Справа №: 343/3085/23
Провадження №: 2/343/77/24
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді - Монташевич С.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 343/3085/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

відповідачки - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

позивач просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , який зареєстрований 07.07.2012 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, неповнолітнього сина ОСОБА_3 залишити проживати з мамою.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 07.07.2012. Від даного шлюбу в них на даний час є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя не склалося, подружні відносини між ними припинилися ще в червні 2021 року. З цього часу вони спільно не проживають.

Позивач у підготовчому судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, шлюб з відповідачкою розірвати, сина залишити проживати з матір`ю, судові витрати на його користь з ОСОБА_2 не стягувати. Рішення про розірвання шлюбу ухвалити в підготовчому судовому засіданні, взявши до уваги визнання позову відповідачкою. Вони з останньою більше двох років проживають окремо. У них є спільний син, в утриманні та вихованні якого він буде брати участь і після розірвання шлюбу. Спору з даного приводу між ними немає.

Відповідачка в підготовчому судовому засіданні позов визнала, просила суд його задовольнити та прийняти рішення в підготовчому судовому засіданні. Вказала, що з позивачем вони спільно не проживають вже більше двох років. За цей час вона влаштувала своє особисте життя. Їхні син проживає з нею. Відповідач має можливість брати участь в його вихованні та утриманні.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

07 грудня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи по суті у порядку загального позовного провадження з призначення підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні 11.01.2024 відповідачка до початку розгляду справи по суті позов визнала, а позивач просив прийняти визнання позову.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно із вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що відповідачка позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання нею позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) перебувають у шлюбі з 07 липня 2012 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №84, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-НМ від 07.07.2012 (а.с. 2).

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.05.2013, у сторін народився ОСОБА_3 , актовий запис № 10 (а.с. 3).

Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку.

Оцінка суду:

вислухавши сторін, зважаючи на визнання позову відповідачем, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що шлюб носить формальний характер. ОСОБА_1 не бажає зберігати сім`ю, наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечила ОСОБА_2 , визнавши позов. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Спору щодо місця проживання малолітнього сина, який на момент розгляду справи в суді проживає разом з матір`ю, не має.

Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, малолітнього сина залишити проживати з матір`ю.

Розподіл судових витрат між сторонами:

питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. При цьому враховує, що позивач просив залишити за ним понесені судові витрати.

На підставі викладеного, ст. 51 Конституції України, ст. 56, 105, 110, 112, 114 СК України, ст. 200, 206 ЦПК України, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 07 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 84, - розірвати.

Малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , зареєстрована в АДРЕСА_3 , проживає в АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний зміст рішення суду буде складено до 19 січня 2024 року.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич

Повний зміст рішення суду складено 19 січня 2024 року.