РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Грушковської Л.Ю.,

за участі секретаря Шпак А.А.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Підрези І.В.,

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Кадук А.І.,

свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Жмеринський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання розірвання шлюбу фіктивним,

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Підреза І.В. звернувся до Жмеринського міськрайонного суду із даною позовною заявою, в якій просив визнати фіктивним розірвання шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 , зареєстроване 26.10.2018 року Жмеринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом №28.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 09.08.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 було зареєстровано шлюб. Спільних дітей в подружжя не було. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 померла. Позивач разом із своєю дружиною увесь час після укладення шлюбу та до смерті ОСОБА_10 проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1. Даний будинок належав на праві приватної власності ОСОБА_10 . За час спільного проживання однією сім`єю за вищевказаною адресою в кінці 2017 року було призначено субсидію. В подальшому в кінці 2017 ОСОБА_10 надійшов лист від управління ПФУ про те, що з 01.10.2017 її розмір пенсії буде підвищено фактично на тисячу гривень. В квітні позивачу також надійшов лист від Управління ПФУ про те, що його пенсію перераховано з 01.01.2018 і збільшено розмір його пенсії до 6311,76 грн. Після отримання даних щодо вищевказаного підвищення доходів сім`ї ОСОБА_1 у Станіславчицькій сільській раді ОСОБА_10 повідомили, що на наступний опалювальний сезон жовтень 2018 - квітень 2019 не буде виплачуватись субсидія. Після цього дружина позивача сказала, що потрібно поїхати підписати якісь документи для того, щоб було призначено субсидію. Після підписання позивачем вказаних документів, нібито для субсидії, в їх сімейному житті з дружиною нічого не змінилось, вони продовжили фактично проживати разом однією сім`єю, спільно ходити до одного й того ж сімейного лікаря, разом відпочивати, святкувати всі сімейні свята, піклуватись один про одного, оплачувати комунальні послуги, дбати про стан домогосподарства, в якому проживали, саджати город та доглядати за городництвом. Також після смерті дружини, позивач самостійно за власний рахунок проводив похорони дружини ОСОБА_10 . На момент проведення державної реєстрації розірвання шлюбу 26.10.2018 року позивач та ОСОБА_10 продовжили проживати разом однією сім`єю, на момент розірвання шлюбу вони не мали на меті припинення шлюбних відносин, що і зумовили фактичні підстави звернення до суду з таким позовом. Задоволення даного позову та визнання розірвання шлюбу фіктивним зумовить в позивача право на обов`язкову частку в спадщині, зокрема в будинку АДРЕСА_2 , як законному чоловіку, який на момент смерті ОСОБА_10 був непрацездатним через досягнення відповідного пенсійного віку.

Ухвалою від 17.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_10 , яка являлась колишньою дружиною позивача. Приблизно за рік до своєї смерті ОСОБА_10 звернулась до його батька ОСОБА_3 із особистою розмовою, під час якої повідомила, що має на меті заповідати йому чи комусь із його синів будинок із господарськими будівлями по АДРЕСА_3 , в якому зараз проживає та який належить їй на праві приватної власності. Повідомила, що хоче щоб даний будинок перейшов комусь із родичів у спадок, оскільки він їй дістався від рідної сестри, а дітей у неї не було. Оскільки позивач проживав зі померлою в одному будинку, то він приймав участь в організації поховальних заходів. Однак більшою мірою в організації поховання приймав участь батько відповідача, він оплатив послуги копачів ями на кладовищі, послуги машини, яка перевозила тіло померлої, а також в подальшому він замовив та встановив пам`ятник на могилі покійної. Позивач лише організував вдома поминки після поховання на 10 чоловік. Тому його твердження про те, що він самостійно та за власний рахунок проводив похорони покійної є неправдивим. Щодо того, що шлюб було розірвано задля отримання субсидії, то позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували факт відмови у призначенні субсидії у зв`язку з достатнім доходом членів сім`ї. Твердження представника позивача про те, що позивач при підписанні документів про розірвання шлюбу не усвідомлював що саме він підписував є абсурдним та безпідставним, оскільки для розірвання шлюбу потрібно з`явитись обом сторонам до органів реєстрації актів цивільного стану, тобто їхати в інший населений пункт, а також заповнювати спільну заяву на розірвання шлюбу, де кожна сторона заповнює свої дані та ставить підписи. Шлюбні відносини позивача та ОСОБА_10 припинились ще задовго до державної реєстрації розірвання шлюбу, оскільки позивач дуже зневажливо відносився під час шлюбу до своєї дружини. Спільних дітей у них не було. Спільного господарства не вели. ОСОБА_10 все по дому робила самостійно та сама купувала продукти харчування. Позивач лише фізично проживав у будинку покійної та користувався продуктами її праці. Позивач проживав з колишньою дружиною як співмешканець, а не як чоловік, оскільки добровільно залишати будинок покійної він не хотів.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Підреза І.В. подала відповідь на відзив, в якій просила задовольнити позов. Зазначила, що в обох заповітах ОСОБА_10 зазначала позивача саме як чоловіка. Після розірвання шлюбу ОСОБА_10 свідомо прийняла рішення залишити собі прізвище чоловіка, а не змінювати його на дошлюбне. Також абсолютно не відповідають дійсності твердження про те, що ОСОБА_10 нібито самостійно вела домогосподарство та городництво, адже в 2014 році ОСОБА_10 впала зі стільця та травмувала коліно, після чого почала шкутильгати, з кінця осені 2021 пересувалась ще складніше, а в останні три місяці життя її стан ніг після травми ще більше погіршився і вона взагалі пересувалась фактично навколішках.

Ухвалою від 31.05.2023 зупинено провадження у справі №130/851/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Жмеринський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання розірвання шлюбу фіктивним до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.

Ухвалою від 07.08.2023 поновлено провадження у даній справі.

Ухвалою від 07.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в поданій заяві просив розглянути справу у його відсутність. Позов задовольнити.

Начальник Жмеринського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Грезент О. в поданій заяві просила розглянути справу у відсутність представників відділу та постановити рішення на розсуд суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Підреза І.В. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, з підстав, зазначених в позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Кадук А.І. просила відмовити у задоволенні позову.

Свідок позивача ОСОБА_9 надала суду покази та пояснила, що живуть в селі Станіславчик з 2012 року. Приходили до подружжя ОСОБА_11 допомагати на городі. Вони виглядали як подружжя, вели спільне господарство, кури, кролі, завжди вдвох працювали. Скарг від покійної ОСОБА_10 на її чоловіка - позивача ніколи не чула, вона не жалілася. Інших родичів не бачила. В останній час ОСОБА_10 не могла себе обходити, допомагав їм син позивача. Завіз її лікарню, де був з нею та возив на процедури. Коли вона померла Син позивача ОСОБА_1 привіз покійну ОСОБА_10 з лікарні для того щоб хоронити. До дня смерті жили як чоловік та дружина. За заповіт нічого не знала, дізналася вже на поминальному обіді.

Свідок позивача ОСОБА_7 надала суду покази та пояснила, що є соціальним працівником. ОСОБА_10 звернулась в соціальну службу, і вона стала до неї ходити приблизно 2 місяці до дня смерті по 2 рази на тиждень. ОСОБА_10 та ОСОБА_1 проживали разом мирно, комунальні платежі оплачували разом, на продукти давали разом. Чула, що не одружені, причин не знає. Ззовні жили як подружжя, готували разом, все було спільно. Конфліктів не помічала, сварок не чула. Син позивача ОСОБА_1 забрав покійну на лікування, чула, що був біля неї в лікарні.

Свідок позивача ОСОБА_6 надав суду покази та пояснив, що ОСОБА_1 зійшовся з ОСОБА_10 після смерті своєї дружини та жили вони в с. Станіславчик. Приходили в гості в якості родини, про конфлікти не чув, криків та матюків не було. Разом садили город, тримали господарство. Про розлучення було невідомо. Син позивача возив покійну в лікарню. Виглядали як сім`я, жили мирно та спокійно, город обробляли разом. ОСОБА_1 переживав за дружину, не міг дійти до пам`яті як померла. Бачив ОСОБА_3 на похороні, про організацію ним похорону не знає нічого. Про заповіт на ОСОБА_2 не знав. Не бачив, щоб хтось з родичів доглядав ОСОБА_10 , похоронами займався позивач ОСОБА_1 та його син.

Свідок позивача ОСОБА_8 надала суду покази та пояснила, що ОСОБА_1 є її старшим братом по лінії матері. Позивач ОСОБА_1 приїхав до неї в м. Вінниця та сказав, що хоче зійтися зі своєю першою любов`ю. ОСОБА_1 та ОСОБА_10 проживали як подружжя, вели спільне господарство, тримали курей, кролів, городи садили. Скарг на конфлікти не було. Коли покійна ОСОБА_10 лежала в лікарні то син позивача приходив до неї, доглядав, на руках переносив. Чому вони розлучились не знає, про інших родичів нічого не чула. Проживали до дня їх смерті як чоловік та дружина, якби покійна ОСОБА_10 вимагала при розлучення, щоб ОСОБА_1 покинув будинок, він би залишив, так як у нього є своє житлою

Свідок відповідача ОСОБА_4 надала суду покази та пояснила, що є сусідкою подружжя ОСОБА_11 , вони жили з 2018 року разом як пожружжя, часто сварились, дружина ОСОБА_10 була вимоглива, чоловік не слухав. Пізніше ОСОБА_10 сказала що вони розлучилися та просила його піти, але він відмовився. Вона купувала їсти, прала, готувала, він її виганяв, кричав, обзивав, ображав, вона часто плакала. Пізніше ОСОБА_10 захворіла, допомагали сусіди. Говорила, що обходиться своєю пенсією, позивач ОСОБА_1 клав гроші на депозит. Діти позивача гарно ставилися як до самої ОСОБА_10 , так і до їх подружжя як до сім`ї. На похороні був ОСОБА_3 , він копав яму, кошти на яку дала покійна ОСОБА_10 , ставив пам`ятник. Родичі покійній не допомагали Після смерті ОСОБА_1 повалив постройку, забор, вирвав газовий котел, який при житті сам встановлював. В день смерті знайшли в речах ОСОБА_10 записку, в якій було написано, що вона переписала будинок на ОСОБА_2 .

Свідок відповідача ОСОБА_3 надав суду покази та пояснив, що відповідач ОСОБА_2 є його сином. ОСОБА_10 зійшлася з позивачем ОСОБА_1 та стали разом жити, спочатку жили добре. Пізніше, покійна ОСОБА_10 жалілась на нього, він її ображав, обзивав, за 6 років до смерті прийшла і сказала, що вони розвелись та дала гроші, щоб він викопав яму, бо не знала чи ОСОБА_1 це зробив би. За 3 роки до смерті ОСОБА_10 прийшла і сказала, що хоче переписати майно на нього, бо ОСОБА_1 нічого не робить, тільки лежить. Пізніше принесла заповіт. На пошту завжди ходила вона, платила, сумки носила, говорила, що позивач ОСОБА_1 . клав гроші на депозит. Після похоронів вони попросили його з`їхати через пів року, то позивач ОСОБА_1 вирвав там котел, зламав забор, який сам ставив. На похороні він та його дружина попросили позивача ОСОБА_1 звільнити будинок через пів року, на що позивач та його син почали сваритися.

Свідок позивача ОСОБА_5 надала суду покази та пояснила, що перебуває в спорі через межу з позивачем ОСОБА_1 . Подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_10 часто сварились, він нічого не допомагав, покійна сама все робила, на базар ходила сама, його боялась. Чула крики його, були неодноразові конфлікти, покійна ОСОБА_1 часто плакала на подвір`я. Багато разів чула крики позивача ОСОБА_1 . Протягом п`яти років продовжувались сварки, готувала ОСОБА_10 , прала теж вона, за комунальні послуги розраховувалася, чоловік кошти складав окремо, часто їздив у м. Вінницю. Син позивача приїжджав, але не бачила щоб допомагав, між їх будинками відстань 30 м. В день похорону чула крики від сина позивача через вікно, не знала, що ОСОБА_10 померла, на похороні не була.

Заслухавши сторін, дослідивши письмові матеріали даної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 106 Сімейного кодексу України, подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

Відповідно до змісту ст. 108 Сімейного кодексу України, за заявою заінтересованої особи розірвання шлюбу, здійснене відповідно до положень статті 106 цього Кодексу, може бути визнане судом фіктивним, якщо буде встановлено, що жінка та чоловік продовжували проживати однією сім`єю і не мали наміру припинити шлюбні відносини. На підставі рішення суду актовий запис про розірвання шлюбу та Свідоцтво про розірвання шлюбу анулюються органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", актовий запис цивільного стану анулюється на підставі рішення суду, або висновку відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, передбачених законом.

Анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання.

Пунктом 2.14 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року N 96/5, передбачено, що підставою для внесення відповідних відміток в актові записи цивільного стану, у тому числі про анулювання та поновлення, є рішення суду про усиновлення (удочеріння), про позбавлення або поновлення батьківських прав, про розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним, поновлення шлюбу після його розірвання у випадку, передбаченому статтею 118 Сімейного кодексу України, анулювання актових записів цивільного стану, у яких зазначено про необхідність проставлення відмітки у відповідному актовому записі цивільного стану, визнання розірвання шлюбу фіктивним. Згідно пункту 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме по речах не правового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу.

Судом встановлено, що 09.08.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_14 було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 15).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.11.2003 року спадкоємицею майна ОСОБА_15 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_14 (а.с. 17).

Згідно копії повідомлення ОСОБА_10 призначено житлову субсидію з жовтня 2017 по квітень 2018 року включно, щомісяця у сумі 1632,72 грн. (а.с. 18).

Відповідно до копії листа ОСОБА_10 після перерахунку з 01.10.2017 буде отримувати пенсію в розмірі 2729,72 грн. (а.с. 19).

Відповідно до копії листа після перерахунку з 01.01.2018 року пенсія ОСОБА_1 складає 6311,76 грн. (а.с. 20).

Згідно заповіту від 17.09.2022 року ОСОБА_10 заповіла земельну ділянку площею 1,5100 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку площею 0,2023, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, грошовий вклад, який знаходиться в АТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Жмеринка на вкладному рахунку НОМЕР_6 своєму чоловіку ОСОБА_1 (а.с. 24).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниця (а.с. 25).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу №112/2022 щодо майна померлої ОСОБА_10 (а.с. 27).

Відповідно до копії довідки виконкому Станіславчицької сільської ради від 15.06.2022 №925 ОСОБА_1 не зареєстрований, але дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 розірвано 26.10.2018 (а.с. 33).

Відповідно до копії довідки виконкому Станіславчицької сільської ради від 03.03.2021 №252 ОСОБА_1 дійсно проводив похорони дружини ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та всі витрати взяв на себе (а.с. 32).

Відповідно до копії заповіту від 17.09.2020 року ОСОБА_10 заповіла житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 (а.с. 66).

Відповідно до довідки Другої Жмеринської державної нотаріальної контори від 15.03.2023 №118/01-16 ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняв спадщину шляхом подачі заяв та є спадкоємцем за заповітом на майно померлої ОСОБА_10 (а.с. 67).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_1 та ОСОБА_14 уклали шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу: ОСОБА_11 (а.с. 68).

Відповідно до копії акту №42 від 16.05.2023 ОСОБА_3 дійсно приймав участь в організації та проведенні поховання ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та оплачував послуги з поховання (а.с. 69).

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу, а саме: з 26.10.2018, та до дня смерті ОСОБА_10 , а саме - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_10 спільно проживали як чоловік та жінка за адресою: АДРЕСА_1 , продовжували спільно вести господарство, спільно працювали на подвір`ї, на городі, продовжили жити однією сім`єю.

При цьому для визнання розірвання шлюбу фіктивним є необхідною наявність не лише факту спільного проживання, а і фактів, які підтверджують існування в обох з подружжя внутрішньої волі до підтримання подальших шлюбних відносин та її виявлення у вигляді активних дій. Такими активними діями є: 1) дії, спрямовані на реалізацію функцій сім`ї та мети шлюбних відносин (наприклад, репродуктивної функції); 2) подальше активне ведення спільного господарства, подальша спільна праця, спрямована на забезпечення фінансової стабільності союзу чоловіка та жінки та збільшення їх спільного капіталу.

Вказані висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 31.03.2020 по справі №644/6976/16-ц.

Крім цього, суд критично оцінює покази свідка відповідача ОСОБА_5 , так як вона перебуває у земельному спорі з позивачем ОСОБА_1 .

Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому позов про визнання розірвання шлюбу фіктивним підлягає задоволенню.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Підреза І.В. надала копію договору про надання правничої допомоги від 22.03.2023 (а.с.183), квитанцію №01 (а.с.186) та попередній розрахунок судових витрат (а.с.187-188), згідно яких загальна вартість наданих адвокатських послуг позивачу ОСОБА_1 склала 8000 гривень.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заяви відповідача ОСОБА_2 чи його представника - адвоката Кадук А.І. про зменшення розміру витрат на правничу допомогу матеріали справи не містять. А тому у суду відсутні підстави робити висновок про неспівмірність витрат на правову допомогу без відповідної заяви відповідача.

Відтак, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат за надання правничої допомоги в заявленому позивачем розмірі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати фіктивним розірвання шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 , зареєстроване 26.10.2018 року Жмеринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом №28.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 судовий збір за подання позову та заяви про забезпечення позову в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07.08.2023 року у вигляді заборони ОСОБА_2 відчужувати житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати після набрання вказаним рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 25.03.2024.

Суддя