Справа № 128/4254/23
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

15 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - Фанда О.А.,

за участю секретаря судових засідань Олексієнко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Вінниці цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗПОСТАЧСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ГАЗПОСТАЧСЕРВІС» звернулось до суду з вищевказаним позовом про стягнення заборгованості за послугу розподілу природного газу з ОСОБА_1 .

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються ТОВ «ГАЗПОСТАЧСЕРВІС» з відкритим особовим рахунком № НОМЕР_1 . Відповідач споживає природний газ, з заявою до ТОВ «ГАЗПОСТАЧСЕРВІС» про припинення розподілу природного газу не звертався, тому зобов`язаний здійснювати оплату за період з 21 січня 2021 року по 21 вересня 2023 за послуги з розподілу природного газу.

Свої зобов`язання по наданню послуг з розподілу природного газу на газифікований об`єкт відповідача позивач виконує в повному обсязі, відповідач послугу з розподілу природного газу приймає, однак, свої обов`язки в частині своєчасності та повноти розрахунків за надані позивачем послуги з розподілу природного газу не виконав.

У зв`язку з чим за період з 21 січня 2021 року по 21 вересня 2023 року виникла заборгованість за послуги з газопостачання складає 6900,57 грн.

ТОВ «ГАЗПОСТАЧСЕРВІС» просить стягнути з відповідача на свою користь за період з 21 січня 2021 року по 21 вересня 2023 року року заборгованості за послуги з газопостачання складає 6900,57 грн.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив позов задовольнити та відшкодувати понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, правом на подання письмового відзиву не скористався, клопотання про відкладення судового засідання не подавав.

Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України судом розглянуто справу в заочному порядку.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданого розрахунку вбачається, що протягом вказаного періоду нарахування вартості наданих послуг не здійснювалася оплата за постачання природного газу.

Сума заборгованості за послуги з розподілу природного газу відповідача перед позивачем за період з 21 січня 2021 року по 21 вересня 2023 року складає 6900,57 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за розподілений природний газ.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п. 1.1. Договору).

За змістом статті 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Плата за комунальні послуги має вноситись своєчасно.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 та ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Про наявність обов`язку споживача оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними при відсутності підписаного договору про надання таких послуг, неодноразово зазначалось у правових позиціях, сформованих у постанові ВСУ від 26 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та у постанові ВС від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16.

За змістом статей 509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За встановлених обставин, перевіривши підстави та порядок нарахування вартості газопостачання, зважаючи на те, що зазначена вартість у добровільному порядку відповідачем не відшкодована, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимог про відшкодування понесених позивачем витрат на надання правничої допомоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

При цьому розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), тобто склад та розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката надано до суду акт виконаних робіт з детальним описом наданих робіт та квитанцію про сплату витрат в сумі 5000 грн.

З врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про відшкодування понесених відповідачем витрат на правову допомогу.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід також стягнути понесені останнім витрати на сплату судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 509, 526, 611, 633-634 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 137, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗПОСТАЧСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженої відповідальністю «ГАЗПОСТАЧСЕРВІС» заборгованість за послугу з розподілу природного газу за період з 21 січня 2021 року по 21 вересня 2023 року в сумі 6900 (шість тисяч дев`ятсот) грн. 57 коп.; та витрати за оплату судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн., також витрати на правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн., а всього: 14584 (чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн. 57 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗПОСТАЧСЕРВІС», пров. Данила Нечая, 1, с. Зарванці, Вінницького району Вінницької області, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 16 січня 2024 року.

Суддя О.А.Фанда