Справа № 559/4404/23
Провадження № 2-о/559/33/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м.Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Жуковська О.Ю., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИЛА:

До Дубенського міськрайонного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він вказує, що є єдиною особою, яка може здійснювати постійний догляд за тещею ОСОБА_2 , хоч вона має чотирьох дітей, проте сини проживають за межами України, одна з доньок в іншому населеному пункті здійснює догляд за іншою особою, а ще одна донька є дружиною заявника, яка проживає з матір`ю, але зараз перебуває в стані вагітності. Також зазначає, що з 24.02.2022 перебуває на військовій службі в Збройних силах України. І одночасно просить встановити факт, що він здійснює постійний догляд за тещею, яка по стану здоров`я потребує постійного стороннього догляду.

Ухвалою від 28.12.2023 заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду і надано заявнику 10-денний строк з моменту отримання заяви для усунення недоліків, а саме:

1)вказати з якою метою необхідне встановлення факту, виникнення, зміна або припинення яких особистих чи майнових прав ОСОБА_1 залежить від встановлення факту;

2)залучити до участі у справі усіх заінтересованих осіб: відповідну військову частину чи Міністерство оборони України;

3)вказати адреси електронної пошти ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

4) підтвердити, що ОСОБА_1 не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

12.01.2024 до суду від заявника ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в новій редакції: недоліки, вказані в п.1, 3,4 ухвали суду від 28.12.2023 усунені. Однак, незважаючи на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, він не бажає залучати відповідну частину чи Міністерство оборони як заінтересованих осіб, оскільки вважає не релевантною наведену в ухвалі суду практику, бо в справі №290/289/22-ц від 22.03.2023 звернулась особа із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, з метою отримання одноразової соціальної допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а тут заява про встановлення факту, що має юридичне значення.

В підсумку, заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що він ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) здійснює постійний догляд за тещею ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), яка по стану здоров`я потребує постійного догляду.

У заяві ОСОБА_1 вказує, що з 24.02.2022 перебуває на військовій службі у Збройних силах України. Встановлення факту йому необхідно і пов`язане з виникненням прав і обов`язків щодо отримання соціальних пільг та виплат, а також виникненням прав та обов`язків для нього, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», для того, щоб в подальшому скористатись правом на звільнення з військової служби на підставі абз.4 пп.г) п.1 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі звертаю увагу, що окреме провадження вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, тобто це безспірне провадження.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК та не є вичерпним, зокрема, факт проживання чоловіка і жінки однією сім`єю є також фактом, що має юридичне значення, як і встановлення факту постійного догляду однією людиною за іншою. Згідно зі статтею 318 ЦПК у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Визначаючи, чи пов`язується з установленням факту виникнення в заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають розгляду ситуації, що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

У цій справі заявник просить встановити факт, що має юридичне значення: він здійснює догляд за тещею. Одночасно він є військовослужбовцем ЗСУ і не залучає жодного представника від військової частини до розгляду заяви, а суд самостійно цього зробити не може, оскільки в умовах воєнного стану місце розташування військових частин і адреса листування не є загальнодоступною інформацією. Також наявна суперечність: заявник служить, що означає, що він не проживає постійно з тещею, і одночасно просить встановити факт, що він постійно доглядає за матір`ю дружини. Встановлення факту потрібне для того, щоб звільнитись з військової служби. З сукупності таких умов вбачається спір про право, адже якщо ніхто не оспорю той факт, що саме військовослужбовець-зять здійснює постійний догляд за тещею, яка має чотирьох повнолітніх дітей, то і перешкод для демобілізації немає. І друге, на що звертає увагу суд, то це характер правовідносин. Немає значення, який саме юридичний факт просять встановити суд: родинних відносин, постійного проживання, догляду, належності документу і тому подібне, а головне, для чого потрібне встановлення певного факту, саме мета характеризує, що це за правовідносини виникають, змінюються чи припиняються в результаті.

Зі змісту заяви вбачається, що метою встановлення юридичного факту для заявника є його звільнення з військової служби, тобто демобілізація, а, отже, правовідносини носять публічно-правовий характер.

Висновок про необхідність вирішення таких спорів у порядку адміністративного судочинства сформовано судовою практикою, з огляду на велику кількість подібних справ в умовах довго триваючого періоду воєнного стану в Україні.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правової позиції Верховного суду №290/289/22-ц від 22.03.2023, яку було зазначено заявнику в ухвалі про необхідність усунення недоліків, встановлення факту має правове значення виключно у публічно-правових відносинах і відповідно підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства, і характер правовідносин є релевантним до обставин цієї справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду №362/643/21 від 08.06.2022 зазначено, що військова служба є різновидом публічної, тому спори з приводу проходження військової служби, до яких очевидно відноситься і питання звільнення з військової служби, належать до юрисдикції адміністративних судів. Велика палата Верховного суду 26.10.2023 вирішила розглянути питання предметної юрисдикції справ про самостійне виховання дитини батьком та можливості їх вирішення в порядку окремого провадження за правилами цивільного судочинства у справі №201/5972/22, крім того було висловлено окремі думки двома суддями ВП ВС, що тут немає виключної правової проблеми, адже у чоловіка, який самостійно виховує дитину, може виникнути спір, пов`язаний із доведенням наявності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, тому неможливо розглядати його заяву у порядку окремого провадження за правилами цивільного судочинства.

Юридичний факт постійного догляду військовослужбовцем за іншою особою підлягає доведенню при розгляді спору в порядку адміністративного судочинства та не належить до цивільної юрисдикції.

Враховуючи, конкретні обставини справи, що у військовослужбовця ОСОБА_1 та військової частини може виникнути спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для звільнення з військової служби. за предметом та правовими наслідками цей спір може стосуватися лише публічно-правових відносин. Тому такий спір не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Відповідно п.1 ч.1ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити заявнику, що розгляд цієї справи належить до юрисдикції адміністративного суду.

Згідно з п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.186 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявнику, що розгляд заяви відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір згідно квитанції №0.0..1 від 14.12.2023 в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

На ухвалу може бути подано апеляцію протягом 15 днів до Рівненського апеляційного суду з моменту її отримання. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.Ю.Жуковська