Справа № 462/8026/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.

при секретарі Данилович Н.В.,

за участю представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про визнання недійсним пункту 4.6 кредитного договору

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 57250 грн. за Кредитним договором № 1195-4977 від 26 квітня 2023 року та судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 26 квітня 2023 року між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_2 за допомогою веб-сайту (thhps://creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1195-4977. Відповідно до умов договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, у розмірі 10000 грн, строком на 300 днів зі сплатою відсотків. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, заборгованість не сплачує. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Куліш Т.Л. подав до суду відзив на позов, в якому позов визнав частково, зазначивши, що визнає заборгованість на суму 10000 грн. за тілом кредиту та 3750 грн. за несплаченими процентами за користування кредитними коштами в період з 26 квітня по 11 травня 2023 року /а.с.42-44/.

Також, представник відповідача звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в якому просить визнати недійсним пункт 4.6 договору про відкриття кредитної лінії № 1195-4977 від 26 квітня 2023 рокуміж ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_2 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що на його думку, положення п.4.6 укладеного сторонами договору щодо встановлення процентів за користування кредитом у розмірі 3,00 % (стандартна процентна ставка) та 2,5 % (знижена процентна ставка) від суми несвоєчасно виконаних зобов`язань за кожен день прострочки, що становить реальну річну процентну ставку 1024055 %, є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. У зв`язку з цим просить визнати недійсним пункт 4.6 вказаного договору, укладеного між ОСОБА_2 та відповідачем за зустрічним позовом /а.с.48-51/.

Представник відповідача за зустрічним позовом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» подав до суду відзив на зустрічний позов, в якому проти зустрічного позову заперечив, мотивуючи це тим, що відсутні правові підстави для визнання недійсним пункту 4.6 договору про відкриття кредитної лінії № 1195-4977 від 26 квітня 2023 року на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів», просить у задоволені зустрічного позову відмовити /а.с.68-75/.

Суд ухвалив розглядати справу без участі представника позивача за первісним позовом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», який до суду не з`явився, проте подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши у ньому про те, що первісний позов підтримує у повному обсязі /а.с.106/.

Представник позивача за зустрічним позовом - адвокат Куліш Т.Л. у судовому засіданні зустрічний позов підтримав, проти первісного позову заперечив, дав пояснення аналогічні доводам, які наведені у зустрічному позові.

17 жовтня 2023 року через систему «Електронний суд» до суду надійшов первісний позов ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».

03 листопада 2023 року ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін /а.с.38/.

05 грудня 2023 року до суду надійшли відзив на первісний позов та зустрічний позов /а.с.42-51/.

06 грудня 2023 року ухвалою суду прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 та перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження /а.с.55/.

08 січня 2024 року до суду надійшли відзив на зустрічний позов /а.с.68-75/.

16 січня 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача за первісним позовом про розгляд справи без його участі /а.с.106/.

18 січня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду /а.с.109/.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача за зустрічним позовом, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 26 квітня 2023 року між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_2 за допомогою веб-сайту (thhps://creditkasa.ua) укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1195-4977, що не заперечується відповідачем за первісним позовом та його представником /а.с.16-25/.

Згідно з умовами пунктів 4.1, 4.2 кредитного договору, розмір кредитного ліміту становить 10000 грн. Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми. Дата надання кредиту 26 квітня 2023 року.

У пункті 4.3. договору зазначено, що тип процентної ставки за користування кредитом фіксована.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що базовий період складає 15 календарних днів з дня надання кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору.

Відповідно до пункту 4.6 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, з наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за промо-ставкою та/або знижкою, та/або пільговою процентною ставко.

У пункті 4.8 договору передбачено, що строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 19 лютого 2024 року.

Реальна річна процентна ставка на дату укладання цього договору складає 1024050,01 відсотків.

Згідно з пунктом 4.10 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору за весь строк кредитування складає 10000 грн. та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом 90000 грн.

Договір підписано ОСОБА_2 електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

26 квітня 2023 року на платіжну карту ОСОБА_2 за допомогою системи платежів LiqPay ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» перераховано кошти в розмірі 10000 грн (платіж № ), що підтверджується довідкою позивача за первісним позовом та листом АТ КБ «Приватбанк» про перерахування суми кредиту /а.с.8,12,-15/.

Підписавши договір, ОСОБА_2 погодився з розміром тіла кредиту та процентами за користування кредитними коштами.

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» направило ОСОБА_2 письмову вимогу № 1195-4977/в від 28 вересня 2023 року, в якій просило його протягом 10 календарних днів з дати отримання вимоги усунути порушення кредитного договору шляхом сплати заборгованості за процентами в розмірі 45450 грн. (станом на 28 вересня 2023 року) /а.с.30/.

Оскільки позичальник неналежно виконував зобов`язання за кредитним договором, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду із даним позовом про стягнення заборгованості, яка в загальному розмірі становить 57250 грн., з яких основний борг - 10000 грн.; борг за нарахованими процентами за користування кредитом в період з 26 квітня 2023 року по 02 жовтня 2023 року 47250 грн. /а.с.9,10/.

ОСОБА_2 та його представник у їх відзиві визнали первісний позов в сумі основного боргу в розмірі 10000 грн. та частково заборгованість за процентами в сумі 3750 грн., вважаючи, що строк дії договору є аналогічний базовому періоду, який складає 15 календарних днів. При цьому, вони просять суд у зустрічному позові визнати недійсним пункт 4.6 кредитного договору на підставі пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11, частини 1 статті 202 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини, тобто дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

Так, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами встановлений частиною третьою цієї статті, проте він не є вичерпним.

У постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15 зроблено висновок, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця (пункти 2, 3 частини третьої статті 18 Закону "Про захист прав споживачів"); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору (пункт 4 частини третьої статті 18 Закону); встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором (пункт 5 частини третьої статті 18 Закону); установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору (пункт 10 частини третьої статті 18 Закону); надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору (пункти 11, 13 частини третьої статті 18 Закону).

Згідно з частиною 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. (частини 1,2 статті 1056-1 ЦК України).

У пункті 4.3 кредитного договору зазначено, що плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. При цьому визначено, що процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за пільговою та/або зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності.

Пунктом 4.6. договору визначено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою та/або пільговою процентною ставкою).

Позичальник за умови дотримання вимог, передбачених пунктами 10.2, 10.3 цього договору, користується програмами лояльності кредитодавця та сплачує проценти за користування кредитом за наступною ставкою: знижена процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка за користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору (пункт 10.1 кредитного договору).

Відповідно до пункту 8.2. договору, у разі несвоєчасного повернення отриманого Кредиту Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 2 проценти від неповерненої суми Кредиту за кожен день прострочення сплати в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України.

За умовою пункту 8.3. договору, у разі не здійснення сплати процентів за користування Кредитом у визначені цим Договором терміни, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю штраф у розмірі 10% від суми Кредиту. Сукупна сума неустойки, нарахованої за порушення зобов`язань Позичальником на підставі цього пункту Договору, не може перевищувати половини Кредиту (50% суми Кредиту), одержаного Позичальником за цим Договором.

Аналіз викладених пунктів договору дозволяє дійти висновку, що пунктом 4.6 сторони погодили процентні ставки за правомірне користування кредитними коштами, а не відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, що настає у разі невиконання зобов`язань за договором.

З огляду на наведене, твердження ОСОБА_2 та його представника у зустрічному позові, що процентна ставка суперечить пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є помилковим внаслідок неправильного тлумачення цієї правової норми, оскільки проценти за правомірне користування кредитом визначено відповідно до статей 1048, 1056-1 ЦК України і вони у даному випадку не виконують компенсаційну функцію за невиконання зобов`язань.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для визнання недійсним пункту 4.6 кредитного договору, з підстав зазначених у зустрічному позові, а відтак, такий задоволенню не підлягає.

Суд не бере до уваги твердження ОСОБА_2 та його представника про те, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» безпідставно нараховувало проценти за користування кредитними коштами з 12 травня 2023 року по 03 жовтня 2023 року, з огляду на таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зазначено, що відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15.

Так, за умовами укладеного сторонами договору кредиту № 1195-4977 від 26 квітня 2023 року, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало відповідачу суму кредиту - 10000 грн.; строк кредитування - 300 днів; дата повернення кредиту 19 лютого 2024 року; базовий період - 15 днів; знижена % ставка (діє протягом першого базового періоду) - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день ( пункти 4.1, 4.4., 4.6, 4.8 договору ).

Таким чином, сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити ОСОБА_2 у межах строку кредитування за користування кредитними коштами (стаття 1048 ЦК України), який становить 300 календарних днів, отже, обґрунтованими є вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами в розмірі 47250 грн. у період з 26 квітня 2023 року (день видачі кредиту) по 02 жовтня 2023 року (строк, який настав після пред`явлення вимоги № 1195-4977/в від 28 вересня 2023 року про дострокове повернення кредиту).

З огляду на наведене, твердження ОСОБА_2 про те, що строк кредитування становить 15 днів є некоректним та є наслідком неправильного тлумачення ним умов кредитного договору.

Доказів, які б свідчили, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» після 02 жовтня 2023 року нараховували проценти за користування кредитними коштами матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем за первісним позовом проценти нараховані відповідно до передбачених умов договору № 1195-4977/в від 28 вересня 2023 року та в межах строку дії цього договору, такі нарахування не є відповідальністю, що передбачена статтею 625 ЦК України, неустойкою, чи іншими платежами, а відтак, вимоги первісного позову є підставним та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що первісний позов слід задовольнити у повному обсязі, а у задоволені зустрічного відмовити.

Щодо стягнення судових витрат, то керуючись нормами статті 141 ЦПК України, суд вважає, що на користь позивача за первісним позовом з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судового збору в розмірі 2147,20 грн. /а.с.11/.

Керуючись статтям 81,89,141,263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість в розмірі 57250 гривень 00 коп. та 2147 гривень 20 коп. судового збору. Всього стягнути 59397 (п`ятдесят дев`ять тисяч триста дев`яносто сім) гривень 20 коп.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про визнання недійсним пункту 4.6 кредитного договору відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач за первісним позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407; ).

Відповідач за первісним позовом: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКП: НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складаний 05 квітня 2024 року.

Суддя:

Оригінал рішення.