Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/4586/20
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.01.2024 м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого-судді - Позарецької С.М.,
при секретарі - Щокань В.М.,
за участю представника
позивача Грекової Л.В.
відповідача ОСОБА_1
представника відповідача
адвоката Плакущого С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси цивільну справу за заявою відповідача ОСОБА_1 , що подана через представника відповідача адвоката Плакущого Сергія Володимировича про постановлення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг», як правонаступника Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1 , третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про застосування наслідків недійсності нікчемності правочину, -
Крім того, зазначено, що по даній справі відповідачем ОСОБА_1 понесені судові витрати як витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги адвокатом Плакущим С.В.
Відповідачем надані квитанції до прибуткових касових ордерів, які не відповідають вимогам Положення № 148, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та жодним чином не підтверджують фактичного внесення готівкових коштів відповідачем в касу адвоката Плакущого С.В., оскільки жодної квитанції до прибуткового касового ордеру не додано. Сам касовий ордер не містить обов`язкового реквізиту «підпис, прізвище, ініціали» касиру, тобто касир адвоката Плакущого С.В. та сам адвокат Плакущий С.В. не здійснював фактичне приймання готівкових коштів за даним прибутковим ордером. Доданий відповідачем прибутковий касовий ордер не є доказом, що підтверджує фактичне внесення готівкових грошових коштів адвокату Плакущому С.В., оскільки не містить всіх обов`язкових реквізитів, передбачених Положенням № 148, тим більше взагалі не містить прізвища, ініціалів та підпису касира, що є підтвердженням того, що грошові кошти від ОСОБА_1 приймались. Щодо витрат на проведення експертизи зазначає, що до заяви не додано жодного документа на підтвердження витрат, у т.ч. банківського платіжного документа на перерахування коштів на рахунок експерта.
Таким чином, просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1
ПАТ «Фідобанк» через представника подані заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. Зазначено, що розмір витрат на правничу допомогу є значно завищеним та нічим не обґрунтованим. Заявлені витрати на правничу допомогу не відповідають критерію їх реальності, у зв`язку із відсутністю факту їх дійсності та необхідності, неминучості, а також такі витрати не відповідають критерію розумності. Також звертає увагу, що ПАТ «Фідобанк» перебуває в процедурі ліквідації понад 6 років та фактично все майно банку реалізовано, а кошти спрямовані на задоволення вимог кредиторів. При цьому, зазначено, що коштів та майна банку недостатньо для розрахунків із кредиторами. Так, наразі ПАТ «Фідобанк» не задовольнив вимоги кредиторів банку на суму близько 4 мільярдів гривень і в найближчій перспективі надходження коштів до банку не передбачається. Зазначене свідчить про неможливість покладення на банківську установу додаткових фінансових навантажень. Також зазначено, що відкликання Національним банком України банківської ліцензії у банку-боржника та прийняття Фондом гарантування рішення про початок процедури його ліквідації, стягнення коштів з такого банку не можливе в силу нормативних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Закону України «Про виконавче провадження».
З врахуванням наведеного, вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, який покладається на ПАТ «Фідобанк», має бути зменшений судом до 0,00 грн.
Таким чином, просить зменшити розмір судових витрат ОСОБА_1 на правову допомогу у справі 711/4586/20 до 0,00 грн. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат, просить відмовити у повному обсязі.
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб через представника подав заперечення на заяву ОСОБА_1 , які є аналогічними тим, які подані представником ПАТ «Фідобанк». Таким чином, просить, - зменшити розмір судових витрат ОСОБА_1 на правову допомогу у справі № 711/4586/20 до 0,00 грн. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат, просить відмовити у повному обсязі.
Відповідачем ОСОБА_1 через представника подані пояснення на заперечення сторін щодо розподілу судових витрат. Вважає, що строк для подачі заяві про відшкодування витрат не порушено; понесені відповідачем судові витрати витрати на правничу допомогу адвоката Плакущого С.В. та за проведення судової експертизи, - надані суду і є належними доказами. Судові витрати на правничу допомогу є обґрунтованими, відповідають критерію їх реальності, дійсності, необхідності та неминучості, а також відповідають критерію розумності.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Плакущий С.В. уточнили прохальну частину заяви про ухвалення додаткового рішення і просили не солідарно стягнути з позивачів судові витрати, а стягнути їх з позивача ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Джірінг». При цьому, підтримали доводи, викладені у заяві та в поясненнях на заперечення учасників справи.
Інші учасники в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомили.
На думку суду, враховуючи норми ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Заслухавши пояснення учасників справи та їхніх представників, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення за таких підстав:
Дане судове рішення не набрало законної сили.
Також встановлено, що 04.12.2023 через поштове відділення Укрпошта відповідачем ОСОБА_1 через представника адвоката Плакущого С.В. подана до суду заява (надійшла до суду 06.12.2023) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат: витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги адвокатом Плакущим С.В. та витрат за проведення експертизи на замовлення учасника справи експертом Калашніковим О.М.
Крім того, матеріали цивільної справи містять (в копіях): договір доручення про надання правничої допомоги адвокатом Плакущим С.В. відповідачу ОСОБА_1 від 07.08.2023, який дійсний до 07.08.2026 і, який містить умови щодо порядку приймання послуг, ціни договору та порядку оплати послуг, гонорара адвоката тощо; додаткову угоду №1 до договору доручення про надання правничої допомоги від 07.08.2023, складений 07.08.2023, в якій зазначені, зокрема, - види правничої допомоги та її вартість, порядок оплати гонорару, порядок приймання-передачі наданої правничої допомоги; ордер адвоката серія СА №1061628 від 09.08.2023; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧК №001190 від 02.09.2019 (т.6 а.с.75-87, т. 6 а.с. 23-24).
Також судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 було подано відзив на позов, який надійшов до суду 15.09.2020 (т.1 а.с.52-57), відповідь на пояснення третьої особи (т.1 а.с.85-89), яка надійшла до суду 05.10.2020, а також у запереченнях на заяву про зміну предмету позову, яка надійшла до суду 09.02.2022 (т.3 а.с.205-206), в яких вона не заявляла про відшкодування (наміри відшкодування) можливих та/чи понесених судових витрат. Як і не зазначено і не подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач понесла і, які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Вимоги до відзиву передбачені статтею 178 ЦПК України. Зокрема, п. 8 ч. 3 цієї статті визначено, що відзив повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Отже, нормами статті 134 ЦПК України передбачено обов`язок сторін попередньо визначити суми судових витрат.
Як передбачено ч.ч. 16 ст. 137 ЦПК, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 7 9 ст. 139 ЦПК України).
Частинами другою, третьою статті 102 ЦПК України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Згідно із частинами першою, п`ятою - сьомою статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги та витрат за проведення експертизи, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також інші документи щодо підтвердження понесених витрат за проведену на замовлення учасника справи експертизу (договір, заява-замовлення, рахунок, платіжні документи тощо). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження відповідних витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, - судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК).
Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Таким чином, процесуальними нормами визначені варіанти вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Зокрема, в загальному порядку під час ухвалення рішення по суті (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України) чи ухвалення додаткового рішення за наявними у матеріалах справи доказами, поданими до закінчення судових дебатів (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України) або ж в порядку, визначеному ст. 246 ЦПК України у випадку неможливості з поважних причин подання доказів, що підтверджують розмір понесених нею витрат.
Так, рішення у справі по суті спору постановлене судом 28 листопада 2023 року.
04 грудня 2023 року (через відділення зв`язку Укрпошта, про що свідчить штамп поштового відділення на поштовому конверті та в описі вкладень) відповідач ОСОБА_1 через представника адвоката Плакущого С.В. направили до суду заяву про розподіл судових витрат, зокрема, - витрат на правничу допомогу та витрат за проведення експертизи, посилаючись на норми ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що до закінчення судових дебатів у справі ні відповідач ОСОБА_1 , ні її представник адвокат Плакущий С.В. не зверталися до суду із заявою про подання доказів на підтвердження понесених ними судових витрат із вказівкою на поважні причини, з яких не змогли подати такі докази до закінчення судових дебатів. Крім того, як зазначено вище, у відзиві та запереченнях на заяву про зміну предмета позову ОСОБА_1 не повідомляла і не подавала до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і, які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Крім того, посилання відповідача ОСОБА_1 та її представника адвоката Плакущого С.В. під час розгляду заяви щодо розподілу судових витрат на те, що у відзиві від 15.09.2020 (т.1 а.с. 57) нею зазначено, що документи на правничу (правову) допомогу будуть надані до першого судового засідання, не свідчать про те, що вона вказала орієнтовні витрати на правову допомогу під час подачі відзиву на позов, а тому і не можуть бути розцінені як заява про подання доказів про розмір відповідних витрат.
При цьому, слід зазначити, що питання розподілу судових витрат було вирішено судом під час ухвалення рішення в порядку, передбаченому п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України на підставі наявних у матеріалах справи доказах.
На думку суду, недотримання відповідачем порядку подання доказів з приводу понесених ним витрат на правову допомогу та витрат за проведення експертизи на замовлення учасника справи, в порядку, передбаченому ст. 246 ЦПК України, зокрема неподання відповідної заяви до закінчення судових дебатів, позбавляє суд можливості вирішувати питання про прийняття таких доказів та вирішення питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті.
Крім того, у доповнення до викладеного, суд звертає увагу, що висновок експертизи від 16.08.2023, складений експертом Калашніковим О.М. на замовлення учасника справи відповідача ОСОБА_1 , судом не визнаний доказом на спростування доводів позовної заяви, а тому, навіть при умові подання відповідної заяви до закінчення судових дебатів, такі витрати не могли би бути покладені на позивача (позивачів).
При прийнятті судового рішення, судом враховані, зокрема висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 та у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, ас також висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 20.05.2020 у справі №643/3720/15 та інш.
Таким чином, у задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Плакущим С.В., слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 270 ЦПК України суд, -
У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 , що подана через представника відповідача адвоката Плакущого Сергія Володимировича про постановлення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, - відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складений 15.01.2024.
Головуючий: С. М. Позарецька