Справа № 462/2791/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Постигач О.Б.,

при секретарі: Кмошик С.І.

за участі заявниці: ОСОБА_1

представника заявниці ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в :

Заявниця звернулася до суду з позовом, в якому просить видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 строком на шість місяців із визначення таких заходів тимчасового обмеження прав, як заборона перебувати за адресою: АДРЕСА_1 , заборона наближатися на відстань ближче ніж 100 метрів до будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_1 . Заява обгрунтована тим, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 протягом 7 років до грудня 2023 року та проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . Спільні діти у них відсутні. На даний час ОСОБА_1 проживає з донькою та чоловіком ОСОБА_4 за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 під час спільного проживання з кривдником неодноразово потерпала від психологічного насильства зі сторони ОСОБА_3 , зокрема образ нецензурними словами, погрозами фізичною розправою, тощо. На даний час колишній чоловік продовжує приходити за адресою проживання заявниці та вчиняти домашнє насильство: вибиває двері помешкання, у стані алкогольного сп`яніння нецензурно висловлюється у бік заявниці, погрожує фізичною розправою. Заявниця неодноразово викликала працівників поліцію, внаслідок чого складалися термінові заборонні приписи стосовно кривдника серія АА №302658, серія АА №302721 від 10.12.2023 за скоєння домашнього насильства із зобов`язанням залишити місце проживання постраждалої особи, забороною на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи та забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Залізничним районним судом м. Львова розглядалися протоколи про адміністративні правопорушення у справах № 462/3533/23, 462/4215/23, 462/9855/23, 462/9082/23 у зв`язку з вчиненням адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 , ч.2 ст. 173-2, ст. 173, ст. 185 КУпАП, в результаті розгляду яких ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності. З огляду на вище викладені факти ОСОБА_1 впевнена, що такі дії ОСОБА_3 будуть продовжуватись, що в подальшому може призвести до тяжких наслідків, як для неї так і для її дитини, а тому просить заяву задоволити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.04.2024 відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали, дали пояснення аналогічно наведеним у заяві та просять таку задоволити.

В судове засідання заінтерсована особа не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення завниці та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; особи, які мають спільну дитину (дітей).

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається ЦПК України (ч. 8 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

П. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Судом встановлено, що сторони по справі з 2016 року до грудня 2023 року проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 встановлено, що у заявниці ОСОБА_1 є донька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із нею.

З 27 січня 2024 року ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

З чоловіком ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_5 заявниця продовжує проживати за місцем свої реєстрації: АДРЕСА_1 .

Судом також встановлено, що постановою Залізничного районного суду м. Львова від 15.06.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. Згідно постанови ОСОБА_3 , 07.05.2023 року о 20 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_1 психологічного характеру, а саме, ображав останню та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному чи психологічному здоров`ю потерпілої.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 20.06.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170,00 грн. Згідно постанови ОСОБА_3 12.05.2023 року о 16.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , порушив терміновий заборонний припис щодо нього серія АА 278821, винесений 07.05.2023 року строком на 9 діб з 22.20 год. 07.05.2023 року по 22.20 год. 16.05.2023 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Порушений терміновий заборонний припис винесений стосовно постраждалої особи ОСОБА_1 .

Також відносно ОСОБА_3 10.12.2023 та 13.12.2023 були винесені термінові заборонні приписи стосовно кривдника. З даних приписів вбачається, що ОСОБА_3 вчиняв домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_5 .

Крім цього, постановою Залізничного районного суду м. Львова від 11.01.2024 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2, ст. 173, ст. 185 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Згідно постанови ОСОБА_3 10.12.2023 близько 19:40 год у АДРЕСА_2 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, гримав в двері колишньої співмешканки ОСОБА_1 та намагався виламати їх, висловлював в сторону потерпілої словесні образи, які спричинили в неї емоційну невпевненість та виникнення побоювань за власну безпеку, чим вчинив відносно ОСОБА_1 психологічне домашнє насильство в присутності її малолітньої дитини ОСОБА_5 .. Дане діяння вчинене повторно протягом року. Крім цього, ОСОБА_3 10.12.2023 близько 20:20 год. у АДРЕСА_2 , перебуваючи в дворі житлового будинку з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції, а саме продовжував вчиняти психологічне домашнє насильство відносної своєї співмешканки ОСОБА_1 , нецензурно висловлювався в її сторону та вчиняв дрібні хуліганській дії, на неодноразові вимоги припинити свою протиправну поведінку не реагував.

Згідно листа комунальної установи змішаного типу «Львівський міський центр соціальних послуг та реабілітації «Джерело» від 13.03.2024 встановлено, що у Залізничному відділені соціальної роботи Філії соціальної роботи та психологічної підтримки КУЗТ ЛМЦСПР «Джерело» від 04.01.2024 отримувачем соціальної послуги консультування є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та її донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно із висновком акту оцінки потреб, сім`я перебуває у складних життєвих обставинах, чинником яких є домашнє насильство, яке вчиняє колишній співмешканець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ч. 3 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях .

Згідно з пунктом першим частини першої ст. 4 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству, однією із засад запобігання та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В силу вимог частини другої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною третьою даної статті визначено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Згідно правового висновку викладеного у Постанові КЦС ВС від 19.05.2020 №404/5203/19 (61-22539св19), законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Сам по собі факт не притягнення особи до юридичної відповідальності не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних даних, якими підтверджуються доводи заявника.

Таким чином, суд, виходячи із принципу пропорційності, оцінюючи високі ризики продовження протиправної поведінки ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_1 , враховуючи дані про його особу, який неодноразово демонстрував свою агресивну поведінку щодо потерпілої ОСОБА_1 , а також з врахуванням пояснень ОСОБА_1 , суд вважає що такі втручання в особисті права ОСОБА_3 як заборона перебування за місцем проживання ОСОБА_1 та заборона наближатися до будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_1 , є пропорційним, доречним відповідає меті його застосування, та забезпечить дієвий та ефективний захист заявниці від кривдника.

Враховуючи те, що сторони проживають в сусідніх будинках, суд вважає за можливим встановити заборону ОСОБА_3 наближатись до місця проживання заявниці на відстань ближче ніж 50 м, оскільки встановлення заборони більшої відстані позбавить можливості заінтерсованої особи перебувати за місцем свого проживання.

Суд вважає, що строк чинності припису слід встановити на шість місяців, виходячи з того, що саме такий строк дії обмежувального припису є пропорційним та необхідним, у тому числі для запобігання подальшого розвитку конфлікту, захисту здоров`я заявниці.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 350-1 - 350-8, 352-355, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом шести місяців перебувати за місцем проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 та наближатися на відстань ближче ніж 50 метрів до будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про встановлення обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну адміністрацію за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал рішення міститься в матеріалах справи № 462/2791/24. Рішення не набрало законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: Постигач О.Б.