РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю представника відповідача Семенюк М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - позивач), діючи через свого представника Мужика Н.Т., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором №631013042 від 12 вересня 2018 року в розмірі 73 950 грн. 47 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12 вересня 2018 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Альфа Банк» Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631013042. Відповідно до умов Кредитного договору позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язувалася в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання відповідачем умов Договору остання зобов`язана достроково виконати всі боргові зобов`язання перед позивачем протягом 30 календарних днів з дня отримання від позивача інформації. Позивач належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу кредиту, однак відповідач своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 22 січня 2023 року заборгованість за Кредитним договором становить 73 950 грн. 47 коп. Крім того, 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

08 листопада 2023 року представник відповідача Семенюк М.О. подала відзив, в якому просила позов задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 29 538 грн. 46 коп., з яких тіло кредиту 23 443 грн. 23 коп., а 6 095 грн. 24 коп. заборгованість по відсотках.

У відзиві вказала, що відповідно до п. III Оферти процентна ставка за користування коштами Відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою запропоновано до встановлення у розмірі 26 % річних. Будь-яких інших платежів, зокрема комісій, неустойки сторонами погоджено не було, так як не додано до позову жодного документу, який це підтверджує. Таким чином, фактично між сторонами було укладено кредитний договір з процентною ставкою у 26% річних, без будь-яких інших комісій. А тому списання із рахунку відповідача кожного місяця коштів з цільовим призначенням за розрахунково-касове обслуговування основної картки, плати за користування послугою sms-інформування, комісії за обслуговування основної картки, що підтверджується випискою, є незаконним.

Також, згідно виписки останню операцію по витратах з картки, а саме зняття готівки, було здійснено 19 травня 2021 року, згідно із розрахунку заборгованості за кредитом станом на 11 червня 2021 року заборгованість по тілу кредиту становила 36 243 грн. 93 коп. Тобто, оскільки з 19 травня 2021 року до сьогодні жодних операцій по витратах із картки не було, то тіло кредиту ніяким чином збільшитись не могло, а тому визначення позивачем тіла кредиту в розрахунку у розмірі 71 689 грн. 47 коп. є необґрунтованим та суперечить дійсним обставинам справи. Фактично тіло кредиту становить 36 243 грн. 93 коп., так як ця сума зазначена в розрахунку у графі «Заборгованість по тілу кредиту» станом на 11 червня 2021 року, після якої операції по витратах тіла кредиту не здійснювались.

Окрім того, як видно із Розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відсотки за користування кредитними коштами (тілом кредиту) включено у тіло кредиту, внаслідок чого утворюється нове тіло кредиту, на яке наступного місяця нараховуються відсотки і так повторюється до закінчення Розрахунку. У Розрахунку в графі «Відсотки за прострочену заборгованість, До сплати» нараховані відсотки, проте в графі «Прострочене тіло кредиту» не зазначено суму, тобто незрозуміло яким чином відбувався розрахунок. Згідно із Випискою з рахунку списувались кошти за розрахунково-касове обслуговування основної картки, плати за користування послугою sms-інформування, комісії за обслуговування основної картки, проте дані витрати не відображені у цьому Розрахунку, а тому невідомо чи враховувались вони.

Оскільки тіло кредиту у Розрахунку заборгованості, наданого позивачем, визначено не правильно і в ньому допущено багато помилок та неточностей, то вона надає свій Розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 28 лютого 2023 року, відповідно до якого: заборгованість по тілу кредиту складає 23 443 грн. 23 грн., а заборгованість за відсотками - 6 095 грн. 24 коп., що сумарно становить 29 538 грн. 46 коп.

Щодо паспорту споживчого кредиту представник відповідача Семенюк М.О. вказує, що наданий позивачем Паспорт кредиту є лише рекламою споживчого кредиту і передує укладенню самого договору, та містить узагальнену інформацію про умови кредитування. Таким чином, саме по собі підписання відповідачем Паспорту кредиту не може свідчити про погодження сторонами розміру відсотків, а також порядку їх нарахування.

17 січня 2024 року представник позивача ОСОБА_2 подав відповідь на відзив, в якій просив позов задовольнити повністю.

У відповіді на відзив вказав, що як вбачається з матеріалів справи, відповідач не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання не виконала. Більш того, випискою з банку підтверджено отримання відповідачем банківської картки, якою відповідач користувалась для здійснення особистих витрат в межах кредитної лінії, наданої банком. При цьому, відповідач в аргументації своїх заперечень не додає будь-яких первинних документів, які б свідчили про часткове чи повне погашення заборгованості, натомість керується голослівними тлумаченням чітких і однозначних документів, поданих банком та які вказують на наявність боргу, відтак позов підлягає до задоволення.

У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. 09 листопада 2023 року представник позивача ОСОБА_2 подав заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та не заперечував щодо проведення судового засідання за відсутності представника позивача.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала частково з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 12 вересня 2018 року ОСОБА_1 підписала Оферту на укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії та Анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа Банк». АТ «Альфа Банк» акцептовано пропозицію на укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії. ОСОБА_1 відкрито рахунок та встановлено Ліміт Відновлювальної кредитної лінії, зі сплатою 26 % річних.

Отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по рахунку за період з 12 вересня 2018 року по 28 лютого 2023 року.

За наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача станом на 28 лютого 2023 року становить 73 950 грн. 47 коп., і складається з заборгованості: 41 860 грн. 79 коп. - по тілу кредиту; 173 грн. 60 коп. - по відсоткам за користування кредитом; 29 828 грн. 68 коп. - по простроченому тілу кредиту; 2 087 грн. 40 коп. - по відсоткам за прострочену заборгованість.

Відповідач порушила строки та порядок погашення заборгованості за кредитним договором, про що свідчить виписка по особовому рахунку та розрахунок заборгованості.

19 липня 2023 року відповідачу направлено Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, однак, як вказує позивач, вимога не виконана, заборгованість не повернута.

Крім того, 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідач допустила порушення взятих на себе зобов`язань і враховуючи, що отримані та використані нею кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення отриманої суми кредитних коштів та процентів.

З наданого суду розрахунку заборгованості та виписки по рахунку за період з 12 вересня 2018 року по 28 лютого 2023 року вбачається, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 28 лютого 2023 року виникла заборгованість у розмірі 73 950 грн. 47 коп., яка складається з заборгованості: 41 860 грн. 79 коп. - по тілу кредиту; 173 грн. 60 коп. - по відсоткам за користування кредитом; 29 828 грн. 68 коп. - по простроченому тілу кредиту; 2 087 грн. 40 коп. - по відсоткам за прострочену заборгованість, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Доводи представника відповідача ОСОБА_3 щодо незаконного списання із рахунку відповідача коштів з цільовим призначенням за розрахунково-касове обслуговування основної картки, плати за користування послугою sms-інформування, комісії за обслуговування основної картки суд до уваги не приймає, оскільки як слідує з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, останній просить стягнути з відповідача заборгованість, яка складається з заборгованості: по тілу кредиту; відсоткам за користування кредитом; по простроченому тілу кредиту; по відсоткам за прострочену заборгованість. Позивачем не заявлено вимог про стягнення заборгованості за розрахунково-касове обслуговування основної картки, плати за користування послугою sms-інформування та комісії за обслуговування основної картки.

Посилання представника відповідача ОСОБА_3 на незаконність включення позивачем відсотків за користування кредитними коштами (тілом кредиту) у тіло кредиту і в подальшому нарахування відсотків на таке збільшене тіло кредиту, та наданий нею розрахунок заборгованості, суд відхиляє, так як відповідач мала обов`язок щодо сплати відсотків за користування кредитом, які нараховуються на заборгованість відповідача перед позивачем, і яка складається з неповернутого тіла кредиту з урахуванням попередньо несплачених відсотків, а розрахунок представника відповідача ОСОБА_3 здійснений без врахування того, що відповідач не вчасно та не в повному розмірі здійснювала погашення заборгованості за тілом кредиту та відсотками.

При цьому, відповідач та її представник не надали доказів, окрім проведеного представником відповідача ОСОБА_3 розрахунку, в підтвердження того, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем є меншим від того, який просить стягнути останній. Суд враховує, що діюче процесуальне законодавство надає стороні широке коло можливостей для надання доказів чи спростування доказів, наданих іншою стороною, в тому числі згідно ст. 106 ЦПК України відповідач мала можливість провести експертне дослідження за власною ініціативою на спростування розрахунку боргу у виписці, яка є первиннимдокументом, або заявити суду клопотання про призначення експертизи, проте не зробила цього.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Також суд зауважує, що згідно виписки по рахунку, і що не заперечувалося представником відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за Договором і погоджувалася зі здійсненими позивачем розрахунками, що свідчить про те, що вона знала про умови кредитування та визнала свої зобов`язання за Договором.

За таких обставин, позов підлягає до задоволення повністю і стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості у розмірі 73 950 грн. 47 коп.

Так як позов задоволено повністю, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 684 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за Кредитним договором №631013042 від 12 вересня 2018 року в розмірі 73 950 (сімдесят три тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень 47 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судові витрати у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Акціонерне товариство «Сенс Банк», місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, .

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 18 січня 2024 року.

Суддя О.О. Першко