Провадження № 2/742/343/24
Єдиний унікальний № 742/50/24
РІШЕННЯ
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Риндя Л.А., представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про звільнення майна з-під арешту,
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
Аргументує свої вимоги тим, що 15 червня 2017 року він за договором купівлі-продажу придбав автомобіль AUDI А6, номер кузова НОМЕР_1 та здійснив його перереєстрацію, отримавши реєстраційний номер НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 15.06.2017.
Після виявлення даного обтяження він звернувся до відповідача з проханням зняти обтяження шляхом подання реєстратору відповідної заяви, про що отримав відмову.
Наявність у реєстрі обтяження створює йому як власнику рухомого майна перешкоди у вільному здійсненні права власності, зокрема можливості розпоряджатися своїм майном, тому позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
В п.7.4 кредитно-заставного договору зазначено, що застава поширюється на весь предмет застави, незалежно від обсягу виконання позичальником зобов`язань за договором.
Обтяження вказаного вище предмету застави зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна, як це передбачено ст.12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Дана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (ДРОРМ) №389114115 від 22.11.2012.
Згідно з запису 6 у витягу з ДРОРМ №38911415 від 22.11.2012, 13.08.2012 було зареєстровано публічне обтяження арешт рухомого майна, об`єкт обтяження все рухоме майно, боржник ОСОБА_4 . Термін дії обтяження до 13.08.2017.
Предмет застави (автомобіль AUDI А6, номер кузова НОМЕР_1 , 1999 року випуску) зареєстрованим за позивачем ОСОБА_1 15.06.2017.
У день придбання ОСОБА_1 та реєстрації заставного автомобіля в органах МВС обтяження на автомобіль як приватне так і публічне, вже було зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.
Таким чином, наведені норми права в сукупності з вказаним кредитно-заставним договором підтверджують, що ПАТ КБ «ПриватБанк» є заставодателем автомобіля марки AUDI А6, номер кузова НОМЕР_1 , 1999 року випуску).
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду від 08.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду в загальному провадженні на 11 год 00 хв 05 лютого 2024 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 05.02.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 09 год 00 хв 11 березня 2024 року.
У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 11 год 00 хв 01 квітня 2024.
ІІІ. Позиції сторін.
В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав.
Представник третьої особи Державного підприємства «Національні інформаційні системи» в судове засідання не з`явився.
ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
Відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.05.2015 позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення задовольнити. Вилучено у ОСОБА_4 та передано в заклад Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» предмет застави автомобіль AUDI А6, номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належить на праві власності ОСОБА_4 (а.с.90-95)
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 від 15.06.2017, автомобіль AUDI А6, номер кузова НОМЕР_1 , зареєстровано 15.06.2017 року, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_1 (а.с.7)
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про заставу» та статтею 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Частиною четвертою статті 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
Відповідно до частини другої статті 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.
Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.
Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження, за винятком таких випадків:
1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності
в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.
За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.
Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах: від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14 та у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі №463/3582/17, провадження
№ 6113383 св 19.
Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України, застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності
у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави.
У протилежному випадку набувач вважається добросовісним
і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.05.2015 позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення задовольнити. Вилучено у ОСОБА_4 та передано в заклад Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» предмет застави автомобіль AUDI А6, номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належить на праві власності ОСОБА_4 .

Доводи представника позивача про те, що транспортний засіб на який звернено стягнення рішенням суду не являється транспортним засобом, який належить позивачу, суд вважає безпідставними, оскільки номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 вказаний у рішенні, та номер кузова НОМЕР_1 транспортного засобу зареєстрованого на позивача - номер кузова НОМЕР_1 , різняться лише відсутністю двох цифр , а саме «29» у рішенні суду, що на переконання суду є технічною опискою.

Позивач 15.06.2017 придбав та зареєстрував своє ім`я автомобіль AUDI А6, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Надаючи оцінку доводам позивача щодо відсутності на момент придбання позивачем транспортного засобу зареєстрованих обтяжень, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України.

Частиною четвертою статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до частин першої, другої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк.

Статтею 24 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до стаття 28 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може бути припинене боржником або третьою особою шляхом виконання порушеного боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або тієї частини цього зобов`язання, виконання якої було прострочене, разом з відшкодуванням обтяжувачу витрат, понесених у зв`язку з пред`явленням вимоги та/або звернення стягнення. Таке виконання може бути здійсненим у будь-який час до моменту продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження або до переходу права власності на нього до обтяжувача. У цьому разі обтяжувач не вправі вимагати від боржника або іншої особи, яка виконала зобов`язання, сплати інших сум.

Враховуючи, що відповідачем дотримано вимог ст. 24 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», та 07.04.2011 року , тобто до моменту придбання позивачем спірного транспортного засобу, зареєстровано звернення стягнення на предмет застави, а саме автомобіля AUDI А6, номер кузова НОМЕР_1 , відомості про припинення звернення стягнення на предмет застави в реєстрі відсутні, то на переконання суду позивач не є добросовісним набувачем, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

VІ. Розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то витрати понесені позивачем покладаються на нього.

На підставі наведеного, керуючись ст.258,263-265,273,279,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про звільнення майна з-під арешту відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО