Справа № 308/823/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого суді Бедьо В.І., за участю секретаря Молдован Д.С., розглянувши у судовому засіданні заяву представника позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНКАМ" , про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНКАМ" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНКАМ" звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Окрім того, представником позивача подано заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що ТОВ «ФК«ІНКАМ» подає до суду позов про стягнення заборгованості, а тому з метою забезпечення реального виконання судового рішення Позивач вважає за необхідне подати до суду заяву про забезпечення позову разом з позовною заявою.

Заявник зазначає, що У зв`язку з тим, що Позивач подає до суду позовну заяву про стягнення заборгованості за Кредитним договором, а сума боргу становить значний розмір коштів, а саме 8 879 634, 63., то позивач вважає за необхідне просити суд накласти арешт на належне майно Відповідачів так як у випадку його відчуження виконати потенційне судове рішення за рахунок майна Відповідачів буде неможливо.

Відповідно до довідки з ДРРП №361340862 від 10.01.2024 року що виконана за пошуковими параметрами «пошук прав власності на майно за реквізитами фізичної особи» у власності ОСОБА_2 перебувають два об`єкти нерухомого майна:

-квартира за адресою: АДРЕСА_1 ;

-квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Поряд з цим, вказані об`єкти нерухомості обтяжені ухвалою Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/14974/23, а обтяжувачем якої є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОБОЛОНЬ ІНВЕСТ ПЛЮС", .

Згідно ухвали з ЄДРСР у справі №308/14974/23 вбачається що предметом спору у даній справі боргові зобов`язання що виникли з іншого кредитного договору №145/8-07.

Таким чином складається ситуація, що наявна у власності відповідача нерухомість вже обтяжена іншим кредитором у зв`язку з невиконанням його боргових зобов`язань, що унеможливлює його реалізацію в рамках стягнення заборгованості у разі якщо даний позов буде задоволено.

Однак, Позивач зазначає що, відповідач ОСОБА_2 окрім означеного нерухомого майна володіє корпоративними правами (є засновником) АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "ЛЕЙДЕН" (АТ"ЛЕЙДЕН") код за у розмірі 50%, що складає 8 250 000 гривень (16 500 000,00 грн./2=8 250 000 гривень).

У зв`язку з даними обставинами Позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на корпоративні права відповідача.

На думку Позивача, незабезпечення позову може суттєво утруднити виконання потенційного судового рішення через можливість Відповідача розпоряджатися майном.

З урахування предмету позову та ризиків, які можуть утруднити виконання потенційного судового рішення, а також, беручи до уваги той факт, що у випадку відчуження належних Позичальнику корпоративних прав буде неможливо виконати потенційне судове рішення Позивач вважає за необхідне просити суд застосувати наступні заходи забезпечення позову:

- накласти арешт на корпоративні права ОСОБА_2 , Паспорт серії НОМЕР_1 виданий Ужгородським МВ УМВС України 26.09.1995 року; РНОКПП НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_3 , а саме на частину його частки в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "ЛЕЙДЕН" (АТ "ЛЕЙДЕН"), місцезнаходження юридичної особи: 01033, місто Київ, вул. Жилянська, будинок 48,50А, 7 поверх, офіс 13, ;

- Заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які уповноважені проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстрації дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, проводити будь-які реєстраційні дії або проводити зміни в будь- який інший спосіб відносно частки корпоративних прав ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "ЛЕЙДЕН" (АТ "ЛЕЙДЕН"), місцезнаходження юридичної особи: 01033, місто Київ, вул. Жилянська, будинок 48,50А, 7 поверх, офіс 13, .

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1)позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2)суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до п. 1) ч. 4 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів.

Позивач просить, якщо суд прийде до висновку застосувати заходи зустрічного забезпечення, то заявник пропонує застосувати заходи зустрічного забезпечення у вигляді внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Суд вважає необґрунтованими побоювання позивача щодо того, що у разі не застосування заходу забезпечення позову у виді арешту нерухомого майна, відповідач і можуть відчужити належне їм майно, що у свою чергу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся у разі ухвалення рішення його на користь.

В провадженні Ужгородського міськрайонного суу Закарпатської області знаходиться зазначена цивільна справа.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як розяснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільній процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірими із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано доказів в підтвердження наявності достатніх підстав для забезпечення позову.

Зокрема, як вбачається з наданих Позивачем документів, відповідач ОСОБА_2 володіє корпоративними правами (є засновником) АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "ЛЕЙДЕН" (АТ"ЛЕЙДЕН") код за у розмірі 50%, що складає 8 250 000 гривень (16 500 000,00 грн./2=8 250 000 гривень). Натомість позивач не надав документ, в якому підтверджується володіння зазначеними вище корпоративними правами на момент розгляду справи.

Виходячи з наведеного, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки це буде порушувати законне право позивача розпоряджатись своїм законним майном на вільне користування і розпорядження належною власністю.

Суд також вважає, що даний захід забезпечення позову може блокувати роботу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "ЛЕЙДЕН" (АТ"ЛЕЙДЕН") код за .

Щодо застосування зустрічного забезпечення позову, то слід зазначити, що:

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

З огляду на вказане суд вважає що підстави для застосування зустрічного забезпечення позову відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 260-261, 263, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНКАМ", про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНКАМ" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи,якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського Бедьо В.І

міськрайонного суду