ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20537/23

Провадження № 22-ц/4820/694/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Дияк Я. А.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2024 року (суддя Козак О. В., повне судове рішення складено 26.01.2024) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Акціонерне товариство «Сенс Банк», про зобов`язання вчинити дії.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_3 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначав, що 26.04.2013 між ним, ОСОБА_4 і ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», попередня назва - АТ «Альфа-Банк») в особі начальника відділу роздрібного обслуговування фізичних осіб Хмельницького відділення Групи відділень № 6 (м. Хмельницький), був укладений договір № 5657 про надання в оренду індивідуального сейфу для зберігання цінностей (далі - Договір). Відповідно до пункту 1.1. Договору Банк надав Клієнтам в тимчасове користування індивідуальний сейф № 196 з метою зберігання цінностей Клієнтів. Згідно з пунктом 1.4. Договору Строк користування Сейфом за цим Договором - з 26.04.2013 по 26.07.2013 включно. Згідно з умовами Договору клієнти сплатили повну вартість та користувались сейфом протягом строку, вказаного в Договорі.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 26.07.2013 до Договору № 5657 строк користування сейфом був продовжений з 27.07.2013 по 28.10.2013 включно.

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був складений Акт вкладення від 30.04.2013, в якому зазначався перелік поміщених документів та суми грошових коштів. За змістом пункту 1.1. цього Акта грошові кошти та документи були поміщені з метою наступного придбання ОСОБА_3 часток учасників ТОВ «Торговельно-комерційна фірма Хмельницький центральний універмаг». Станом на час подання цього позову договір про придбання часток в учасників товариства не був укладений. Згідно з пунктом 1.3. Акта сторони домовились, що у випадку спірної ситуації та/або відмови будь-кого із учасників від укладення основного договору; укладення будь-ким із учасників будь-яких угод, в тому числі попередніх, предметом яких є або має бути частка в Товаристві, з іншими особами, є підставою для доступу до сейфу та отримання поміщених у ньому документів для їх надання з метою захисту, як покупця часток у Товаристві вказаних вище осіб.

У зв`язку із порушенням ОСОБА_4 умов, зазначених в Акті вкладення, з боку ОСОБА_3 було здійснено ряд звернень на адресу банку з метою повернення вкладених до сейфа № 196 цінностей на підставі Договору № 5657. На звернення від 11.09.2013 йому було відмовлено з посиланням на положення Договору про обов`язковість участі у такій процедурі обох Клієнтів та всіх сторін Договору.

З метою повернення грошових коштів, вкладених до сейфа № 196, звертався до суду з позовом.

12.05.2015 на виконання ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 26.03.2015 у справі № 686/22710/13-ц було здійснено відкриття індивідуального сейфа № НОМЕР_1 , про що був складений акт про відкриття. У результаті такого відкриття в сейфі були виявлені грошові кошти в іноземній валюті (долари США) та 265 документів. На виконання судових рішень кошти були йому передані, про що складений акт приймання-передачі від 12.05.2015 та розписка про отримання коштів. Документи були поміщені до сховища цінностей оперативної каси банку в упакованому вигляді.

У відповідь на адвокатський запит відносно поміщених до сейфа документів отримано лист від 02.04.2019 про можливість видачі документів за наявності спільної згоди та присутності усіх сторін договору. Окрім того, адресат зазначив, що місцем зберігання документів є відділення банку, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (прим. Хмельницьке відділення АТ «Альфа-Банк» №5).

У жовтні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за договором про надання в оренду індивідуального сейфу для зберігання цінностей.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.11.2015 у справі № 686/20456/15-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 13.01.2016 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.06.2016, позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Судами установлено, що протягом всього часу банк (з моменту закінчення строку користування сейфом до пред`явлення позову про стягнення заборгованості), притримуючись вимог пункту 7.2. Договору продовжував виконувати умови по збереженню цінностей. Судами визнано правомірність нарахування орендної плати за користування сейфом № НОМЕР_1 за Договором № 5657 і зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відшкодувати вартість таких послуг з 29.10.2013 по 12.05.2015, тобто до повного виконання cторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Отже, судом установлено, що дія Договору № 5657 припинена, відповідно до закону він вважається таким, що втратив будь-яку юридичну силу.

У справах № 686/20456/15-ц і № 686/22710/13-ц суди установили, що навіть після припинення дії Договору № 5657 документи їхнім власникам повернуті не були. На заяву від 04.11.2019 про передачу йому усіх документів, вилучених банком з індивідуального сейфа, відповіді не отримав. Звертався до суду з позовом до АТ «Альфа-Банк» в особі Хмельницького відділення № 3 про захист прав споживача, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії щодо повернення документів, що були поміщені до індивідуального сейфа.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.07.2021 у справі № 686/23407/20, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 23.09.2021, в позові було відмовлено. Мотиви відмови - можливість видачі документів лише у присутності усіх сторін договору. При розгляді справи банк в цілому не заперечував проти видачі документів. Єдиною перешкодою у їх поверненні є зловживання правами з боку ОСОБА_4 .

Тому позивач просив зобов`язати ОСОБА_4 вчинити дії щодо отримання разом із ним в АТ «Сенс Банк», як правонаступника АТ «Укрсоцбанк», документів, що були поміщені до індивідуального сейфа № НОМЕР_1 на підставі Договору № 5657 від 26.04.2013 та 12.05.2012 були вилучені банком і станом на теперішній час зберігаються у відділенні банку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме з`явитись у визначений банком час для повернення цих документів.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2024 року в позові відмовлено.

ОСОБА_3 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи. Суд не врахував, що він здійснював неодноразові спроби у судовому та позасудовому порядку щодо повернення цінностей, поміщених до сейфа. Такі звернення не свідчать про невитребуваність матеріальних цінностей та переривали перебіг восьмирічного строку зберігання незатребуваного майна. Єдиною перешкодою у поверненні майна є зловживання правом з боку ОСОБА_4 . Вказує, що застосування строкового критерію для відмови в позові в розрізі з положеннями частини 3 статті 267 ЦК України можливе виключно за заявою сторони у спорі. Що стосується висновку суду про не доведення наявності у відповідача права діяти від імені ТОВ «ТКФ «Хмельницький ЦУМ» на час звернення з позовом до суду, то договір про надання в оренду індивідуального сейфа № 5657 для зберігання цінностей укладений безпосередньо ОСОБА_4 як сторони правочину, а не ОСОБА_4 як представником сторони правочину. Крім того, суд не встановив у підготовчому засіданні необхідності у залученні третіх осіб, не виконав вимоги частини 3 статті 53 ЦПК України та вирішив покласти тягар свого процесуального порушення на позивача.

У засіданні апеляційного суду представник позивача апеляційну скаргу підтримала. Представник відповідача її не визнала.

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені відповідно до вимог ЦПК України.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що 26.04.2016 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали з ПАТ «Укрсоцбанк» договір № 5657 про надання в тимчасове платне користування індивідуального сейфу № НОМЕР_1 , що розташований в сховищі для індивідуальних сейфів приміщення Хмельницького відділення ПАТ «Укрсоцбанк» за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 34, з метою зберігання Клієнтами цінностей та/або документів. За умовами пункту 1.1. Договору Банк забезпечує охорону та неможливість доступу до сейфу сторонніх осіб, при цьому за вміст Сейфа Банк не відповідає.

Строк користування сейфом за цим Договором з 26.04.2013 по 26.07.2013, який в подальшому відповідно до додаткової угоди № 1 від 26.07.2013 був продовжений до 28.10.2013 включно.

Згідно з пунктом 1.2. Договору Клієнти здійснюють користування Сейфом відповідно до режиму роботи установи Банку та в порядку, встановленому його внутрішніми нормативними документами та згідно з вимогами Правил користування індивідуальним сейфом в сховищі для індивідуальних сейфів, та лише за умови присутності обох клієнтів.

Банк зобов`язаний не пізніше останнього дня строку користування сейфом за умови повернення Клієнтами комплекту ключів від Сейфу та виконання клієнтами зобов`язань, передбачених п. 2.1.2. цього Договору, повернути Клієнтам цінності (пункт 2.2.6. Договору).

Пунктом 2.4.2. визначено випадки, коли Банк має право здійснити розкриття Сейфу без присутності жодного з Клієнтів, а саме, якщо обидва Клієнти одночасно не з`явилися для отримання Цінностей впродовж 10 (десяти) робочих днів після закінчення строку користування Сейфом або не можуть отримати Цінності внаслідок невиконання Клієнтами зобов`язань, передбачених п. 2.1.2. цього Договору; у разі порушення хоча б одним із Клієнтів вимог Правил, якщо існує загроза завдання Банку матеріальних збитків внаслідок таких порушень; в інших випадках передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 2.4.3. Договору після розкриття Сейфу в порядку, визначеному п. 2.4.2.1. цього Договору, Банк має право зберігати Цінності, як незатребуване майно, впродовж 8 (восьми) років з наступним набуттям права власності на зазначене майно; Цінності, у випадку нез`явлення Клієнтів для їх отримання в порядку, передбаченому п. 2.1.5. цього Договору, передаються для зберігання до сховища цінностей операційної каси до затребування їх Клієнтами. Якщо при розкритті Сейфу було виявлено готівкові кошти, то їх буде оприбутковано Банком.

За змістом пункту 10 Правил користування індивідуальним сейфом у сховищі для індивідуальних сейфів, після закінчення визначеного Договором строку зберігання цінностей, Банк зберігає цінності в сейфі не більше 10 робочих днів. Після спливу такого терміну, Банком виконується вилучення цінностей та передача їх на зберігання до банківського сховища цінностей операційної каси або зарахування на рахунок (якщо вилучено грошові кошти).

11.09.2013 ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «Укрсоцбанк» зі зверненням про надання йому одноособового доступу до сейфа № 196 для отримання документів та грошових коштів, оскільки ОСОБА_4 на його звернення не реагує.

Листом від 12.09.2013 ПАТ «Укрсоцбанк» повідомив позивача, що відповідно до умов укладеного Договору № 5657 від 26.04.2013 допуск до індивідуального сейфа здійснюється тільки за умови одночасної присутності обох фізичних осіб, з якими укладений Договір.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.11.2015 у справі № 686/20456/15-ц (набрало законної сили 13.01.2016) стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором оренди індивідуального сейфа в сумі 3898 грн 95 коп., штраф в сумі 75 грн, витрати на оплату спеціаліста на розкриття сейфа в сумі 400 грн, а всього 4373 грн 95 коп. та судовий збір у сумі по 609 грн з кожного.

Судовим рішенням у цій справі установлено, що 08.11.2013, тобто на 9 робочий день після закінчення строку дії договору оренди, Хмельницьким міськрайонним судом з метою забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Хмельницького відділення ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання права та зобов`язання про вчинення дій постановлено ухвалу, якою заборонено Хмельницькому відділенню ПАТ «Укрсоцбанк» здійснювати розкриття індивідуального сейфа № 196, що розташований в сховищі для індивідуальних сейфів приміщення Хмельницького відділення ПАТ «Укрсоцбанк» за адресою: вул. Соборна, 34, м. Хмельницький, наданого в оренду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за договором № 15657 до прийняття рішення у справі. В послідуючому ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом про покладення на Хмельницьке відділення ПАТ «Укрсоцбанк» обов`язку передати йому поміщені до банківського сейфа спільно із ОСОБА_3 на підставі Договору від 26.03.2013 грошові кошти та зобов`язати не чинити перешкоди у передачі цих коштів, обидва позови були об`єднані в одне провадження. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03.12.2014 позов ОСОБА_3 задоволено частково, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Означене рішення змінено рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 26.03.2015. В цей же день постановлена ухвала, якою скасовано ухвалу місцевого суду від 03.12.2014 в частині зняття заборони доступу до документів, які знаходяться в індивідуальному сейфі № НОМЕР_1 Хмельницького відділення ПАТ «Укрсоцбанк».

Протягом всього цього часу банк, дотримуючись вимог пункту 7.2., продовжував виконувати умови договору по збереженню цінностей, однак жоден із відповідачів і після ухвалення вище означених судових рішень туди не з`являвся. 12.05.2015 комісією банку, створеною на підставі розпорядження від 08.05.2015 № 09.202-87/4163, проведено відкриття індивідуального сейфа № НОМЕР_1 і складено опис наявних там цінностей, всього 265 найменувань.

Право банку на здійснення розкриття сейфа без присутності клієнтів передбачено договором у разі, якщо обидва клієнти одночасно не з`явилися для отримання цінностей впродовж 10 робочих днів після закінчення строку користування сейфом. Перебіг такого строку розпочинався із 29.10.2013 і з урахуванням п`ятиденного робочого тижня банку мав закінчитись 09.11.2013. Натомість, клієнти банку ініціювали судовий спір, який безпосередньо стосувався їх прав щодо користування банківським сейфом і його вмісту та саме з метою забезпечення позову ОСОБА_3 . ухвалою суду від 08.11.2013 була накладена заборона Хмельницькому відділенню ПАТ «Укрсоцбанк» здійснювати розкриття індивідуального сейфа № 196, яку банк виконував, а також дотримувався умов тристороннього договору, зокрема його пункту 7.2., відповідно до якого він діє до повного виконання сторонами прийнятих за ним обов`язків. Примусове відкриття означеного сейфа відбулося з дотриманням умов договору і Правил користування індивідуальним сейфом у сховищі для індивідуальних сейфів, банком нарахована заборгованість за весь період перебування цінностей у сейфі відповідно до пункту 3.3. договору.

Судовим рішенням у справі № 686/22710/13-ц (набрало законної сили 03.11.2018) установлено, що 12.05.2015 на виконання ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 26.03.2015 за заявою ОСОБА_3 від 10.04.2015, здійснено відкриття індивідуального сейфа № НОМЕР_1 , про що складений акт про відкриття. У результаті такого відкриття в сейфі виявлено грошові кошти на загальну суму 62000 доларів США та 265 документів. Кошти в сумі 62000 доларів США на виконання рішень судів передано ОСОБА_3 , про що складено акт приймання-передачі від 12.05.2015, а також одержано від ОСОБА_3 розписку. Документи поміщені до сховища цінностей оперативної каси банку в упакованому вигляді.

ОСОБА_4 і ТОВ «ТКФ «Хмельницький центральний універмаг» не надали жодних належних та допустимих доказів про те, що 62000 доларів США, що були поміщенні у сейф ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , є сплаченим завдатком за угодою про основні напрямки співробітництва від 27.09.2012, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні їхніх позовів, оскільки передана сума є авансом, що також підтверджується актом від 30.04.2013, складеним ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що поміщений у сейфі аванс під час оформлення основних договорів купівлі-продажу використовується для розрахунку із учасниками товариства, та у випадку відмови учасників, які у сукупності володіють часткою у розмірі понад 25% у статутному капіталі товариства від укладення основного договору купівлі-продажу, аванс в сумі 62000 доларів США повертається в повному обсязі.

ОСОБА_4 на час ухвалення рішення у справі не був керівником ТОВ «ТКФ «Хмельницький центральний універмаг», і як фізична особа не має жодних прав на спірні кошти. При цьому товариство не уповноважувало його заявляти вимоги про визнання за ним права на 62000 доларів США для подальшої передачі ТОВ «ТКФ «Хмельницький центральний універмаг», що свідчить про відсутність порушених, невизнаних чи оспорюваних прав ОСОБА_4 у цій справі.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.07.2021 у справі № 686/23407/20 (набрало законної сили 23.09.2021) відмовлено в позові ОСОБА_3 до АТ «Альфа-Банк» про визнання неправомірними дій АТ «Укрсоцбанк» щодо відмови у поверненні ОСОБА_3 документів, поміщених для зберігання до індивідуального сейфа № НОМЕР_1 на підставі Договору №5657 від 26.04.2013 та які вилучені банком і зберігаються у відділенні банку за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язання повернення вказаних документів.

У цій справі суд установив, що 02.04.2019 ПАТ «Укрсоцбанк» у відповідь на адвокатський запит представника позивача повідомило, що 12.05.2015 на виконання ухвали Апеляційного суду Хмельницької області у справі № 686/22710/13-ц від 26.03.2015 за заявою ОСОБА_3 здійснено відкриття індивідуального сейфа № НОМЕР_1 , про що складений акт про відкриття. У результаті такого відкриття в сейфі виявлено грошові кошти на загальну суму 62000 доларів США та 265 документів. Кошти в сумі 62000 доларів США на виконання рішення судів передано ОСОБА_3 , про що складено відповідний акт приймання-передачі від 12.05.2015. Документи були поміщені до сховища цінностей оперативної каси банку в упакованому вигляді. На даний час документи зберігаються у відділенні банку за адресою: АДРЕСА_1 .

Установивши відсутність належних та допустимих доказів щодо належності позивачу документів, поміщених до сейфа, суд прийшов до висновку щодо відмови ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог, оскільки повернення документів, які уже були поміщені до сховища цінностей оперативної каси банку, тільки ОСОБА_3 , порушуватимуть права усіх учасників ТОВ «ТКФ «Хмельницький ЦУМ» та самого товариства, від імені яких діяв на той час ОСОБА_4 .

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи та установлені судовими рішеннями у цивільних справах № 686/22710/13-ц, № 686/20456/15-ц та № 686/23407/20.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82 ЦПК України).

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що позивач не надав доказів належності йому спірних документів, обов`язку Банку після закінчення восьмирічного строку після розкриття сейфа 12.05.2015 зберігати документи, що були поміщені до банківського сейфу, обов`язку відповідача вчиняти будь-які дії після закінчення строку дії Договору, а відповідно порушення ОСОБА_4 прав ОСОБА_3 . Також суд вказав на порушення прав всіх учасників ТОВ «ТКФ «Хмельницький ЦУМ» і самого товариства за відсутності доказів наявності у ОСОБА_4 повноважень на теперішній час представляти їх інтереси.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

На підставі статті 971 ЦК України до договору про надання особі банківського сейфа без відповідальності банку за вміст сейфа застосовуються положення цього Кодексу про майновий найм (оренду).

Згідно зі статтями 759, 761 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про закінчення 28.10.2013 строку дії Договору № 5657 від 26.04.2013. Сторони одночасно не з`явилися для отримання цінностей впродовж 10 робочих днів після закінчення строку користування сейфом.

У справі, що переглядається, установлено, що 12 травня 2015 року на виконання ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 26 березня 2015 року за заявою ОСОБА_3 від 10.04.2015 здійснено відкриття індивідуального сейфа № НОМЕР_1 , про що складений акт про відкриття. У сейфі виявлено грошові кошти на загальну суму 62000,00 доларів США та 265 документів. Кошти в сумі 62000,00 доларів США на виконання рішень судів передано ОСОБА_3 , про що складений акт приймання-передачі від 12.05.2015 та розписка. Документи поміщені до сховища цінностей оперативної каси банку в упакованому вигляді.

За умовами Договору № 5657 від 26.04.2013 банк має право після розкриття сейфа в порядку, визначеному пункту 2.4.2.1 цього Договору, зберігати цінності, як незатребуване майно впродовж 8 (восьми) років, з наступним набуттям права власності на зазначене майно.

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії щодо отримання разом з ним документів, що були поміщені до індивідуального сейфа № НОМЕР_1 на підставі Договору № 5657 від 26.04.2013 року, лише 01.08.2023 року, тобто більше ніж через вісім років після розкриття сейфа 12.05.2015 року.

ОСОБА_3 не надав належних і допустимих доказів на підтвердження наявності обов`язку банку після вказаного терміну зберігати документи, що були поміщені ним і відповідачем до банківського сейфа згідно з Договором № 5657 від 26.04.2013, обов`язку відповідача вчиняти будь-які дії після закінчення строку дії Договору, а відповідно порушення ОСОБА_4 його прав. Не надано також доказів належності позивачу документів, що були поміщені до банківського сейфа.

Крім того, судовим рішенням у справі № 686/23407/20 установлено, що за відсутності доказів належності спірних документів ОСОБА_3 , повернення цих документів, які на теперішній час поміщені вже до сховища цінностей оперативної каси банку, порушуватиме права всіх учасників ТОВ «ТКФ «Хмельницький ЦУМ» і товариства за відсутності у ОСОБА_4 повноважень представляти їх інтереси.

Наявність таких повноважень у відповідача не підтверджено доказами.

Відповідно до частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Установивши вказані обставини, суд обґрунтовано прийшов до висновку про відмову в позові.

З урахуванням наведеного вище апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для задоволення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на можливість застосування строкового критерію для відмови в позові в розрізі з положеннями частини 3 статті 267 ЦК України виключно за заявою сторони у спорі не ґрунтується на законі.

Відповідно до частини 3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Суд не мотивував відмову в позові пропуском строку позовної давності.

Порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування рішення, суд не допустив.

Інші доводи апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають і його висновки не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010).

Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційних скарг немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта