Справа № 127/7195/23
Провадження 2/127/3992/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.

за участю: секретаря судового засідання Остапенко І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

адвоката позивача Сивенюка О.М.,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач із відповідачкою ОСОБА_2 до вересня 2010 року перебували у стосунках та проживали, як сім`я без реєстрації шлюбу. В подальшому відносини між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 були розірвані, а ОСОБА_2 почала спільно проживати з відповідачем ОСОБА_3 . 14.05.2011 у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народилась донька ОСОБА_4 , відомості про батька якої вносилися у свідоцтво про народження доньки зі слів ОСОБА_2 . Після народження доньки ОСОБА_2 припинила стосунки із ОСОБА_3 та відновила стосунки з позивачем. 30.06.2022 позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 повідомила позивачу, що він є біологічним батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свою чергу позивач почав помічати схожість дитини на нього, тому вважає, що саме він є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і бажає визнати батьківство.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про визнання його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключення з актового запису про народження дитини відомості про батька дитини ОСОБА_3 та внесення змін до актового запису про народження дитини щодо відомостей про батька дитини та по батькові дитини. Судові витрати позивач просив суд просив залишити за ним.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2023 вищевказану позовну заяву передано за підсудністю до Вінницького районного суду Вінницької області в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 29.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Також даною ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору стороні відповідача залучено Відділ державної реєстрації актів цивільного стану в місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом, роз`яснено наслідки ненадання таких заяв у встановлений судом строк без поважних причин.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 06.09.2023 цивільну справу передано за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2023 цивільну справу прийнято до свого провадження та вирішено розпочати розгляд справи спочатку, призначивши підготовче засідання.

У строк, визначений ухвалою суду від 29.05.2023, від відповідачів відзиви на позов та від третьої особи пояснення щодо позову не надійшли. Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою, чи клопотання, від учасників справи на адресу суду не надходили.

Ухвалою суду від 02.11.2023 у справі було призначено молекулярно-генетичну експертизу, на час проведення якої провадження у справі було зупинено.

07.02.2024 судом отримано від Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України висновок експерта № СЕ-19/102-23/21275-БД від 30.01.2024.

Ухвалою суду від 08.02.2024 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 07.03.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

З матеріалів справи вбачається, що поштові відправлення із процесуальними документами та судовими повістками неодноразово направлені відповідачу ОСОБА_3 за адресою його останнього відомого місця проживання (перебування), повернулися до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання». У зв`язку із чим, судом було повідомлено відповідача ОСОБА_3 про розгляд справи також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення співвідповідача ОСОБА_3 про розгляд справи.

Тому, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідач ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_3 та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору стороні відповідача - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)в судове засідання не з`явилися, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідачем суду не повідомлено. Таким чином, співвідповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин. Водночас, від третьої особи надійшли заяви про розгляд справи у відсутність їх представника.

Позивач, його адвокат та відповідачка ОСОБА_2 не заперечували щодо розгляду справи у відсутність співвідповідача ОСОБА_3 та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору стороні відповідача - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Враховуючи вищевикладене, думку позивача, його адвоката та відповідачки ОСОБА_2 , а також положення ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання у відсутність співвідповідача ОСОБА_3 та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору стороні відповідача - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)(ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання).

У судовому засіданні позивач та його адвокат позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 не заперечувала щодо задоволення позову та повідомила, що позивач дійсно є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також відповідачка зазначила, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було вчинено з її слів, а позивачу вона повідомила про те, що саме він є батьком неповнолітньої ОСОБА_5 , лише після реєстрації із ним шлюбу.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 31.05.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , актовий запис № 1926. (а.с. 11)

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 30.06.2022, актовий запис № 1813. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 . (а.с. 12)

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 на час народження дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала у стосунках із відповідачем ОСОБА_3 , шлюб із яким зареєстровано не було.

Відповідачка в засіданні визнала, що при народженні дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було проведено за її вказівкою на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.

Також відповідачка визнала, що повідомила позивача про те, що він є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , лише після реєстрації із ним шлюбу, тобто після ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач вважає себе батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч. 3 ст. 128 СК України).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно із ч. 2 і ч. 4 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бутипідтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, відповідач - разом з поданням відзиву, а третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - разом з поданням письмових пояснень.

Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили.

Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом досліджуються докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті, в даному випадку пояснення, викладені в позовній заяві, а також докази, надані разом із нею та на виконання вимиг ухвали суду від 02.11.2023.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, його адвоката та відповідачки, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на момент зачаття та намомент народження малолітньої ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , її мати ОСОБА_2 не перебувала у зареєстрованому шлюбі із будь-якою особою; запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було проведено за вказівкою матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.

Вирішуючи позовні вимоги, судом прийнято до уваги, що правовідносини у цій справі регулюються положеннями ст. 128 СК України, до яких позовна давність не застосовується. На що також звернув увагу Верховний Суд в постанові від 08.03.2023 по справі № 205/5698/21.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч. 2 ст. 128 СК України).

Згідно висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/102-23/21275-БД від 30.01.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може бути біологічним батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ймовірністю даної події 99, 84 %. (а.с. 127-147)

Суд звертає увагу на те, що згідно ч. 1 ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Дослідивши висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/102-23/21275-БД від 30.01.2024, суд вважає його повним, обґрунтованим і таким, що не викликає сумніву у його правильності, а отже даний висновок експерта є належним і допустимим доказом у даній справі.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти Росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про визнання позивача батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідає її інтересам. Негативних наслідків для дитини судом не встановлено.

В разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Згідно із ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до пп. 20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/2 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5), при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно із пп. 2.13.1 п. 2.13 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (пп. 2.16.4 п. 2.16 розділу ІІ Правил).

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про виключення з актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомостей про ОСОБА_3 , як батька дитини, та внесення змін до даного актового запису: по батькові дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », відомості про батька дитини з « ОСОБА_3 , громадянин України» на « ОСОБА_1 , громадянин України». Ім`я дитини, відомості про матір дитини, дату народження та місце народження дитини - залишити без змін.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 1 073, 60 гривень, що підтверджується квитанцією від 13.03.2023, та понесені витрати на проведення експертизи в сумі 17 472, 82 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, враховуючи клопотання позивача, суд вважає за можливе залишити за ним судові витрати.

Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 5, 20, 121, 125, 126, 128, 134, 135 СК України, ст.ст. 2, 4, 10-13, 76-83, 89, 133, 141, 229, 258, 259, 263-266, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виключити з актового запису № 1926 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зробленого 31.05.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, відомості про ОСОБА_3 , як батька дитини.

В актовому записі про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити:

по батькові дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 »;

відомості про батька дитини з « ОСОБА_3 , громадянин України» на « ОСОБА_1 , громадянин України».

Зобов`язати орган державної реєстрації актів цивільного стану України внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 31.05.2011, актовий запис № 1926) та видати нове Свідоцтво про народження.

Судові витрати залишити за ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 : ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 : ІНФОРМАЦІЯ_5 ; останнє відоме місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану в місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ): ; місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Замостянська 26-А.

Рішення суду складено 04.04.2024.

Суддя: