Справа № 147/170/24
Провадження № 2/147/126/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 квітня 2024 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М.,

з участю секретаря Чудак Г.І.,

представника позивача адвоката Кургаєва Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Автострада» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

у лютому 2024 року представник ТОВ «Автострада» адвокат Кургаєв Д.М. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 суму неповернутої позики в розмірі 176500,00 грн, а також судові витрати. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що 30 липня 2021 року між ТОВ «АВТОСТАДА ТРЕЙД ГРУП» (яке в подальшому змінило назву на ТОВ «Виробнича компанія «Автострада») та ОСОБА_1 укладений договір позики грошей. Сума позики 250000,00 грн. Факт надання позики підтверджується платіжною інструкцією. Позика є безпроцентною. Строк договору до 30 липня 2023 року включно. Станом на 20 грудня 2023 року сума неповернутої частини позики становила 176500,00 грн. У зв`язку з чим 20.12.2023 позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про повернення позики, в якій було встановлено строк повернення позики до 10.01.2024. Станом на день подання позовної заяви сума боргу не змінилась, а тому змушені звернутись до суду з позовом.

Ухвалою судді від 08 лютого 2024 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача адвокат Кургаєв Д.М. в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги за обставин, викладених у позовній заяві, просить задовольнити позов повністю та стягнути на користь позивача 176500 грн. Додатково зазначив, що станом на час розгляду справи сума боргу не змінилась.

Заперечень щодо заочного розгляду справи сторона позивача не висловила.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, однак конверт з повісткою повернутий з відміткою «адресат відмовився» (а.с.24, 25) та з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.30, 31, 50, 51), клопотань про відкладення суду не надано. Відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.

У Постанові Верховного Суду від 01.12.2023 у справі №591/4832/22 (61-10261св23) зазначено, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 752/11662/20 (провадження № 61-14813св21), від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання та про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, слід провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, заслухавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства окремо виділено свободу договору, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України у поєднанні зі статтею 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що є принципом договірного права.

Відповідно до частин першої-третьої статті 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, що не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства або врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства свої правовідносини, які не врегульовані цими актами, або у договорі відступити від актів цивільного законодавства і врегулювати їх на власний розсуд, за виключенням, якщо у цих актах прямо зазначена заборона відходу від їх положень або якщо їх обов`язковість для сторін випливає з їх змісту або з суті правовідносин, що виникли між сторонами.

Положеннями ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актам цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ч.1, ч.2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частиною першою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною першою статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Разом із тим, відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Судом встановлено, що 30 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автострада Трейд Груп» та ОСОБА_1 укадено договір позики грошей (а.с.3).

Відповідно до п.1, п.2, п.4-п.6, п.10 договору позики грошей від 30 липня 2021 року позикодвець передав у власність, а позичальник прийняв 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн, що є еквівалентом 9298,28 доларів США, згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на день підписання сторонами цього договору, з зобов`язанням повернути позику у визначені цим довором розмірі, строки і порядку. Грошові кошти, зазначені в п.1 даного договору, перераховуються позикодавцем на розрахунковий рахунок позичальника після підписання цього договору, та вважаються отриманими позичальником з дати зарахування коштів на розрахунковий (картковий) рахунок позичальника. Позика є безпроцентною та вважається повернутою в момент зарахування її на банківський рахунок позикодавця. За додатковою письмовою домовленістю сторін, спосіб повернення позики може бути змінено. Позичальник зобов`язаний повернути позику в повному обсязі до тридцятого липня дві тисячі двадцять третього року включно. Позика повертається щомісяця рівними частинами. В будь-який момент позикодавець має право на власний розсуд вимагати під позичальника повернення позики в повному обсязі достроково. В такому випадку позичальник зобов`язується повернути позику протягом 10 днів від дня пред`явлення позикодавцем письмової вимоги про це. Цей договір є укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до моменту належного та в повному обсязі виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором (а.с.3).

Факт передачі коштів ОСОБА_1 підтверджується платіжною інструкцією №13217 від 10 серпня 2021 року (а.с.4), згідно з якою ТОВ «Автострада Трейд Груп» 10.08.2021 перерахувало ОСОБА_1 250000 грн згідно з договором №б/н від 30.07.2021 (а.с.4).

В подальшому позивач змінив назву на ТОВ «Виробнича компанія «Автострада», що підтверджується протоколом загальних зборів №04/05-23 від 04.05.2023 та Статутом (а.с.39-46).

20 грудня 2023 року позивачем за вих.№20/12-1135 на адресу відповідача було направлено вимогу про повернення позики, зі змісту якої вбачається, що станом на 20.12.2023 сума неповернутої частини позики становить 176500 грн, яку позивач вимагає повернути до 10 січня 2024 року (а.с.5, 6).

Відповідачем ОСОБА_1 частина позики повернута, що підтверджується: платіжним дорученням №364853 від 09.09.2021 на суму 10500,00 грн, платіжним дорученням №412644 від 11.10.2021 на суму 10500,00 грн, платіжним дорученням №481740 від 20.11.2021 на суму 10500,00 грн, платіжним дорученням №512886 від 08.12.2021 на суму 10500,00 грн, платіжним дорученням №563549 від 03.01.2022 на суму 10500,00 грн, платіжним дорученням №636934 від 08.02.2022 на суму 10500,00 грн, платіжним дорученням №761705 від 20.03.2022 на суму 10500,00 грн, всього на загальну суму 105000 грн (а.с.7-13), яка сторонами не оспорюється та відповідачем не спростовано.

Також відповідачем не надано суду жодного доказу чи спростування обрахунків позивача щодо нарахувань заборгованості за договором позики як цього вимагає ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України.)

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем в якості доказів укладення договору позики надано суду усі належні та допустимі докази. Натомість відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування заявлених вимог.

Обставини викладені позивачем в обгрунтування позовних вимог щодо стягнення заборгованості за договором позики є підтвердженими.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та аналізуючи зібрані у справі докази, позовні вимоги ТОВ «Виробнича компанія «Автострада» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 13425 від 31.01.2024 (а.с.14).

Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Автострада» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Автострада» 176500,00 грн (сто сімдесят шість тисяч п`ятсот гривень 00коп.) як суму неповернутої позики.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Автострада» сплачену суму судового збору в розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.)

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч.1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до відповідного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне ім`я сторін:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Автострада», , адреса місця знаходження: м. Вінниця, вул. Праведників світу, 4-А, каб. 311;

відповідач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 04 квітня 2024 року.

Суддя А.М. Мудрак