Справа №760/6251/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Козленко Г.О. в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із зазначеним позовом.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі.

06.09.2024 ОСОБА_1 подав заяву про відвід головуючого судді Козленко Г.О. від розгляду цивільної справи №760/6251/23, яка була передана головуючому судді 12.09.2024. У вказаній заяві просив:

- відвести суддю Козленко Галину Олександрівну від розгляду справи №760/6251/23 за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі;

- передати матеріали справи №760/6251/23 за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі до канцелярії суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу між суддями.

В обґрунтування заяви зазначає, що суддею Козленко Г.О. безпідставно затягується та не вживається жодних заходів щодо розгляду позовної заяви ОСОБА_1 протягом встановленого законом строку - не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, натомість суддею Козленко Г.О. здійснюється розгляд та вирішення процесуальних питань щодо інших справ, які перебувають у провадженні судді, а тому такий вибірковий підхід до розгляду справ дає підстави стверджувати про упередженість судді під час розгляду справи №760/6251/23, що є порушенням суддею засад і правил судочинства та права позивача на справедливий суд.

За приписами ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як зазначив Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, рішення від 24 травня 1989 року, заява № 11/1987/134/188, § 48). Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у певній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (§ 46 вказаного рішення).

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим постановлення об`єктивного рішення у справі або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що суддя Козленко Г.О. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. Таких доказів заявником не надано.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані. Доводи заявника, які обґрунтовані виключно припущеннями і нічим не доведені, не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів.

Для відведення судді необхідно належним чином обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, необ`єктивність чи небезсторонність.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Проаналізувавши заяву про відвід з метою встановлення обставин, які є підставами звернення ОСОБА_1 із заявою про відвід, суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав у задоволенні заяви, оскільки заявником не зазначено у чому саме полягає порушення принципу рівності, упередженість судді при розгляді справи №760/6251/23, які дії судді не відповідають вимогам закону та якого саме закону, таким чином, підстави звернення із заявою про відвід судді - є суб`єктивною оцінкою заявника та не можуть бути підставами для відводу, за відсутності доказів протилежного.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 36-40, 44 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Козленко Г.О. в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.О. Козленко