Справа № 720/89/24
Провадження № 2/720/252/24
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

05 квітня 2024 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Лук`ян Г.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання відсутності речових прав на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Новоселицького районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява про визнання відсутності речових прав на нерухоме майно.

Позовна заява мотивована тим, відповідач ОСОБА_3 та ПАТ «Укрінбанк» 31 жовтня 2010 року уклали кредитний договір, який було забезпечено іпотечним договором посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі № 4979.

Так, зокрема згідно з іпотечним договором в якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором 31 жовтня 2010 року було передано в іпотеку Банку будівля оздоровчий комплекс з кафе-баром за адресою: АДРЕСА_1 .

22 вересня 2015 року ОСОБА_2 та ПАТ «Укрінбанк» уклали попередній договір, згідно з яким сторони мали укласти між собою договір купівлі продажу вказаного оздоровчого комплексу з кафе-баром, однак постановою Правління НБУ від 24 грудня 2015 року № 934 ПАТ «Укрінбанк» було віднесено до категорії неплатоспроможних та 22 березня 2016 року № 1709 запроваджено процедуру ліквідації ПАТ «Укрінбанк».

В подальшому ПАТ «Укрінбанк» було змінено назву товариства на ПАТ «Укрінком», а в подальшому на ПАТ «Українська інноваційна компанія», який в свою чергу 03 листопада 2017 року передав ТОВ «Столицяінвест 2008» оздоровчий комплекс з кафе-баром, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з протоколом № 4 загальних зборів засновників ТОВ «Столицяінвест 2008» від 03 листопада 2017 року учасниками проголосовано за вихід зі складу учасників товариства позивача ОСОБА_1 у натуральній формі шляхом передачі у власність спірного нерухомого майна оздоровчого комплексу з кафе-баром, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Оскільки позивач набув право власності на вказане майно, просив визнати відсутність речових прав відповідачів на вищевказаний оздоровчий комплекс з кафе-баром.

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про направлення справи за виключною підсудністю до Шевченківського районного суду м. Чернівці.

Дослідивши матеріали справи, проходжу до висновку про направлення справи за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Чернівці з наступних підстав.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», роз`яснено, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявиться, що заяву було прийнято із порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду незалежно від волевиявлення сторін. У разі виявлення під час попереднього судового засідання чи під час судового розгляду справи по суті порушення правил виключної підсудності, суд ухвалою передає справу на розгляд іншому суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Стаття 30 ЦПК України визначає правила виключної підсудності, тобто підсудності, при якій розгляд певних категорій справ може розглядатися лише в чітко визначеному суді, передбаченому в ЦПК. До таких справ не можуть застосовуватися правила загальної та альтернативної підсудності.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Підставою для визначення підсудності позовної заяви відповідному суду є висновок суду за наслідками попереднього правового аналізу змісту позовної заяви.

Так, для визначення підсудності позовної заяви відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України є наявність заявлених позивачем вимог, які б стосувались нерухомого майна.

У пункті 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», роз`яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2017 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що правила статті про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Таким чином, спори, що пов`язані із речовим правом щодо нерухомого майна, повинні пред`являються до суду за місцезнаходженням такого майна.

Як вбачається з договорів кредиту та іпотеки, за яким просить визнати відсутність речових прав є нерухоме майно, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а відтак справа підсудна Шевченківському районному суду м. Чернівці на підставі ч.1 ст.30 ЦПК України.

Слід зазначити, що до такої правової позиції щодо виключної підсудності оспорення договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором прийшов і Верховний Суд у своїй постанові від 17 жовтня 2019 року, справа № 461/6956/17, провадження № 61-11196св18.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 30, 31 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 720/89/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання відсутності речових прав на нерухоме майно, передати за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Чернівці.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ляху Г.О.