Справа № 948/82/24
Номер провадження 2/948/153/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2024 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Косик С.М.,

за участю секретаря Ткач Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Карлівський відділ ДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса,

у с т а н о в и в :

у січні 2024 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, мотивована тим, що 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинений виконавчий напис № 50842 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості за кредитним договором № 887082 від 05.06.2019 у загальному розмірі 27525 грн. На сьогодні стягнення боргу проводиться Карлівським відділом ДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Натомість позивачка уважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинений з грубим порушенням чинного законодавства, зокрема, нотаріусу не надано всі необхідні документи, які свідчать про безспірність заборгованості, а також він вчинений не на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, а тому не підлягає виконанню. Позивачка стверджує, що за цим виконавчим написом з неї вже стягнуто грошові кошти в сумі 3176,07 грн.

У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 50842, вчинений 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з неї на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості у загальному розмірі 27525 грн, а також стягнути з ТОВ «ВЕЛЛФІН» на її користь грошові кошти в розмірі 3 176,07 грн, стягнуті за виконавчим написом № 50842 від 24.05.2021 (а.с. 2-7).

Ухвалою від 02.02.2024 суд задовольнив заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та зупинив стягнення на підставі виконавчого напису № 50842, вчиненого 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості у загальному розмірі 27525 грн (а.с. 33).

Ухвалою від цього ж числа суд відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Одночасно залучив до участі в справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Карлівський відділ ДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: вул. Полтавський Шлях, 54, м. Карлівка Полтавської області, 39500 (а.с. 34).

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, рекомендованим листом, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки відповідачу (а.с.41,49) та третій особі (а.с.42).

Від представниці позивачки - ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.45). Інші учасники справи причини неявки не повідомили, відзив на позов та пояснення не подали.

Враховуючи викладене, суд уважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого.

Судом установлено, що 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинений виконавчий напис № 50842 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка є боржником за кредитним договором 887082 від 05.06.2019, укладеним з ТОВ «ВЕЛЛФІН». У цьому виконавчому написі зазначено, що строк платежу за кредитним договором № 887082 від 05.06.2019 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 05.06.2019 по 01.03.2020. Сума заборгованості складає 26 775,00 грн, в т.ч.: прострочена заборгованість за сумою кредиту 2 500,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками 24 275,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису зі стягувача стягнуто плату в розмірі 750,00 грн, яка підлягає стягненню з боржника на корись стягувача. Загальна сума до стягнення - 27 525,00 грн(а.с. 21).

Постановою від 01.07.2021 державний виконавець Машівського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції )м. суми) Карпенко А.Р.відкрила виконавче провадження ВП № 65945629 з виконання виконавчого напису № 50842 виданого 24.05.2021 (а.с. 12).

Постановою державного виконавця від цього ж числа звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 (а.с. 13).

Постановою державного виконавця від 01.09.2021 накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 14).

Постановою від 17.04.2023 виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 50842 від 24.05.2021 передане Карлівському відділу ДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 15).

У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Відповідно до пунктів 1, 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку).

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

У постанові Верховного суду України від 05 липня 2017 року № 754/9711/14-ц зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Проте, на підставі документів, наданих ТОВ «ВЕЛЛФІН» приватному нотаріусу, неможливо встановити безспірність вимог стягувача до боржника, оскільки у виконавчому написі зазначено про стягнення з ОСОБА_1 загальної суми заборгованості в розмірі 26 775,00 грн, з яких: 2500,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 24 275,00 грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам, та плати за вчинення виконавчого напису нотаріуса у розмірі 750,00 грн. При цьому приватному нотаріусу не надано копії кредитного договору, нотаріально посвідченого, як і інших документів на підтвердження існування заборгованості.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Також суд зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, зазначеною у пунктах 93-95 постанови від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження №12-5гс21), оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, тому приватний нотаріус не мала права вчиняти виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості, оскільки на той час в нотаріуса вже були відсутні правові підстави для цього.

Верховний Суд України в своїй постанові від 21.09.2021 по справі №910/10374/17 зазначив, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Під час вчинення виконавчого напису нотаріусом, не надано документи, що підтверджують безспірність заборгованості, зокрема нотаріально посвідченого кредитного договору, оскільки такі документи відсутні. Виконавчий напис було вчинено на підставі рохрахунку заборгованості, наданої відповідачем, що є відображенням односторонніх розрахунків відповідача та не може бути доказом безспірності грошових вимог до позивача.

Отже, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання договору та безспірної заборгованості боржника, а тому позов в цій частині потрібно задовольнити в повному обсязі.

Щодо вимоги про стягнення з ТОВ «ВЕЛЛФІН» на користь позивачки грошових коштів в розмірі 3 176,07 грн, які стягнуті з неї за виконавчим написом № 50842 від 24.05.2021, суд зазначає таке.

Як видно зі звіту про здійснення відрахування та виплати із ОСОБА_1 , яка отримує дохід в ТОВ «Машівка-Агро-Альянс», за постановою від 01.07.2021 ВП № 65945629, виданою за виконавчим документом виконавчий напис № 50842 від 24.05.2021, за період з 01.11.2023 по 30.11.2023 утримано 3176,07 грн (а.с. 22).

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже, оскільки судом установлено, що спірний виконавчий напис нотаріуса був вчинений без правових на те підстав, суд уважає, що набуття коштів відповідачем на підставі такого виконавчого напису, є також безпідставним як на час набуття, так і на момент розгляду справи, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки безпідставно набуті кошти в розмірі 3 176,07 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволений, а тому з відповідача на користь позивачки потрібно стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн за подачу позовної заяви та 605,60 грн за заяву про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-18, 81, 133, 141, 142, 209-245, 259, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

задовольнити позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Карлівський відділ ДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 50842, вчинений 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості у загальному розмірі 27525 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнуті кошти за виконавчим написом № 50842 в сумі 3176,07 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн за подачу позовної заяви та 605,60 грн за заяву про забезпечення позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 , виданий 22.02.2000, РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», місцезнаходження: вул. Героїв Севастополя, 48, м. Київ, індекс 03061, .

Третя особа: Карлівський відділ ДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: вул. Полтавський Шлях, 54, м. Карлівка Полтавської області, індекс 39500, .

Суддя С. М. Косик