УХВАЛА

03 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 761/27602/22

провадження № 61-17189св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду: Лідовця Р. А., Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення недоотриманої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Дворцовим Владиславом Ігоровичем, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з АТ «Міжнародний резервний банк» недоплаченої частини компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 301 661,67 грн скасовано.

Стягнуто з АТ «Міжнародний резервний банк» на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 301 661,67 грн з вирахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У грудні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Дворцовим В. І., на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення районного суду скасувати; постанову суду апеляційної інстанцій в частині незадоволених позовних вимог скасувати та передати справу в цій частині на новий розгляд до суду районного суду.

Ухвалою Верховного Судувід 21 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано справу із Шевченківського районного суду м. Києва.

27 березня 2024 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшла заява про відвід складу суду від участі у розгляді цієї справи.

Заява про відвід обґрунтована тим, що судді: Лідовець Р. А., Коломієць Г. В. та Луспеник Д. Д. розглядали цивільну справу № 761/13219/22, у межах якої були встановлені аналогічні обставини справи, а також була надана правова оцінка наказам АТ «Міжнародний резервний банк», які спірними у цій справі. Тобто, зокрема, вказаними суддями вже сформована правова позиція щодо спірних наказів. Тому, на думку заявника, є сумніви в безсторонності, неупередженості та об`єктивності розгляду справи цим складом суду.

При цьому, заявник посилається на судові рішення у справі № 697/2102/22, вважаючи, що судді: Лідовець Р. А., Коломієць Г. В. та Луспеник Д. Д. в аналогічній справі вже заявляли собі самовідвід.

Відповідно до пунктів 3-5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», N 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів не свідчить про наявність підстав для відводу суддів: Лідовець Р. А., Коломієць Г. В. та Луспеник Д. Д., передбачених положеннями статей 36, 37 ЦПК України, так як висновки у справі № 761/13219/22 не є преюдиційними при розгляді справи № 761/27602/22.

Посилання заявника на те, що колегією суддів було заявлено самовідвід у справі № 697/2102/22, не є підставою для відводу у справі № 761/27602/22, оскільки у даному випадку відмінним є склад учасників, а також предмет та підстави позовів, а також мотиви, з яких було заявлено самовідвід у вказаній справі.

Враховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу суддям, питання про відвід відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду: Лідовця Р. А., Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., від участі у розгляді цієї справи визнати необґрунтованою.

Заяву передати для вирішення зазначеного питання іншому судді, який визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Судді: Р. А. Лідовець

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник