Провадження № 2/537/445/2024
Справа № 524/9876/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.04.2024 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Хіневича В. І., за участю секретаря судового засідання Бакай М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кременчуці цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення майнового відшкодування в порядку регресу,
Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 згідно якого прохало суд стягнути з відповідача 4704,82 грн. в рахунок відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу та судовий збір в розмірі 2684 грн.
В обґрунтуванні вимог вказало, що 21.09.2021 року о 09 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем CHEVROLET NUBIRA, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Кременчук по вул. Ціолковського б. 52, під час руху заднім ходом не впевнився в безпечності руху, здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Camri, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, постраждалих немає.
Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.10.2021 року по справі №524/9225/21, водія ОСОБА_1 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.
На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Цивільно-правова відповідальність потерпілої ОСОБА_2 була забезпечена чинним договором ОСЦПВВНТЗ, серія ЕР/ 202351032 (дія з 04.01.2021 року по 03.01.2022р.), страховик ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС», відомості внесені в ЄЦБД МТСБУ.
Зазначене ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування.
Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводився на основі: Звіту № 0210-21 з оцінки вартості матеріальних збитків завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю. Ринкова вартість досліджуваного автомобіля на момент пошкодження складає - 278684,10 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 4704 грн. 82 коп., коефіцієнт фізичного зносу -0,6.
Моторно (транспортне) страхове бюро України відшкодувало завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 4704 грн. 82 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1107528 від 30.11.2021 року, а також витрати за послуги експерту в розмірі 2670 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1107178 від 23.11.2021 року. Загальна сума заборгованості відповідача склала 7374,82 грн.
30.12.2021 року ОСОБА_1 добровільно сплатив частину боргу в розмірі 2670,00 грн., іншу частину в сумі 4704,82 грн. до цього часу не компенсував, на направлений 14.12.2021 року лист вимогу не відреагував.
Тож, оскільки Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило відшкодування шкоди за особу, що спричинила дорожньо-транспортну пригоду, і не мала договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то позивач має право на відшкодування понесених витрат, у зв`язку із чим і звернувся до суду.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 02.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з`явився, завчасно направив до суду заяву згідно якої просив суд розглянути справу без участі представника позивача та прохав позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, відзиву до суду не подав.
Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, відзиву не подав, з урахуванням клопотання представника позивача, суд вирішив на підставі ст. ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що 21.09.2021 року о 09 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем CHEVROLET NUBIRA, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Кременчук по вул. Ціолковського б. 52, під час руху заднім ходом не впевнився в безпечності руху, здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Camri, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, постраждалих немає.
Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.10.2021 року по справі №524/9225/21, водія ОСОБА_1 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн..
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була забезпечена чинним договором ОСЦПВВНТЗ серія ЕР/ 202351032 (дія з 04.01.2021 року по 03.01.2022 року), страховик - ПрАТ "СК "БРОКБІЗНЕС", відомості внесенні в ЄЦБД МТСБУ.
Для забезпечення необхідних дій для урегулювання страхового випадку, МТСБУ залучило врегулювача - ФОП ОСОБА_3 .
05.10.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , проводився огляд пошкодженого автомобіля за участі оцінювача, експерта ОСОБА_3 , володаря КТЗ ОСОБА_2 , Відповідач ОСОБА_1 на огляд пошкодженого автомобіля не з`явився. Про огляд пошкодженого автомобіля, ОСОБА_1 , сповіщався електронним повідомленням №000051 (Специфікація замовлення 105664).
Відповідно до Звіту №0210-21 про незалежну оцінку майна: визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику КТЗ від 17.10.2021 року, оцінювачем визначено: ринкову вартість досліджуваного автомобіля на момент пошкодження - 278684,10 грн.: вартість відновлювального ремонту складає 4704,82 грн.: - коефіцієнт фізичного зносу - 0.6: - вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 4704,82 гон.
19.11.2021 року, МТСБУ, визначило розмір регламентної виплати в розмірі 4704,82 грн., що підтверджується Довідкою МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 19.11.2021 року.
26.11.2021 року, МТСБУ, на підставі ст. 41 Закону України №1961-IV, зазначеної довідки МТСБУ, було прийнято наказ МТСБУ №3.1/9081 від 26.11.2021 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату відшкодування ОСОБА_2 в сумі розмірі 4704.82 грн.
МТСБУ перерахувало потерпілій, ОСОБА_2 , суму відшкодування у розмірі 4704,82 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1107528 від 30.11.2021 року.
30.12.2021 ОСОБА_1 добровільно сплатив частину боргу в розмірі 2670,00 грн.
Таким чином, фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складають в сумі 4704,82 грн.
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері врегульовано, зокрема Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Положенням ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно з п. 41.1. а) Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Згідно п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (Учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом).
Статтею 993 ЦК України встановлено, що, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі і право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В силу п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.
Станом на день подачі позовної заяви, відповідач, завдану матеріальну шкоду сплатив частково.
Відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб зазначених у пункті 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , матеріали справи не містять.
У відповідності з ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн.
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 993, 1166, 1187,1188, 1191, 1192 Цивільного кодексу України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення майнового відшкодування в порядку регресу задовольнити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя В.І. Хіневич