Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Усатової І.А.

при секретарі Омелько Г.Т.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, старший державний виконавець Снятинського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Романюк Олег Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла зазначена позовна заява, зі змісту якої вбачається, що позивач оскаржує виконавчий напис, вчинений 19.10.2021 приватним нотаріусом КМНО Золотих Олександром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за №8817, яким з нього звернено стягнення на користь відповідача, на підставі якого старшим державним виконавцем Снятинського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Романюком Олегом Васильовичем було відкрито виконавче провадження № 67384331.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства, оскільки вчинений у спосіб не передбачений законом.

Окрім того, зазначає, що 20.12.2021 виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника що отримує дохід у ТЗОВ «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГМБХ».

Згідно листа ТЗОВ «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГМБХ» № 765 від 06.05.2022, останнім на виконання постанови ВП № 67384331 від 20.12.2021 стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість на користь ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» на загальну суму боргу 9 052,00 грн.

Позивач вважає, що сума в розмірі 9 052,00 грн. у випадку визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вважається безпідставно набутою та підлягає поверненню, оскільки правова підстава згідно якої набуті грошові кошти не існуватиме.

На підставі викладеного, просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на його користь безпідставно набуті грошові кошти у сумі 9052,00 грн. та судові витрати.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.10.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач позовну заяву з додатками отримав 22.11.2022, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Треті особи пояснення щодо позовної заяви у встановлений судом строк не подали.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 19.10.2021 приватним нотаріусом КМНО Золотих Олександром Олександровичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8817, яким звернуто стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ріальто» заборгованості за договором № 4-2 від 03.05.2021, укладеним з ТОВ «ФК «Фінанс Інновація», в сумі 7 320,00 грн., а також плати за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, яка підлягає стягненню - 8 020,00 грн.

Правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» за вказаним договором є ТОВ «ФК «Ріальто».

05 листопада 2021 року старшим державним виконавцем Снятинського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Романюком Олегом Васильовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67384331 щодо примусового виконання виконавчого напису.

Згідно даних АСВП, постановою старшого державного виконавця Снятинського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Романюка О.В. від 20.12.2021 в рамках ВП № 67384331 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 у ТЗОВ"ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГМБХ".

Як вбачається з довідки ТОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» №765 ві 06.05.2022, останнім повідомлено начальника Снятинського ВДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про виконання постанови ВП № 67384331 від 20.12.2021 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» на загальну суму боргу 9052,00 грн.

Згідно даних АСВП, 26.04.2022 старший державний виконавець Снятинського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Романюк О.В. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 67384331 у зв`язку з тим, що рішення виконано фактично та в повному обсязі, борг перераховано на користь стягувача, основна винагорода та витрати стягнуті в повному обсязі.

Позивач вважає вказаний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки він був вчинений з порушенням вимог законодавства. Крім того, виконавчий напис вчинений на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений.

У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано.

Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 19 жовтня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Укладений між ТОВ «ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та позивачем кредитний договір № 4-2 від 03.05.2021 року, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18.

Вбачається, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

З огляду на наведене, виконавчий напис, вчинений 19.10.2021 приватним нотаріусом КМНО Золотих Олександром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за №8817, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Щодо вирішенні позовних вимог про повернення безпідставно стягнутих за виконавчим написом коштів, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Враховуючи те, що судом зазначений вище виконавчий напис нотаріуса був визнаний таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку, що підстава, на якій відповідач стягнув з позивача 8020,00 грн. відсутня, а тому такі грошові кошти підлягають поверненню позивачу на підставі ст.1212 ЦК України.

Разом з тим в частині вимог про стягнення з ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» 230,00 грн. мінімальних витрат та 802,00 грн. виконавчого збору необхідно відмовити, оскільки указані кошти були сплачені на рахунок Снятинського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). При цьому позивачем не залучено до участі у справі відповідачем виконавця.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн., суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно вимог ч. 4 цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

За вимогами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу разом з позовною заявою представником були надані копії наступних документів: свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; договору про надання правової допомоги № б/н/22 від 03.02.2022; додатку № 1 договору про надання правової допомоги; додатку № 2 договору про надання правової допомоги - акт виконаних робіт (наданих послуг від 01.10.2022; меморіальні ордери № 1860Т03Р42 від 21.02.2022 року та 1860Т04Е6V від 07.09.2022 на суму 5 000,00 грн.

Згідно наданих документів вбачається, що вартість наданих послуг становить 5 000,00 грн.

Сторона відповідача заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, вважаючи такі витрати не співмірними з сумою заборгованості та посилаючись на відсутність детального опису виконаних робіт, акту виконаних робіт, а також введений воєнний стан на території України.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи категорію та складність справи, наявність квитанції, що підтверджує реальність таких витрат, суд вважає за можливе вимогу щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. задовольнити.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі: 1 984,80 грн. - за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» № 296/5 від 22.02.2012 року, постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 133, 137, 138, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 19 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за № 8817, про звернення стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» (м. Київ, бульв. Вацлава Гавела, буд. 4, ) заборгованості за договором № 4-2 від 03.05.2021 в загальній сумі 8 020,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» (м. Київ, бульв. Вацлава Гавела, буд. 4, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) безпідставно набуті кошти в розмірі 8020,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» (м. Київ, бульв. Вацлава Гавела, буд. 4, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн., судовий збір у розмірі 1 984,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.А.Усатова