Справа № 274/9230/23 Провадження № 2/0274/469/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16.01.2024 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить:

- розірвати шлюб, який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17.11.2007 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу № 172.

- визначити місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з батьком ОСОБА_1 .

При вирішенні питання про можливість відкриття провадження у справі суддею встановлено наступне.

Пунктом 4 частини 3 статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити, серед іншого, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в заяві повинен бути зазначений виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач у позові, крім розірвання шлюбу, просить також визначити місце проживання дитини, разом з ним як батьком.

Згідно ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким з них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо, зокрема, місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Частиною 1 статті 160 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 31 ЦК України, фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років є малолітньою особою.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 32 ЦК України, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років є неповнолітньою особою.

Як видно зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, на момент звернення до суду з даною позовною заявою, доньці ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) виповнилося 15 років, при цьому, відповідно до норм СК України, спір між батьками щодо того, з ким із них буде проживати дитина, може вирішуватися судом лише щодо малолітньої дитини, тобто такої, яка не досягла 14 років.

Заявляючи вимогу про визначення місця проживання неповнолітньої дитини (яка досягла чотирнадцяти років), позивач не зазначає у позові правових підстав для такої вимоги, оскільки донька наділена правом самостійно визначати місце свого проживання. У позові не обґрунтовано, що визначений позивачем спосіб захисту прав та інтересів, є таким, що передбачений законом, або таким, який не суперечить закону.

До того ж, з урахуванням вищезазначених положень СК України, вбачається, що в межах позовної заяви про розірвання шлюбу, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо визначення місця проживання дитини, у разі наявності спору між батьками.

Виходячи з наведеного, позивачеві необхідно визначитися зі своїми позовними вимогами, навести обґрунтування цих позовних вимог та зазначити докази на підтвердження кожної обставини.

Згідно ч. 1 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Позивачем також не обґрунтовані підстави об`єднання в одному провадженні позовних вимог про розірвання шлюбу і про визначення місця проживання итини, оскільки розгляд цих вимог в одному провадженні може безпідставно затягнути розгляд справи в частині розірвання шлюбу, адже при розгляді спору про визначення місця проживання дитини обов`язковим є залучення органу опіки та піклування та надання ним відповідного висновку (ст. 19 СК України), при цьому, збільшується обсяг учасників процесу, що ускладнює вирішення справи в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За даних обставин позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу необхідно надати строк для виправлення недоліків позовної заяви.

Керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків - упродовж 10 днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА