"16" січня 2024 р.
Справа № 642/6888/23
Провадження № 2/642/30/24
16 січня 2024 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді Грінчук О.П.,
за участю секретаря Шрамко Н.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,
Ухвалою суду від 29.11.2023 справу прийнято до свого провадження та постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позову з додатками направлено відповідачу за її зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду.
Відзиву на позов не надано.
Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, до суду не надходило.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Крім того, суд, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалив вважати можливим провести заочний розгляд, згідно положень ст. 280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
19.05.2021 між АТ «Акцент-Банк» (скорочена назва «А-Банк») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку. Також у вказаній анкеті-заяві ОСОБА_1 просила вважати наведений зразок її цифрового підпису або його аналог обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або відкриті їй в Банку. Також вона визнає, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного підпису. Засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем №...
19.05.2021 ОСОБА_1 шляхом електронного підпису підписано Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», яким передбачені умови кредитного договору, в тому числі, процентна ставка за користування кредитними коштами 40.8% та умови їх сплати.
На виконання умов анкети-заяви від 19.05.2021, банк відкрив ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_1 та видав картки № НОМЕР_2 строком дії до квітня 2027 року та № НОМЕР_3 строком дії до квітня 2028 року.
Згідно з довідкою за лімітами наданою АТ «Акцент-Банк», зазначено, що ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 19.05.2021 встановлено кредитний ліміт 7000 грн., який 29.03.2023 зменшено до 6587.42 грн. та 22.06.2023 збільшено до 6600 грн.
Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість відповідача станом на 11.11.2023 становить 11 082.01 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6587.42 грн., та 4494.59 грн. заборгованості за відсотками
Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).
Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частин 1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Згідно зі частиною 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.
Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
З паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена» вбачається, що він підписаний ОСОБА_1 19.05.2021 о 13:57 електронним підписом за №…, зазначеним позичальником в анкеті-заяві від 19.05.2021.
Отже, між сторонами укладено договір в електронній формі шляхом його підписання відповідачем електронним підписом, що прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20).
Однак, надані представником позивача до позову витяг з Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку та витяг з Тарифів надання банківських послуг про узгодження між сторонами конкретних умов кредитного договору суд не бере до уваги, враховуючи відсутність на цих документах як особистого, так і електронного підпису відповідача ОСОБА_1 про ознайомлення з ними під час укладання кредитного договору, що узгоджується з позицією, викладеною в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 №342/180/17.
В той час, підписавши паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена» електронним підписом ОСОБА_1 добровільно погодилася на умови кредитування, яким передбачено істотні умови кредитного договору: розмір кредиту, порядок його надання, сплату відсотків за користування кредитом та умови їх сплати.
Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц.
Як вбачається з матеріалів справи, банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 та розрахунком заборгованості.
Із наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач кредит та проценти вчасно не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість.
З вказаного розрахунку також вбачається, що проценти за користування грошовими коштами банк нараховував за процентною ставкою 40.8%, що відповідає процентній ставці, зазначеній в паспорті споживчого кредиту від 19.05.2021, що підписаний споживачем.
На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Розрахунок заборгованості не спростований відповідачем та сумніву у суду не викликає. Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором №б/н від 19.05.2021, яка підлягає стягненню з відповідача, складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6587.42 грн., та 4494.59 грн. заборгованості за відсотками.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 207, 526, 527, 530, 610, 1048, 1054 ЦК України ст. ст. 4, 12, 13, 78, 80, 81, 141, 247, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.05.2021 станом на 11.11.2023, а саме: заборгованість за кредитом в розмірі 6587 (шість тисяч п`ятсот вісімдесят сім) грн. 42 коп., заборгованість за відсотками в розмірі 4494 (чотири тисячі чотириста дев`яносто чотири) грн. 59 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 16.01.2024.

Відомості про сторін:

Позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, );

Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 )

Головуючий: