Єдиний унікальний номер судової справи 462/9667/23
Номер провадження 2/462/52/24
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23 січня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в порядку регресу,

встановив:

Рух справи.

Уповноважений представник позивача ОСОБА_1 адвокат Коваль О. Р., 08.12.2023 року (вх. № 26318) звернулася у Залізничний районний суд м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в порядку регресу, у якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку регресу 16 273 грн. 09 коп. грошових коштів;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 789 грн. 67 коп.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2023 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Галайко Н. М.

Судом у порядку ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) 08.12.2023 року направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи позивача у справі.

Відповіді на вказаний запит надійшли до суду 29.12.2023 року.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 29.12.2023 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з її істотними недоліками.

На усунення недоліків позивачу надавався п`ятиденний строк.

12.01.2024 року ОСОБА_1 отримав зазначену ухвалу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

19.01.2024 року (вх. № 1342) від уповноваженого представника позивача ОСОБА_1 адвоката Коваль О. Р. на поштову адресу суду надійшло письмове клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

22.01.2024 року (вх. № 1471) від уповноваженого представника позивача ОСОБА_1 адвоката Коваль О. Р. на поштову адресу суду надійшло письмове клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

Щодо неусунення недоліків позову.

Перевіривши подані клопотання, суд дійшов висновку, що стороною позивача не було у повній мірі усунуто недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі суду.

Уповноважений представник позивача ОСОБА_1 адвокат Коваль О. Р., зазначаючи про реєстрацію у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) скерувала до суду заяву про усунення недоліків та нову редакцію позовної заяви поштовим звязком, а не за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Так, суд повторно звертає увагу на правила ч. 8 ст. 14 ЦПК України, згідно якої реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Таким чином встановлено, що адвокат, подала до суду заяву не належним чином, оскільки остання діє як адвокат, отже повинна зареєструвати свій електронний кабінет у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку та має безпосереднього звертатися до суду в електронному вигляді з використанням системи «Електронний суд», розміщеного за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з використанням власного електронного підпису.

При цьому, суд наголошує, що обмеження, які пов`язанні з використанням системи «Електронний суд», у тому числі щодо подання процесуальних документів є легітимними, пропорційними та не перешкоджають доступу до правосуддя, оскільки носять елемент правової дисципліни.

Окремо суд звертає увагу на той факт, що стороні позивача, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 29.12.2023 року було запропоновано позивачу усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду протягом п`яти днів з дня отримання ухвали, однак з матеріалів справи вбачається та також підтверджується уповноваженим представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Коваль О. Р. у заяві про усунення недоліків, що позивач отримав вказану ухвалу суду 12.01.2024 року, натомість клопотання про усунення недоліків (із копіями посвідчених документів) надійшло до суду 22.01.2024 року (вх. № 1471), тобто після спливу п`ятиденного строку, клопотання про поновлення строку для подання такого клопотання до суду не подано.

Також суд застерігає уповноваженого представника позивача ОСОБА_1 адвоката Коваль О. Р. від дій та висловлювань, які носять позапроцесуальний характер, зокрема недостовірне зазначення останньої про погодження із судом посвідчення копій документів у приміщенні суду, про що остання вказала у клопотанні про усунення недоліків.

Стороні позивача в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху було роз`яснено зміст ст. 95 ЦПК України щодо належного засвідчення копій документів, які не були дотримані при поданні позовної заяви до суду.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989 року) (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду № 752/24739/19, провадження № 61-20936 св 21/ від 18.01.2023 року).

Підсумки.

Слід зазначити, що вказані в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що ЄСПЛ у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Так, згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

У зв`язку з тим, що позивач не у повній мірі усунув вказані в ухвалі суду недоліки у встановлений строк, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід повернути позивачу.

Окремо суд вважає необхідним зазначити, що дана ухвала постановляється з урахуванням періоду перебування судді у відпустці.

На підставі наведеного та керуючись ст. 185 ЦПК України, суд -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в порядку регресу вважати неподаною та повернути позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

Копію позовної заяви залишити в суді (ч. 6 ст. 185 ЦПК України).

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко