Справа № 344/492/13- ц
Провадження № 22-ц/4808/1047/24
Головуючий у 1 інстанції Кіндратишин Л. Р.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франків ський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Савчука Романа Романовича на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області про відмову у внесенні виправлень у рішення, постановлену суддею Кіндратишин Л.Р. 06 червня 2024 року у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, повний текст якої складено 11 червня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог заяви:

05 травня 2024 представник позивача адвокат Савчук Р.Р. звернувся до суду із заявою про виправлення описки в заочному рішенні Івано-Франківського міського суду від 14.10.2013 року.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.10.2013 у справі №344/492/13-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу і процентів за договором позики задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 156 293 гривні 95 копійок заборгованості за договором позики від 01 січня 2009 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1562 гривні 94 копійки витрат по сплаті судового збору (а.с. 79-81, том 1).

Заявник вказав, що в резолютивній частині рішення було допущено помилку, оскільки зазначено про стягнення 156 293, 95 грн заборгованості за договором позики, хоча заборгованість за вказаним договором позики становила 14 400 доларів США та 3 920,00 євро, а вказана в резолютивній частині сума в гривнях є всього тільки еквівалентом загального розміру заборгованості.

Позика була отримана відповідачкою в доларах США та євро. Позовні вимоги також були зазначені про стягнення заборгованості за договором позики в доларах США та євро із зазначення еквіваленту вказаних сум в українській гривні. А також, у мотивувальній частині рішення зазначено про стягнення позики в доларах США та євро із зазначенням суми еквіваленту.

Просив виправити описку, допущену в абзаці другому резолютивної частини заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 14.10.2013 року, виклавши його наступним чином: Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 01 січня 2009 року в сумі 14 400 доларів США та 3920 євро, що еквівалентно згідно із офіційним курсом НБУ 156 293 грн 95 коп (а.с.223-224,том 1).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 червня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки відмовлено (а.с.238-240, том1).

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з ухвалою суду, представником ОСОБА_3 адвокатом Савчуком Р.Р. подана апеляційна скарга з мотивів неповноти з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права.

Зазначає, що ОСОБА_1 звернулась у 2013 році з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 01 січня 2009 року в розмірі 14 400 доларів США та 3920 євро, що в сумі еквівалентів на момент подачі позову становило 156 293,95 грн. Заочним рішенням суду позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено судом в повному обсязі. Однак, в резолютивній частині рішення було допущено помилку, оскільки зазначено про стягнення 156 293,95 грн заборгованості за договором позики, хоча заборгованість за вказаним договором становила 14400,00 доларів США та 3 920,00 євро, а вказана в резолютивній частині сума в гривнях є всього тільки еквівалентом загального розміру заборгованості. Так, згідно із договором позики від 01.01.2009 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 в борг грошові кошти в сумі 10000,00 доларів США та 2 000,00 євро. Судом було встановлено, що взяті на себе зобов`язання відповідач не виконала, а отже вона зобов`язана повернути кошти та сплатити зазначені у договорі щомісячні відсотки в розмірі 150 доларів США щомісячно та 40,00 євро щомісячно за користування коштами, а всього 14400,00 доларів США та 3920,00 євро, які в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ на дату розрахунку позивачем становлять в сумі 156 293,95 грн. Таким чином, позика була отримана відповідачкою в доларах США та євро. Позовні вимоги були також заявлені про стягнення заборгованості за договором позики в доларах США та євро із зазначенням еквіваленту вказаних сум в українській гривні.

Також в мотивувальній частині рішення суд зазначив наступне: «Суд вважає, що позов є підставним, а тому його слід задовольнити та стягнути на користь позивача з відповідача основний борг в сумі 10 000,00 доларів США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ на дату розрахунку позивачем 17.12.2012 року становило 79 943,20 грн та відсотків за користування позикою в сумі 4400 доларів США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ на дату розрахунку позивачем 17.12.2012 року становило 35 156,00 грн, а всього заборгованість у доларах США в розмірі 14400,00 доларів США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ на дату розрахунку позивачем 17.12.2012 року становило 115099,20 грн.

Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути основний борг відповідача за договором позики у розмірі 2000,00 євро, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ на дату розрахунку позивачем 17.12.2012 року становило 20911,30 грн, та відсотки за договором позики в сумі 1920 євро, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ на дату розрахунку позивачем 17.12.2012 року становило 20283,46 грн, а всього 3920,00 євро, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ на дату розрахунку позивачем 17.12.2012 року становило 41 194,75 грн».

Таким чином позивачка ОСОБА_1 не просила змінити зміст судового рішення, а лише просила виправити допущену в резолютивній частині рішення описку, у відповідності до наданих їй процесуальних прав.

Вказує, що всупереч нормам чинного законодавства суд необґрунтовано відмовив в задоволенні заяви про виправлення описки в судовому рішенні.

Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про виправлення описки в судовому рішенні (а.с.2-3,том.2).

Позиція інших учасників справи:

Представник ОСОБА_2 адвокат Сметаніков Андрій Васильович подав відзив на апеляційну скаргу.

Вказує, що застосування неправильних методик підрахунку та неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень, не є арифметичними помилками, а отже не можуть бути виправлені. Суд може виправити лише ті арифметичні помилки, яких він сам припустився. Таким чином, апелянтом допущено підміну понять, спрямовану на схиляння суду до протиправного рішення під виглядом процесуальних прав позивачки. Таким чином, ухвала суду від 06.06.2024 року є законною та обґрунтованою.

Просить ухвалу суду залишити без змін.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування:

Відповідно до ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

За змістом ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення (п. 19 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись до суду із заявою про виправлення описки сторона позивача фактично просить викласти резолютивну частину рішення у іншій редакції.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з огляду на таке.

Встановлено, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.10.2013 року у справі №344/492/13-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу і процентів за договором позики - задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 156 293 гривні 95 копійок заборгованості за договором позики від 01 січня 2009 року. Рішення набрало законної сили.

Згідно із змістом позовних вимог позивач просила стягнути з відповідачки в свою користь борг за договором позики №09-06 від 01.01.2009 в доларах США та Євро в сумі сто п`ятдесят шість тисяч двісті дев`яносто три гривні дев`яносто п`ять копійок, що у валюті позики відповідно до договору,ю згідно офіційного курсу НБУ складає 14 400 (чотирнадцять тисяч чотириста доларів США та 3 920 (три тисячі дев`ятсот двадцять) євро, судовий збір в сумі одну тисячу п`ятсот шістдесят дві гривні 94 коп., а всього сто п`ятдесят сім тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривень 89 коп.

У мотивувальній частині заочного рішення судом було зазначено еквівалент іноземної валюти до гривні згідно з офіційним курсом НБУ станом на 17.12.2012.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-франківської області від 04 грудня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.10.2013 року залишено без змін. ( а.с. 140-141, том.1).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 квітня 2014 року залишено без змін рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.10.2013 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-франківської області від 04.12.2013 року (а.с. 184, том 1).

Згідно ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.02.2019 року у даній справі, у заяві ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 14.10.2013 року та уточнення суми боргу відмовлено ( а.с. 219-221, том.1).

Згідно зі статтею 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких, зокрема, належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Для того щоб були наявні підстави для виправлення описки, помилка має відповідати таким критеріям: 1) вона повинна бути технічною, тобто спричиненою випадковими огріхами під час друкування тексту судового рішення (неуважністю суду, автоматичним виправленням текстовим редактором тощо); 2) таку технічну помилку має бути допущено під час складання тексту судового рішення самим судом; 3) помилка повинна бути мимовільною та випадковою, а не обумовленою цитуванням документів, у яких було допущено помилки іншими учасниками судового процесу (позивачем, відповідачем, експертом тощо).

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Відповідний правовий висновок міститься і в постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 761/14537/15-ц, який з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає застосуванню судом.

Таким чином, під опискою слід розуміти зроблену судом механічну (мимовільну, випадкову) граматичну помилку в рішенні чи ухвалі, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвища та імені, адреси, зазначення дат та строків.

Аналізуючи зміст статті 269 ЦПК України слід дійти висновку, що суд, який ухвалив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Однак з врахуванням вимог заяви про виправлення описки в заочному рішенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.10.2013 року заявник фактично просить змінити та викласти його резолютивну частину в іншій редакції.

Посилання ОСОБА_1 на неправильно викладений абзац резолютивної частини рішення не вказує на наявність описок чи арифметичної помилки, допущеної у судовому рішенні.

Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред`явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

Після набрання заочного рішення від 14.10.2013 року законної сили його пред`явлено до виконання. Відомості про те чи було виконано рішення суду і в якій його частині, заявником вказано не було.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги:

З врахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність будь-яких правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в заочному рішенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.10.2013 року.

Незгода з рішенням суду першої інстанції не позбавляє права учасника справи для його апеляційного оскарження.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що така постановлена з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а відтак, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Савчука Романа Романовича залишити без задоволення, ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області про 06 червня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 13 вересня 2024 року.