Справа № 333/8486/23
Провадження № 2-о/333/19/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Майсак А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запорыжжя, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: Запорізька міська рада, -

В С Т А Н О В И В:

28.09.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 , після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємців ні за законом, ні за заповітом та таких, що мають право на обов`язкову частку в спадковому майні на майно померлої, немає. Спадщину прийняла заявниця, так як з 1964 року проживала разом зі спадкодавицею однією сім`єю до часу відкриття спадщини та за власний кошт здійснювала її поховання. Проте отримати спадщину не може через неможливість, окрім як через судове рішення, довести факт спільного проживання з померлою ОСОБА_2 , так як була зареєстрована за іншою адресою, а саме у будинку поряд - АДРЕСА_1 . Згодом цей будинок вибув із володіння ОСОБА_1 , проте реєстрація залишилась. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на частину житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що заявницею не надано документів, які б підтверджували факт її проживання зі спадкодавицею ОСОБА_2 однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. На підставі зазначеного, заявниця змушена звернутися до суду, оскільки іншим позасудовим шляхом довести факт її спільного проживання з померлою ОСОБА_2 однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, не можливо. Встановлення даного факту породжує для заявниці юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт заявниця не має.

Ухвалою судді від 28.09.2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено до судового розгляду. Витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Хамула Н.Г. копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягає. У судовому засіданні 09.02.2024 року надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві.

Представник заінтересованої особи - Запорізької міської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що у разі доведення заявницею всіх обставин справи на які вона посилається, то у вирішенні даної справи покладається на розсуд суду.

У судовому засіданні 09.02.2024 року свідок ОСОБА_3 надала суду показання про те, що вона є сусідкою і проживає поряд з заявницею та померлою ОСОБА_2 . ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_2 напротязі тривалого часу, здійснювала за нею догляд, вони вели спільне господарство до смерті останньої по АДРЕСА_1 . Заявниця є рідною донькою померлої ОСОБА_2 .

У судовому засіданні 09.02.2024 року свідок ОСОБА_4 надала суду показання про те, що вона є сусідкою, їх будинки знаходяться поряд, вони товаришують з дитинства. Знає заявницю з народження. ОСОБА_1 постійно мешкала за адресою: АДРЕСА_1 . Їх батьки також товаришували.

Заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29.03.2014 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі.

Спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за № 95/2023 заведена у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Хамула Н.Г.

Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , 28.03.2014 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Хамула Н.Г. звернулася ОСОБА_1 .

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.09.2023 року, виданою приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамула Н.Г., вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки спадкоємцем не надано нотаріусу документів, що підтверджують факт проживання спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до довідки виданої головою квартального комітету № 29 м. Запоріжжя від 03.08.2023 року ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня своє смерті постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із нею по день її смерті постійно проживала і доглядала її донька - ОСОБА_1 .

Згідно з актом про фактичне проживання від 03.08.2023 року, складеного головою квартального комітету № 29 м. Запоріжжя, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.03.1957 року до дня своєї смерті постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із нею по день її смерті, у період з 24.05.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала і доглядала її донька - ОСОБА_1 . Вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет.

Нормами ст. ст. 1216-1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За змістом ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом почергово отримують особи, які вказані в ст. ст. 1261-1265 ЦК України.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України встановлено, що в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те, що до складу спадщини входить нерухоме майно, виконуючи свій обов`язок визначений ст. 1297 ЦК України, відповідно до якої, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Як роз`яснив Конституційний Суд України в п. 6 рішення від 03.06.1999 року № 5-рп/99 в справі № 1-8/99 про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї», окрім членів сімей взагалі (чоловік або дружина, прямі родичі по низхідній і висхідній лініях - діти і батьки), до членів сімей також відносяться особи, які перебувають на утриманні або проживають із суб`єктами права (інші особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство, зокрема, не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки тощо). Обов`язковою умовою визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення із суб`єктом спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Згідно з положеннями ст. ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Відповідно до вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, п. 4.4 факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом абзацу першого п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення (п. 1 Постанови ВСУ № 5 від 31.03.1995 року).

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 року № 5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Таким чином, суд, проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що стороною заявниці підтверджено в судовому засіданні тривале спільне проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тривалого ведення ними спільного господарства, наявність у даних осіб спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, які проживали однією сім`єю не менше п`яти років поспіль на час смерті останньої, а тому заява підлягає задоволенню.

Встановлення вказаного факту необхідне заявнику для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 10 , 19 , 81 , 293 , 294 , 315 , 316 , 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: Запорізька міська рада - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1964 року до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 12 березня 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик