Дата документу 29.03.2024
Справа № 334/276/24
Провадження № 2-з/334/24/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Шерештан О.М., розглянувши у судовому засіданні в місті Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Яковлевої Тетяни Валентинівни до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання неправомірними дій державного виконавця, визнання недійсним електронного аукціону та акту про реалізацію,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Яковлевої Т.В. звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , в якому просить визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича у межах виконавчого провадження № 67609015 щодо проведення оцінки нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 в, що належить боржнику ОСОБА_1 ; визнати недійсною оцінку майна, а саме квартири АДРЕСА_1 в відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості арештованого майна, що належить ОСОБА_1 для продажу на електронних торгах, а саме: житлової квартири АДРЕСА_1 в від 14.09.2023, складеного ТОВ «Земля плюс 2006»; визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича у межах виконавчого провадження № 67609015щодо реалізації належного боржнику ОСОБА_1 майна, а саме квартири АДРЕСА_1 в, що належить боржнику ОСОБА_1 ; визнати недійсним електронний аукціон (торги) за лотом № 538131 з реалізації квартири АДРЕСА_1 в, який оформлений протоколом № 598663 від 02.11.2023; визнати недійсним акт про реалізацію від 13.11.2023, який складений приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Дмитром Юрійовичем.

Ухвалою від 24.01.2024 відкрито провадження у даній справі.

26.03.2024 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Яковлева Т.В. звернулася із заявою про забезпечення позову шляхом накладення заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольскій міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно щодо об`єктів нерухомого майна, а саме: квартири загальною площею 68,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 334/276/24.

Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Згідно з ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій державного виконавця, визнання недійсним електронного аукціону та акту про реалізацію нерухомого майна, а саме квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно матеріалів виконавчого провадження № 67609015 квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала на праві власності ОСОБА_1 , була примусово реалізована на електронному аукціоні (торгах), організованих ДП «Сетам».

На підставі протоколу проведення електронного аукціону (торгів) № 598663 від 02.11.2023 було складено акт про реалізацію від 13.11.2023, згідно якого право власності вищевказане майно виникло у переможця торгів ОСОБА_2 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, з 17.11.2023 право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстроване за ОСОБА_2 .

Відповідно, в силу об`єктивних обставин існує ймовірність відчуження ОСОБА_2 спірної квартири, придбаної на електронних торгах, які позивач просить визнати недійсними, або розпорядження нею на користь інших осіб, що призведе до необхідності залучення до участі у справі осіб, прав і інтересів яких стосуватиметься вирішення даного спору, неможливості виконання рішення суду, а також може зумовити необхідність звернення позивача з іншим позовом для захисту його порушених прав. Безконтрольне розширення кола осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення цього спору може не лише утруднити, але й зробити неможливим виконання рішення суду. Таку правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 16 серпня 2018 року в справі № 910/5916/18, від 05 серпня 2019 року в справі № 910/16586/18, від 03 листопада 2020 року в справі № 910/7716/20.

Відтак, застосування такого заходу забезпечення даного позову як заборона органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема набуття, зміни припинення речових прав на нерухоме майно (права власності, користування (оренди, найму тощо), обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо квартири загальною площею 68,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, є обґрунтованим.

Суд вважає, що таке втручання держави у право на мирне володіння майном у даному випадку, є виправданим та необхідним, оскільки воно спрямовано виключно на забезпечення цивільного судочинства та не призведе до жодних негативних наслідків. Вжиття цього процесуального заходу не порушить вимоги ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а навпаки сприятиме захисту права позивача на справедливий суд, гарантованого ч.1 ст.6 цієї ж Конвенції.

Крім того, суд враховує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14 лютого 2022 року в справі № 367/3628/21 (провадження № 61-14886св21).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки заявником обґрунтовано необхідність застосування вибраного виду забезпечення позову та обґрунтовано співмірність виду забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Яковлевої Тетяни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Яковлевої Тетяни Валентинівни, до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання неправомірними дій державного виконавця, визнання недійсним електронного аукціону та акту про реалізацію - задовольнити.

Заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та органам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в тому числі набуття, зміни припинення речових прав на нерухоме майно (права власності, користування (оренди, найму тощо), обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна: квартири загальною площею 68,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 334/276/24.

Копію ухвали направити позивачу для пред`явлення до виконання та сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Турбіна Т. Ф.