Справа № 346/7188/23
Провадження № 2/346/462/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Тимошишин І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Коломийської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був її дід ОСОБА_2 , який на час ліквідації колгоспних дворів проживав у спірному будинку разом із дружиною ОСОБА_3 . Тому кожен з них має (мав) право на 1/2 частину вказаного нерухомого майна. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, який на день смерті проживав у вказаному господарстві один, та після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, складеним ним 26.10.1999 року в користь позивача.

З метою оформлення спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса із відповідною заявою. Однак, остання відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що спадкове майно складається з вищевказаного житлового будинку, яке належить членам колишнього колгоспного двору, частка померлого у майні колгоспного двору не виділена (не визначена). Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди.

Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Ломничук Ю.Ю. 03.04.2024 року електронною поштою надіслав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у його та позивача відсутності (а.с. 131-132).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 18.01.2024 року міський голова ОСОБА_4 звернувся до суду з письмовим клопотанням, в якому просить справу розглянути у відсутності представника вказаної ради та відповідно до норм чинного законодавства (а.с. 60-61).

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_5 , її батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що стверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 26.05.1956 року (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_6 , її батьками вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 23.06.2023 року (а.с. 13 ).

Відповідно до даних паспорта громадянина України прізвище, ім`я та по батькові позивача ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Товмачик Коломийського району Івано-Франківської області; згідно з відповідною відміткою в паспорті 17.01.1999 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 , 1974 року народження, що також стверджується даними копії свідоцтва про шлюб, виданого повторно 03.05.2019 року, серії НОМЕР_3 (а.с. 9-10, 78 ).

Згідно з даними свідоцтва про смерть серій НОМЕР_4 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Товмачик Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.70).

Відповідно до даних заповіту, посвідченого 26.10.1999 року виконкомом Товмачицької сільської ради та зареєстрованим в реєстрі за № 92, ОСОБА_2 заповів все своє майно ОСОБА_1 , тобто позивачу (а.с. 15).

Згідно з даними свідоцтв про смерть серій НОМЕР_5 та НОМЕР_6 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Товмачик Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.11, 12).

Відповідно до довідок № 206/3/1-15, №48/3/1-15, виданих відповідно 20.11.2023 року та 22.02.2024 року старостою Товмачицького старостинського округу Коломийської міської ради, ОСОБА_2 належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; сертифікат на земельну частку (пай) серії ІФ №0104372 від 22.04.1999 року, розміром 31,7 в умовних кадастрових гектарах. Тип двору колгоспний. Станом на 01.07.1990 року в спадковому будинку проживали: ОСОБА_2 голова домогосподарства; ОСОБА_3 дружина ( померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Станом на 15.04.1991 року в спадковому будинку проживали: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . На час смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у вказаному будинку проживав один. Заповіт від імені ОСОБА_2 посвідчувався у виконкомі Товмачицької сільської ради 26.10.1999 року за № 92; в управління спадковим майном вступила онука померлого ОСОБА_1 , яка після відкриття спадщини здійснювала оплату житлово-комунальних послуг, сплачувала податки та інші платежі, здійснювала догляд за земельною ділянкою та підтримувала майно в належному стані, а також вчиняла інші необхідні дії, спрямовані на збереження та володіння спадковим майном (а.с. 17, 133).

Згідно з випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП Коломийське МБТІ, виданою 27.09.2023 року за № 78122, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року право власності на спірний житловий будинок не зареєстровано (а.с. 23).

Відповідно до даних технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» 12.10.2023 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 49,7 кв. м. житловою площею 23,1 кв. м. та господарських будівель і споруд: огорожі - «№ 1-2». Рік побудови будинку - 1946 (а.с. 18-22).

Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

22.09.2023 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Антонюк О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_8 (яка постійно проживала в АДРЕСА_1 ), а 27.09.2023 року із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда ОСОБА_2 (а.с. 74, 97).

Даними витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74066394 та № 74109165, виданих вказаним нотаріусом 22.09.2023 року та 27.09.2023 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи відповідно № 182/2023 за номером у спадковому реєстрі 71286030, спадкодавець ОСОБА_8 , та № 186/2023 за номером у спадковому реєстрі 71303343, спадкодавець ОСОБА_2 (а.с.16, 115).

08.11.2023 року вказаним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 3216, згідно з якими спадкоємцем майна ОСОБА_2 є його онука ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із права на земельну частку ( пай ), розміром 31,7 умовних кадастрових гектарів ( а.с. 94 ).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказаного нотаріуса від 08.11.2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок після смерті діда ОСОБА_2 в зв`язку з тим, що спадкове майно складається з вищевказаного житлового будинку, яке належить членам колишнього колгоспного двору, частка померлого у майні колгоспного двору не виділена (не визначена), що унеможливлює визначення складу спадкового майна (а.с.96).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75971126, виданої вказаним нотаріусом 26.02.2024 року, стверджується, що у вказаному реєстру за вказаними параметрами запиту інформація щодо спадкової справи після смерті ОСОБА_3 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ) відсутня (а.с.116).

Зі спадкової справи, наданої вказаним нотаріусом, вбачається відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину (а.с. 73-116).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Таким чином, з врахуванням того, що спадщина відкрилася 08.09.2001 року, на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Згідно з положеннями ст.548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.549 вказаного Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 553 зазначеного Кодексу передбачено спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Відповідно до ст.561 вказаного Кодексу свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінченняшести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року №18/5, яка діяла на час відкриття спадщини, визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання в порядку спадкування за позивачем права власності на спірне нерухоме майно, яке належало ОСОБА_2 як голові колгоспного двору, виходячи з рівності часток усіх його членів(з врахуванням належних йому 1/2 частки, а також його дружині 1/2 частки в колгоспному дворі), оскільки частки померлого та інших його членів у майні колгоспного двору не виділенота позивач як спадкоємець за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті діда, фактично вступивши в управління спадковим майном,не може набути права вказане майно. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного,ст. ст. 548, 549, 553 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, ст. ст. 346, 392 ЦК України та, керуючись ч.2 ст. 247, ст.ст. 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженкою та жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , право власності на житловий будинок загальною площею 49,7 кв. м., житловою площею 23,1 кв. м. та господарські будівлі і споруди: огорожу - «№ 1-2», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Відповідач: Коломийська міська рада, м. Коломия, пр. Грушевського,1, Івано-Франківської області,78200, .

Повний текст рішення складено 05 квітня 2024 року.

Суддя: Яремин М. П.