Справа № 303/2296/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Монич В.О.

за участю секретаря судового засідання Добош О.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 , звернувся з вищевказаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить суд встановити факт про те, що є єдиною особою, зайнятою постійним доглядом за своєю матр`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що з ним разом проживає його мати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , доглядає за нею, веде домашнє господарство, допомагає пересуватись по хаті, тобто здійснює на постійній та безоплатній основі догляд за своєю матір`ю яка досягла 61-річного віку та за висновком ЛКК потребує постійного стороннього догляду, тому вимушений звернутись із даною заявою до суду.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 березня 2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі з призначенням справи до розгляду за участю заявника та заінтересованих осіб.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився надіслав до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася надіслала до суду заяву в якій просила заяву задоволити. Зазначила в заяві, що ОСОБА_1 здійснює постійний догляд за нею і допомагає їй.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності заявника і заінтересованої особи та ухвалити рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що вимоги заяви слід задовольнити виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 5 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, не визнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Процесуальні гарантії, викладені у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21.02.1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Colder v. The United Kingdom), п.п. 28-36). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення «спору судом».

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Відповідно до висновку №57/11 від 16.02.2024 року, ОСОБА_2 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на професійній основі від фізичної особи (а.с.10).

Згідно довідки ЛКК № 60 від 19.02.2024 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , може надавати соціальні послуги з огляду на професійній основі (а.с.11).

Відповідно до довідки ЛКК №57 від 16.02.2024 року, ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду.(а.с.12).

Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує постійного догляду і єдиним хто може його здійснювати є її син ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи досліджені докази, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує постійного стороннього догляду, дійсно перебуває під постійним доглядом заявника, тоді як встановлення цього факту необхідно заявнику для захисту і реалізації прав та інтересів які передбачені чинним законодавством України.

Враховуючи викладені обставини у їх сукупності, є достатні підстави стверджувати, що встановлення цього факту має юридичне значення для заявника, напряму впливає на його права і обов`язки, а також законні інтереси особи похилого віку, яка потребує постійного стороннього догляду, а тому підлягають судовому захисту.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, а відтак підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є єдиною особою, зайнятою постійним стороннім доглядом за своєю матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка потребує постійного стороннього догляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заявник : ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 .

Головуючий Володимир МОНИЧ