини.

Відповідно до довідки МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» №263 від 25.10.2022 заборгованість за житлово-комунальні послуги, що надані ОСОБА_1 , з постачання теплової енергії (централізованого опалення), постачання гарячої води (гарячого водопостачання) за адресою АДРЕСА_1 , по о/р 87133 за період з 01.06.2019 до 30.09.2022 становить 28645,83 грн (а.с.7).

Задовольняючи позов, міськрайонний суд виходив з того, що МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» є надавачем послуг з постачання теплової енергії в квартирі АДРЕСА_3 і через невиконання споживачем зобов`язань по оплаті спожитих послуг з врахуванням положень статті 322 ЦК України наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії і гарячої води за період з 01.06.2019 по 30.09.2022 в сумі 28645,83 грн.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність судового рішення через відсутність договору про надання комунальних послуг.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII.

В силу частини 2 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Частини 1, 5 статті 13 вказаного Закону передбачають, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Також, відповідно до статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Тобто, внесення змін до публічного договору приєднання законодавством не допускається так як вказане призведе до порушення прав інших суб`єктів імперативно визначених відносин.

Крім того, частиною 6 статті 633 ЦК України передбачено, що умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Згідно з частиною 1 статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Із положень статті 642 ЦК України слідує, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Міськрайонним судом вірно встановлено, що 31.03.2006 між МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» та ОСОБА_2 укладено договір про надання послуг з теплопостачання на опалювальну площу 65,85 кв.м. та підігрів води за адресою: квартира АДРЕСА_2 , відповідно до п. 26 якого слідує, що цей договір укладається на рік і набирає чинності з дня укладення; договір вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

І доказів того, що ОСОБА_2 такий договір не укладався, відповідачем в порушення вимог частини 1 статті 81 ЦПК України надано не було, а Витяг з ЄРДР від 20.05.2019 не є доказом неукладення ОСОБА_2 зазначеного договору.

Також судом першої інстанції встановлено, що 08.10.2021 МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» опублікувало на власному сайті тексти договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води і так як від співвласників житлового будинку АДРЕСА_2 не надходили заяви про обрання певної форми договірних відносин, тому із відповідачем укладено з 09.11.2021 публічні договори приєднання на надання послуг з постачання теплової енергії та надання послуг з постачання гарячої води.

І суд вірно виходив з того, що акцептування ОСОБА_1 договору про надання послуг з постачання гарячої води та послуг з постачання теплової енергії, а отже, і факт приєднання останнього до умов зазначеного договору відбулось шляхом вчинення ним дій, тому укладений договір є чинним та діє, і плата за комунальні послуги нараховується відповідачу відповідно до цього договору.

Щодо аргументів апеляційної скарги про неврахування невикористання ОСОБА_1 послуг МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» з 2019 року.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2023 № 169 затверджено Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від цих послуг.

Зокрема, вказаним Порядком установлено, що Власник (співвласники) будівлі, в тому числі житлового будинку, подає (подають) до органу місцевого самоврядування заяву про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП, яка складається в довільній формі, із зазначенням причини відключення, а також інформацію про намір влаштування в будівлі систем індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання). Для багатоквартирного будинку до заяви додатково додається протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку (витяг із протоколу) про ухвалене співвласниками рішення про відключення будинку від ЦО та/або ГВП та зазначаються особи, уповноважені представляти інтереси співвласників у вирішенні питань щодо відключення багатоквартирного будинку.

Орган місцевого самоврядування відповідно до законодавства розглядає подані документи за наявності затвердженої ним схеми теплопостачання відповідного населеного пункту.

Заява про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП передається на розгляд Комісії. Комісія на найближчому засіданні розглядає заяву про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП за участю заявника чи його уповноваженого представника.

Комісія приймає рішення щодо відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП та надає пропозиції щодо типу системи індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання), яку можна встановити в будівлі після відключення.

Комісія передає рішення до органу місцевого самоврядування протягом п`яти робочих днів із дня його прийняття. Копія рішення Комісії надається заявникові.

Орган місцевого самоврядування на найближчому засіданні за участі заявника чи його уповноваженого представника приймає відповідно до законодавства рішення щодо відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП з урахуванням рекомендацій Комісії. Копія рішення органу місцевого самоврядування надається заявникові.

Колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять належних доказів того, що відповідач не користувався теплопостачанням та послугою з постачання гарячої води з 2019 року та звертався в установленому законом порядку із заявою про відключення належної йому квартири від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання, а посилання апелянта на неврахування судом першої інстанції його заяви від 27.08.2020 є безпідставними і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд констатує, що основними мотивами апеляційної скарги є заперечення ОСОБА_1 наявності між сторонами договірних відносин та не споживання ним з 2020 року послуг позивача з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання і, як наслідок, відсутності у нього обов`язку сплати таких житлово-комунальних послуг.

Правильність заборгованості за житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення), постачання гарячої води (гарячого водопостачання) споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 перевірено судом першої інстанції та відповідач зазначеного розрахунку не спростував і своїх контррозрахунків не навів.

Аргументи апеляційної скарги про зазначення в оскаржуваному рішенні невірної суми заборгованості, а саме 67086,61 грн, замість 28645,83 грн заслуговують на увагу, однак це не призвело до невірного вирішення справи і вказане може бути усунене шляхом виправлення описки, допущену у судовому рішенні.

При вирішенні позову, суд першої інстанції врахував усі обставини справи, правильно визначився з правовими нормами, що регулюють спірні правовідносини.

Оскаржуване рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, тому відсутні підстави, визначені ст. 141 ЦПК України, для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 384, 389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 16 січня 2024 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай