Миколаївський апеляційний суд
Справа №490/6836/23
Провадження № 22-ц/812/102/24
У Х В А Л А

19 січня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Яворської Ж.М.

суддів: Базовкіної Т.М.,

Царюк Л.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2023 року, постановлену у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України, в особі Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, головного управління Державної Казначейської служби у Миколаївській області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові внаслідок незаконного проведення в ході кримінального провадження інших процесуальних дій, що обмежують права громадян

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2023 року уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Держави України, в особі Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові внаслідок незаконного проведення в ході кримінального провадження інших процесуальних дій, що обмежують права громадян - визнано неподаною та повернуто позивачу.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави України, в особі Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові внаслідок незаконного проведення в ході кримінального провадження інших процесуальних дій, що обмежують права громадян - повернуто позивачу.

Не погоджуючись із такою ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 08 грудня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків, а саме для надання заяви про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначення поважних причин такого пропуску.

20 грудня 2023 року на адресу Миколаївського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 .

У вказаній заяві ОСОБА_1 вказує, що згідно Трекінгу Укрпошти поштове відправлення, яким йому направлялась копія оскаржуваної ухвали, прийнято до поштового відділення 11 листопада 2023 року та вручено йому особисто 21 листопада 2023 року, за такого строк на подання апеляційної скарги закінчується 06 грудня 2023 року.

Також вважає, що вказаний строк він не пропустив, оскільки відрахування процесуального строку має здійснюватися з дня фактичного отримання ухвали, так як він не приймав участі у судовому засідання.

Крім іншого, посилається і на отримання ухвали суду першої інстанції 15 грудня 2023 року, тому на його думку, строк на оскарження ухвали суду першої інстанції закінчується 30 грудня 2023 року.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року наведенні ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2023 року визнано неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2023 року залишено без руху та надано строк, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків, а саме: надання заяви про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням інших поважних причин такого пропуску та надати докази на підтвердження таких.

Згідно супровідного листа, копію вищезазначеної ухвали направлено ОСОБА_1 засобами поштового та електронного зв`язку 21 грудня 2023 року.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Пунктом 2 частини шостої статті 272 ЦПК України визначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Натомість, відповідно до підпункту 5.8 пункту 5 розділу I Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 офіційна електронна адреса сервіс Електронного кабінету ЄСІТС. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована в доменній зоні, використання якої заборонено законодавством України.

Згідно пункту 17 розділу IІІ Положення особам, які зареєстрували Електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.

Верховний Суд у постанові від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22) зазначив: «...якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення».

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення копію вказаної ухвали отримано ОСОБА_1 27 грудня 2023 року.

Довідкою про доставку електронного документу підтверджується, що документ в електронному вигляді «Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху» від 21 грудня 2023 року по справі №490/6836/23 було надіслано одержувачу ОСОБА_1 в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 21 грудня 2023 року 19:45:42.

Також, довідкою про доставку електронного листа підтверджується, що документ в електронному вигляді «Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху» від 21 грудня 2023 року по справі №490/6836/23 було надіслано 22 грудня 2023 року 9:33:09 одержувачу на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 Документ доставлено до електронного кабінету22 грудня 2023 року 9:36:52.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні в справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Судом апеляційної інстанції вжиті наявні процесуальні заходи для скерування скаржнику копії ухвали про залишення його апеляційної скарги без руху, яка була отримана ним особисто, як засобами поштового, так і електронного зв`язку.

Однак вимоги ухвали, як у визначений судом строк, так і на час постановлення цієї ухвали ОСОБА_1 не виконав, оскільки не було подано заяви про поновлення строку з наданням доказів та наведенням інших підстав поважності пропуску строку на апеляційне оскарження

Відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи те, що протягом встановленого строку скаржник не виконав вимоги ухвали Миколаївського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року, а саме, не надав належних доказів на підтвердження поважності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, відтак, підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду відсутні і у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 357, 358 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2023 року, постановлену за позовом ОСОБА_1 до Держави України, в особі Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, головного управління Державної Казначейської служби у Миколаївській області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові внаслідок незаконного проведення в ході кримінального провадження інших процесуальних дій, що обмежують права громадян - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і протягом тридцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк