№2-з/756/56/24
У Х В А Л А

4 квітня 2024 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Шевчук А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та матеріальну компенсацію його частини і за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про поділ спільного з ОСОБА_1 майна подружжя та матеріальну компенсацію його частини у якому просив:

-визнати спільним майном, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 126,53 кв.м; двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 44,96 кв.м; двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 45,50 кв.м; двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 81,8 кв.м; грошові кошти в сумі 1 539 240 гри, які становлять вартість легкового автомобіля моделі «Lexus RX 200Т», 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

В порядку розподілу спільного майна подружжя просив:

1.Припинити право власності ОСОБА_1 на двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 45,5 кв.м.

2.Визнати та залишити за ОСОБА_2 , право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 45,5 кв.м.

3.Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 126,53 кв.м.

4.Визнати за ОСОБА_2 , право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 126,53 кв.м.

5.Визнати за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 44,96 кв.м.

6.Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 769 620 грн., які становлять 1/2 частину вартості легкового автомобіля моделі «Lexus RX 200Т», 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.09.2023 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

При цьому, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.09.2023 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі задоволено частково та накладено арешт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 44,96 кв.м. зареєстровану на праві власності за ОСОБА_1 . У задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_2 - відмовлено.

Заперечуючи проти запропонованого порядку поділу майна подружжя ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з зустрічним позовом про поділ спільного майна подружжя у якому просила:

-визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 126,53 кв.м; двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 45,50 кв.м.

-здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя та припинити право власності ОСОБА_2 на частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 126,53 кв.м;

-визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 126,53 кв.м;

-визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 45,50 кв.м.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18.12.2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 .

При цьому, 29.03.2024 року ОСОБА_1 до суду подано заяву про забезпечення зустрічного позову, в якій вона просить суд накласти арешт на: квартиру_ АДРЕСА_5 ; квартиру АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 45,50 кв.м.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказує, що вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львісьвої області від 25.03.2024 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України та йому обрано покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом.

За твердженням ОСОБА_1 вона не є учасником кримінальної справи та не може навести суду більш детальні обставини справа, але в тій частині вироку, які можуть вплинути на її охоронювані законом права та інтереси, вона звертає увагу суду на те, що з ОСОБА_2 стягнуто кошти на відшкодування моральної шкоди та відшкодування витрат на надання правничої допомоги на суму понад 15 млн грн.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками майна, частина якого оформлена на ім?я ОСОБА_1 , а частина - на ім?я ОСОБА_2 . Таким чином, вимоги кредиторів у згаданій справі будуть реалізовуватись шляхом звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , оскільки він не отримує грошового доходу, сума стягнення є істотна, а отже, у випадку відкриття виконавчого провадження та звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_2 може бути порушено права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_1 .

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Більше того, у відповідності ст.152 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались.

При цьому, дослідивши матеріали позовів та поданої заяви, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 3 наведеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Зі змісту Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Більше того, зміст заходів забезпечення та мета їх застосування, полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

З долучених до матеріалів справи витягів про нерухомість вбачається: що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 у якій кожному з них належить по частці; квартира АДРЕСА_3 зареєстрована на праві власності лише за ОСОБА_2 ; квартира АДРЕСА_2 зареєстрована на праві власності лише за ОСОБА_1 , більше того на неї вже накладено арешт ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02.10.2023 року.

Таким чином, враховуючи позовні вимоги та існуючі види забезпечення позову, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню частково, а саме в частині накладення арешту на частину спірної квартири АДРЕСА_3 зареєстрованої на праві власності лише за ОСОБА_2 .

Ч.3 ст.152 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, ініційоване питання забезпечення позову шляхом накладення арешту на спільне майно подружжя, частки подружжя у якому визначені, або ж яке зареєстроване на праві власності за заявницею і на яке вже накладено арешт у межах цієї справи, суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Вирішуючи питання забезпечення суд звертає увагу заявниці, що забезпечення позову при розгляді даної цивільної справи не може бути знаряддям для створення штучних перепон та унеможливлення стягнення на майно ОСОБА_2 за рішенням (вироком) суду у іншій справі.

За таких обставин, керуючись ст.ст.151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та матеріальну компенсацію його частини і за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Накласти арешт на:

- частину квартири АДРЕСА_3 зареєстрованої на праві власності за ОСОБА_2 .

В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків - АДРЕСА_6 ).

Боржник: ОСОБА_2 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , АДРЕСА_7 ).

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом року з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Шевчук