Справа № 541/3562/23
Номер провадження 2/541/92/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 січня 2024 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Шатілової Л.Г.,

за участю секретаря судового засідання Гуриної В.М.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Акрітова К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миргороді в режимі відеоконференції цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації,

в с т а н о в и в:

ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія", звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації.

Позов мотивовано тим, що 27.09.2021 між ПрАТ «УПСК» (Страховик), Приватним підприємством «ГАЗМАРКЕТ» (Страхувальник, ПП «ГАЗМАРКЕТ») та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (Вигодонабувач, АТ «Ощадбанк») укладений Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу (Автокаско) №ОКЮ 036/000/210000118 (далі - Договір страхування), згідно з яким було застраховано, у т.ч. і на випадок ДТП, транспортний засіб (ТЗ) FІАТ DОВLО, д.р.н. НОМЕР_1 . Строк дії Договору страхування з 28.09.2021 р. по 27.09.2022 р. Страхова сума склала 436 900,00 грн. Франшиза при пошкодженні ТЗ склала - 0 грн.

Відповідно до умов договору знос при визначенні розміру збитку не застосовується, а сам матеріальний збиток визначається за розцінками СТО.

15.09.2022 у м. Миргород Полтавської області, по вул. Гоголя, 10 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «RENAULT MEGANE SCENIK», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та «FІАТ DОВLО», д.р.н НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП власнику «FІАТ DОВLО», д.р.н НОМЕР_1 була завдана матеріальна шкода.

Оскільки, автомобіль «FІАТ DОВLО», д.р.н НОМЕР_1 був застрахований в ПрАТ «УПСК» на підставі Договору страхування, ПП «ГАЗМАРКЕТ» 16.09.2022 р. звертається до ПрАТ «УПСК» із заявою- повідомленням (Автокаско) про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування.

16.09.2022 року був складений Акт огляду транспортного засобу та зафіксовано його пошкодження, у тому числі і за допомогою фотофіксації. 23.09.2022 р. був складений Додатковий Акт огляду транспортного засобу та зафіксовано його пошкодження, у тому числі і за допомогою фотофіксації. Відповідно до Рахунку на оплату №31 від 23.09.2023 р. ФОП ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту склала 232189,50 грн. Акт виконаних робіт під номером 31/1 був складений ФОП ОСОБА_4 та ПП «ГАЗМАРКЕТ» 01.12.2022 р. 28.12.2022 р. Вигодонабувач по Договору страхування - АТ «Ощадбанк» - повідомив ПрАТ «УПСК» що страхове відшкодування по зазначеному випадку просить сплатити на рахунок ПП «Газмаркет».

Відповідно до страхового акту від 01.02.2023 р. №КАСКО/036/000/22/0007 ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування ПП «ГАЗМАРКЕТ» у розмірі 232189,50 грн., що засвідчується платіжною інструкцією №162221376 від 01.02.2023 р.

Таким чином, ПрАТ «УПСК» виконало свої зобов`язання по Договорах страхування та по зазначеному страховому випадку у повному обсязі.

Відповідно до документів правоохоронних органів, а саме - відповіді від Національної поліції України №479635, отриманої через базу даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП за наслідками зазначеного ДТП був складений на відповідача ОСОБА_2 , який порушив п. 12.1. та 13.1. ПДР - не врахував безпечну швидкість руху, особливості вантажу, стан ТЗ, порушив безпечну дистанцію (протокол ААД 107734).

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 грудня 2022 року по справі №541/2831/22 ОСОБА_2 було визнано винуватим у зазначеному ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину визнав, обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення ААД 107734 підтвердив.

До ПрАТ «УПСК» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 у розмірі 232 189,50 грн. Транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 , на момент ДТП був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/2474389 ТДВ «СК «ГАРДІАН». По полісу АР/2474389 передбачена страхова сума за шкоду, заподіяну майну (ліміт відповідальності), лише 130 000,00 гри., при франшизі у розмірі 2600 грн.

Після сплати страхового відшкодування, до ПрАТ «УПСК» перейшло право вимоги до ТДВ «СК «ГАРДІАН» в межах лімітів відповідальності ТДВ «СК «ГАРДІАН». 08.03.2023 р. ПрАТ «УПСК» звернулася із претензію до ТДВ «СК «ГАРДІАН» про відшкодування завданого з вини ОСОБА_2 збитку. У відповідь на претензію на рахунок ПрАТ «УПСК» надійшло лише 124449.04 грн., що засвідчує копія платіжної інструкції від 06 червня 2023 р., а також лист ТДВ «СК «ГАРДІАН» від 25.07.2023 р. №25/07/23/2. Тобто ТДВ «СК «ГАРДІАН» не доплатило до суми свого ліміту 2950.96 грн. (127400 грн. - 124449,04 грн.). Недоплата 2950,96 гри. є предметом окремого спору між ПрАТ «УПСК» па ТДВ «СК «ГАРДІАН». За межами ліміту ТДВ «СК «ГАРДІАН» (127400.00 грн.) залишаються невідшкодованими ПрАТ «УПСК» 104789,50 грн. (232189.50 грн.- 127400,00 грн.).

У зв`язку з вищевикладеним просили стягнути з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» суму сплаченого страхового відшкодування у порядку суброгації в розмірі 104789, 50 грн., 2684,00 грн. сплаченого судового збору, та витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. В судове засідання 17.01.2024 подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному об`ємі.

Представник відповідача - адвокат Акрітов К.К. в судовому засіданні позовні вимоги до свого довірителя не визнав в повному обсязі, суду пояснив, що не погоджуються з розрахунком завданої шкоди вважаючи її завищеною і не об`єктивною. СТО не було попереджено про кримінальну відповідальність. Вартість пошкодженого авто за рік до ДТП складало 436 тисяч, а вартість відновлювальних робіт склала більш ніж половини його вартості, при цьому не було враховано знос транспортного засобу. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити. В судове засідання 17.01.2024 не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі , в задоволені позову просив відмовити з врахуванням наступного. Посилаючись на ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказав, що у зв`язку з пошкодженням транспортного за засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 28.14 Договору добровільного страхування наземного транспорту (автокаско) №ОКЮ 036/000/210000118 встановлено, що відшкодування збитку провадиться з врахуванням зносу ТЗ, якщо це передбачено умовами п.16 цього договору, який визначається на підставі висновку автотоварознавчого дослідження, пропорційно відношенню вартості зношених частин ТЗ до вартості нових. При цьому, в самому пункті 16 Договору жоден з варіантів (з врахуванням зносу чи ні) не обрано (не підкреслено). А посилання на «Додаток №» без реквізитів такого додатку юридичної сили не має. Отже, в самому договорі не визначено, що сторони домовились про можливість розрахунку шкоди без врахування зносу ТЗ та його складових, а тому розрахунок вартості відновлювального ремонту без врахування зносу має проводитись із врахуванням коефіцієнту зносу.

В той же час матеріали позовної заяви не містять визначених Договором документів для розрахунку матеріального збитку, єдиним документом який обґрунтовує розмір збитку є рахунок на оплату виданий СТО. Посилання позивача на п. 28.9 Договору, в якому зазначено, що в окремих випадках, за домовленістю сторін, розмір страхового відшкодування може бути розраховано на підставі калькуляції акцептованої страховиком СТО вважав не обґрунтованим, зважаючи на відсутність будь-яких документальних підтверджень такої домовленості. Текст договору та його додатки, окрім засвідчення такої можливості, самої домовленості про це не містять.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.09.2021 року між ПрАТ «УПСК» (Страховик), Приватним підприємством «ГАЗМАРКЕТ» (Страхувальник, ПП «ГАЗМАРКЕТ») та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (Вигодонабувач, АТ «Ощадбанк») укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №ОКЮ 036/000/210000118, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом визначеними у п.2. цього Договору. Строк страхування - з 00-00 28 вересня 2021 по 24-00 27 вересня 2022 року. Місце дії договору страхування - Україна. Страховий платіж склав: 22980,00 грн., який підлягав сплаті до 27.09.2021 pоку. 436900,00 страхова сума (а.с. 9-13).

15.09.2022 у м. Миргород Полтавської області, по вул. Гоголя, 10 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «RENAULT MEGANE SCENIK», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та «FІАТ DОВLО», д.р.н НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП власнику «FІАТ DОВLО», д.р.н НОМЕР_1 була завдана матеріальна шкода. Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення ОСОБА_2 п.12.1 та 13.1 ПДР України. Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 грудня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 13.12.2022.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

16.09.2022 р. ПП «ГАЗМАРКЕТ» звернулося до ПрАТ «УПСК» із заявою- повідомленням (Автокаско) про ДТП , для виплати страхового відшкодування (а.с. 22-23).

16.09.2022 року був складений Акт огляду транспортного засобу «FІАТ DОВLО», д.р.н НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 та зафіксовано його пошкодження (а.с. 27-28). 23.09.2022 р. був складений Додатковий Акт огляду транспортного засобу «FІАТ DОВLО», д.р.н НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 та зафіксовано його пошкодження, у тому числі і за допомогою фотофіксації (а.с. 29-33).

Відповідно до Рахунку на оплату №31 від 23.09.2023 р. ФОП ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту склала 232189,50 грн. Акт виконаних робіт під номером 31/1 був складений ФОП ОСОБА_4 по заявці ПП «ГАЗМАРКЕТ» 01.12.2022 р. (а.с.34-37). 28.12.2022 р. АТ «Ощадбанк» - письмово повідомив ПрАТ «УПСК» що страхове відшкодування по зазначеному випадку просить сплатити на рахунок ПП «Газмаркет» (а.с.38).

Відповідно до страхового акту від 01.02.2023 р. №КАСКО/036/000/22/0007 ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування ПП «ГАЗМАРКЕТ» у розмірі 232189,50 грн., що засвідчується платіжною інструкцією №162221376 від 01.02.2023 р. (а.с.39-40).

До ПрАТ «УПСК» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 у розмірі 232 189,50 грн., оскільки транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 , на момент ДТП був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/2474389 ТДВ «СК «ГАРДІАН». Після сплати страхового відшкодування, до ПрАТ «УПСК» перейшло право вимоги до ТДВ «СК «ГАРДІАН» в межах лімітів відповідальності ТДВ «СК «ГАРДІАН». 08.03.2023 р. ПрАТ «УПСК» звернулася із претензію до ТДВ «СК «ГАРДІАН» про відшкодування завданого з вини ОСОБА_2 збитку. У відповідь на претензію на рахунок ПрАТ «УПСК» надійшло лише 124449.04 грн., що засвідчує копія платіжної інструкції від 06 червня 2023 р., а також лист ТДВ «СК «ГАРДІАН» від 25.07.2023 р. №25/07/23/2. Тобто ТДВ «СК «ГАРДІАН» не доплатило до суми свого ліміту 2950.96 грн. (127400 грн. - 124449,04 грн.) (а.с.42-48).

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про страхування» (далі - Закон №85/96-ВР) та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV).

Так, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону №85/96-ВР).

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону №85/96-ВРстраховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (стаття 27 Закону №85/96-ВР).

У статті 6 Закону №1961-IVвизначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України).

У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Надаючи оцінку аргументам сторін, суд вважає аргументи сторони позивача належним чином обґрунтованими та підтвердженими належними і допустимими доказами, яким суд надав повну оцінку. Водночас, аргументи сторони відповідача є необґрунтованими та помилковими.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06 липня 2018 року у справі №924/675/17.

Тому суд вважає акт виконаних робіт №31/1 від 1 грудня 2022 року та рахунок на оплату №31 від 23.09.2022 року належними та допустимими доказами

Суд погоджується зі стороною відповідача про відсутність у акті виконаних робіт №31/1 від 1 грудня 2022 року, попередження виконавця про кримінальну відповідальність. Водночас, суд зазначає, що такі обставини не спотворюють зміст самого акту та висновків виконавця. На спростування акту виконаних робіт сторона відповідача не надала суду жодного доказу, хоча не була позбавлена можливості цього зробити.

У разі сумнівів у сторони відповідача щодо правомірності вчинення тих чи інших дій зі сторони позивача (відсутність договірних правовідносин між суб`єктами тощо), саме сторона відповідача повинна ці сумніви доводити перед судом, надаючи відповідні докази або ж заявляючи відповідні клопотання про витребування таких у разі неможливості самостійного їх отримання, однак сторона відповідача жодних таких дій не вчинила, обмежившись лише наведенням словесних аргументів, які, по суті, суд вважає припущеннями, оскільки такі не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Щодо судового збору.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір у сумі 2684,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, які сторона позивача просить стягнути з відповідача, підтверджуються доданими до позовної заяви: договором №1/05 про надання правової допомоги від 21.05.2019 (а.с.49-54) та Додатковою угодою №4 до цього договору від 21.05.2023 (а.с.55), платіжною інструкцією №162224294 від 06.10.2023(а.с.58) та актом від 06.10.2023 про надання правової допомоги №204 до Договору про надання правової допомоги №1/05 від 21.05.2019 (а.с.59.)

Суд зауважує, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Оцінюючи надані документи, зокрема акт про надання правової допомоги №204 до Договору про надання правової допомоги №1/05 від 21.05.2019, суд зазначає, що такий містить опис дій, вчинених адвокатом, їх вартість, та кількість витрачених годин, що дозволяє визначити розмір витрат на професійну правничу допомогу. З огляду на складність справи та виконаних адвокатом робіт, ціну позову, заявлений стороною позивача розмір витрат на професійну правову допомогу, на переконання суду, відповідає критеріям реальності цих витрат та розумності їх розміру.

Крім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що матеріали справи не містять клопотання сторони відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, і таке клопотання усно стороною відповідача не заявлялося, а підстав для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат, з урахуванням наведених вище обставин, суд не вбачає.

Такий висновок суду повністю відповідає правовим висновкам, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі №9901/350/18 (провадження № 11-1465 заі 18); від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382 цс 19); від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26 цс 21); від 07 липня 2021 року у справа № 910/12876/19 (провадження № 12-94 гс 20).

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та зважаючи на задоволення позову повністю, суд вважає, що в силу приписів пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ЗУ «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 22, 629, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст. ст. 10-13, 19, 76, 82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства ««Українська пожежно-страхова компанія» (розрахунковий рахунок ІBAN НОМЕР_4 , ) суму сплаченого страхового відшкодування у порядку суброгації в розмірі 104789 (сто чотири тисячі сімсот вісімдесят дев`ять) гривень 50 копійок, судовий збір в розмірі 2684 ( дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок, 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», юридична адреса 04080 м.Київ, вул.Кирилівська, 40, .

Представник позивача: адвокат Юхименко Сергій Юрійович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю видане 25.05.2018 на підставі рішення Ради адвокатів Рівненської області від 25.05.2018 №175, адреса 08301 Київська область, Бориспільський район, м.Бориспіль, вул. Шкіля, 37.

Представник позивача: Дяченко Віктор Олександрович, адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Представник відповідача: адвокат Акрітов Кіріак Костянтинович, свідоцтво на право на заняття адвокатською діяльністю видане на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області від 04 жовтня 2016 року, адреса АДРЕСА_3 .

Суддя: Л. Г. Шатілова