Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.03.2024 Справа №607/17021/23 Провадження №2/607/365/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Шимків Л.І., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом Міністерства юстиції України, в інтересах якого діє начальник відділу позовної діяльності Міністерства юстиції України Управління судово-претензійної роботи Міністерства юстиції України ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , Комуністичної партії України, про визнання недійсним договору дарування нежилого приміщення та скасування державної реєстрації права власності на вказане нежиле приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Міністерство Юстиції України звернулось в суд із позовом до ОСОБА_4 , Комуністичної партії України, просить визнати недійсним договір дарування нежилого приміщення загальною площею 173,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01, укладений 04.09.2014 між ОСОБА_4 та Комуністичною партією України, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич O.О. та зареєстрований за №1039 та скасувати державну реєстрацію прав ОСОБА_4 на нежиле приміщення загальною площею 173,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; відшкодувати за рахунок відповідачів понесені судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог вказано, що рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 року, яке набрало законної сили, заборонено діяльність Комуністичної партії України, передано майно, кошти та інші активи Партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави. У ході виконання Мін`юстом судового рішення в частині передачі майна, коштів та інших активів Комуністичної партії України, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави встановлено, що після подання позовної заяви Мін`юстом, Комуністичною партією України відчужене належне їй майно на користь ОСОБА_4 на підставі договору дарування, який, на думку позивача, є фіктивним, а тому підлягає визнанню недійсним в судовому порядку.

На адресу суду надійшов відзив від представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 , в якому він заперечує проти задоволення позову, вказує, що під час укладення оспорюваного Договору дарування від 04.09.2014, між відповідачами не могло бути і не було умисно укладено фіктивний правочин, який має на меті уникнення передачі майна у державну власність, оскільки діюче на момент спірних правовідносин законодавство не передбачало наслідком заборони діяльності політичної партії перехід у власність держави майна, коштів та інших активів політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень. 04 вересня 2014 р. згідно Договору дарування приміщення ОСОБА_4 отримала право власності на дане приміщення, перед цим його оглянула, отримала ключі від усіх офісів та оплатила всі витрати за укладення Договору дарування. Протягом цих років разом з волонтерами ОСОБА_4 продовжувала займатися благодійною діяльністю разом з іншими благодійними фондами та організаціями в м. Тернопіль, використовуючи вказане приміщення, в тому числі в благодійній діяльності. Відповідач також зазначає, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 13.09.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та частково задоволено клопотання позивача витребувано у приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Василевич Ольги Олексіївни, ОСОБА_4 , Комуністичної партії України належним чином засвідчену копію договору дарування нерухомого майна від 04 вересня 2014 року.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 01.12.2023 задоволено клопотання позивача - витребувано з Державного нотаріального архіву Тернопільської області належним чином засвідчену копію договору дарування нерухомого майна від 04 вересня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич Ольгою Олексіївною та зареєстрований за №1039 та витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції витяг з Реєстру актового запису про шлюб ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Протокольною ухвалою від 21.12.2023 закрито підготовче судове засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача - Комуністичної партії України в судове засідання повторно не з`явилися - про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі обставини.

У 2014 році Міністерство юстиції України звернулось до суду із позовом про заборону діяльності Комуністичної партії України у зв`язку із порушенням партією статті 5 Закону України «Про політичні партії в Україні», чинної на момент подання заяви.

Рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 року у справі № 826/9751/14, яке набрало законної сили 27.07.2022 року, позов Міністерства юстиції України було задоволено, заборонено діяльність Комуністичної партії України; передано майно, кошти та інші активи Партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави.

Згідно договору дарування від 04.09.2014 між Комуністичною партією України, від імені якої діє ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , остання, як обдаровувана, отримала від Комуністичної партії України у власність нежиле приміщення загальною площею 173,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний нoмep об`єкта нерухомого майна 01. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич O.О. та зареєстрований за №1039.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, 30.10.1981 між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 було зареєстровано шлюб.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Із конструкції частини третьої статті 13 ЦК України випливає, що дії особи, які полягають у реалізації такою особою свого права, однак вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, є формою зловживання правом. Вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи - стягувача за рахунок майна цього власника, може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора (висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17).

У силу приписів статті 215 ЦК України недодержання особою при вчиненні правочину наведених вимог є правовою підставою для визнання його недійсним у судовому порядку.

Статтею 234 ЦК України передбачено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Таким чином, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові №369/11268/16-ц від 03 липня 2019 року враховує, що фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, вважає, що така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним.

За положеннями частин першої-другої статті 110 ЦК України (у редакції, яка діяла на момент відкриття провадження у справі №826/9751/14), юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади; за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади. Якщо з позовом про ліквідацію юридичної особи звернувся орган державної влади, ліквідатором може бути призначений цей орган, якщо він наділений відповідними повноваженнями.

Частиною дванадцятою статті 111 ЦК України (у редакції, яка діяла на момент відкриття провадження у справі №826/9751/14), було передбачено, що майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів (у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування), передається учасникам юридичної особи, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом.

При цьому, за нормами Закону України "Про політичні партії" заборона діяльності політичної партії тягне за собою припинення діяльності політичної партії, розпуск керівних органів, обласних, міських, районних організацій політичних партій, її первинних осередків та інших структурних утворень, передбачених статутом партії, припинення членства в політичній партії.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що станом на момент укладення оскаржуваного договору сторони могли передбачати, що у разі ухвалення рішення про заборону діяльності партії відбудеться припинення її діяльності, розпуск керівних органів та її обласних організацій, відповідно, керівні органи будуть позбавлені можливості вільно розпоряджатися своїм майном, а управління справами забороненої політичної партії перейде до ліквідатора (ліквідаційної комісії), майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, не буде передано учасникам юридичної особи, оскільки членство в політичній партії припинено.

Крім того, із наявних матеріалів справи також слідує, що набувачем за спірним договором стала ОСОБА_4 , яка є дружиною члена Комуністичної партії України - ОСОБА_6 , який діяв від імені Комуністичної партії України при укладені даного договору дарування, що свідчить про пов`язаність осіб правочину та спільну реалізацію ними волевиявлення на свідоме зловживання правом на шкоду іншій особі, оскільки діючи недобросовісно та зловживаючи правами, мали спільний умисел на використання правочину з укладання договору дарування виключно з метою уникнення звернення стягнення на майно другого відповідача внаслідок заборони діяльності його партії за рішенням суду.

Доводи відповідача-1 про реальність використання спірного приміщення у діяльності благодійних фондів та організацій, що підтверджується укладенням договору безоплатного користування нежитлового приміщення від 26.02.2021 (а.с.77-80), а також укладенням договору оренди від 09.09.2023 (а.с. 81-84), суд не приймає до уваги, оскільки вказані доводи не спростовують встановлені судом обставини справи та висновки, викладені вище.

За наведених обставин спірний договір кваліфікований судом, як правочин, який не був спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, тобто, як фіктивний правочин, а отже суд доходить переконання, що позов підлягає до задоволення.

Щодо посилання відповідача-1 про те, що позивачем пропущено строк позовної давності, зазначається наступне. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.

Суд враховує, що рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №826/9751/14, яким заборонено діяльність Комуністичної партії України, набрало законної сили 27.07.2022, і саме з цієї дати, згідно з п.2 Порядку переходу у власність держави майна, коштів та інших активів забороненої судом політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень, затвердженого постановою КМУ від 12.08.2022 №896, у позивача виник обов`язок щодо моніторингу реєстраційних дій щодо відчуження Комуністичною партією України об`єктів нерухомості у період з 11.07.2014 - дня відкриття провадження у справі №826/9751/14.

Таким чином, Міністерство юстиції України, діючи в межах своїх повноважень та вживаючи заходів з розшуку майна політичної партії, могло дізнатись про його наявність тільки після набрання рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі №826/9751/14 законної сили, тобто не раніше 27.07.2022, а отже суд дійшов висновку, що Міністерство юстиції України не пропустило визначений статтею 257 ЦК України строк позовної давності.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідачів на користь Міністерства юстиції України підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 2684 грн 00 коп. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 216, 234 ЦК України, ст.2,4,7,9,10,76-81,133,141,258,259,263,264,265,268,273,352,354,355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування на нежиле приміщення загальною площею 173,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний нoмep об`єкта нерухомого майна - 01, укладений 04.09.2014 між ОСОБА_4 та Комуністичною партією України, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич O.О. та зареєстрований за №1039.

Скасувати державну реєстрацію прав ОСОБА_4 на нежиле приміщення загальною площею 173,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний нoмep об`єкта нерухомого майна 01.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Міністерства юстиції України судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в сумі 2684,00 грн 00 коп.

Стягнути з Комуністичної партії України на користь Міністерства юстиції України судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в сумі 2684,00 грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивач: Міністерство Юстиції України, вул. Городецького,13, м. Київ, .

Відповідачі: ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Комуністична партія України, вул. Борисоглібська, 7, м. Київ, .

Повний текст рішення виготовлено 18 березня 2024 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк