Провадження № 22-ц/801/538/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Міхасішина І. В., Сопруна В. В.,

з участю секретаря судового засідання: Кахно О. А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Якименко Олексій Олексійович, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2024 року, постановлену під головуванням судді Дернової В. В. в залі суду в м. Вінниці, повна ухвала суду складена 15 січня 2024 року,

за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі № 127/11336/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Короткий зміст вимог заяви

У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі № 127/11336/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, в якій, просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 127/11336/16-ц від 09.09.2016, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 454 723,92 грн та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 4 520,25 грн, всього 459 244,37 грн; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті кошти в розмірі 79 644,92 грн; стягнути з Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) безпідставно набуті кошти в розмірі 7 122,74 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2017 у цивільній справі № 127/11336/16-ц було скасовано заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2016 в цивільній справі № 127/11336/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, на підставі якого було Вінницьким міським судом Вінницької області було видано виконавчий лист № 127/11336/16-ц від 09.09.2016 року.

Судове рішення суду першої інстанції

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 січня 2024 року заяву задоволено частково.

Визнано виконавчий лист, виданий 09.09.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області у цивільній справі № 127/11336/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 79 644,92 грн стягнутих коштів.

У іншій частині вимог заяви відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що скасування судового рішення, на підставі якого було видано виконавчий документ, на переконання суду, є безумовною підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 січня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Якименко О. О., через систему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про залишення заяви ОСОБА_2 без задоволення.

Також в апеляційній скарзі заявлено клопотання про витребування з Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) матеріалів виконавчого провадження № 54272612 з виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області № 127/11336/16-ц від 09.09.2016, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що виконавчий лист видано у справі № 127/11336/16-ц, в якій після скасування заочного рішення ухвалені інші аналогічні рішення: рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 341 752,64 грн боргу та 3 118,97 грн судового збору та постанова Апеляційного суду Вінницької області суду від 04 квітня 2018 року про доповнення в резолютивній частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2018 року в абзаці другому після слів у розмірі 341 752,64 грн словами: «що за офіційним курсом НБУ станом на 06 лютого 2018 року еквівалентно 12 318,76 доларів США». Та обставина, що в справі № 127/11336/16-ц відбулися зміни: заочне рішення скасовано та ухвалено інші рішення - не підстава до визнання виконавчого листа № 127/11336/16-ц, виданого 09.09.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області, таким, що не підлягає виконанню повністю, оскільки у виконавчий лист можна внести відповідні виправлення за заявою стягувача у відповідності до ч. 1 ст. 432 ЦПК України. З приводу цього ОСОБА_1 подала відповідну заяву.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзиви на апеляційну скаргу від учасників справи не надійшли, проте їх відсутність не перешкоджає перегляду судового рішення.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08 лютого 2024 року, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у вказаній цивільній справі.

12.02.2024 до Вінницького апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Якименка О. О. про долучення доказів: листа старшого державного виконавця Другого ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 15766/22.26-35 від 01.02.2024.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04 березня 2024 року в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду повернено вказану цивільну справу до суду першої інстанції для усунення недоліків, оскільки встановлено відсутність повного тексту оскаржуваної ухвали в матеріалах цієї справи.

Матеріали вказаної цивільної справи, після усунення її недоліків, надійшли до суду апеляційної інстанції 18.03.2024.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 березня 2024 року витребувано у Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) матеріали виконавчого провадження № 54272612 з виконання виконавчого листа Вінницького міського суду № 127/11336/16-ц від 09.09.2016 року, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 ; закінчено підготовчі дії; справу призначено до розгляду 02 квітня 2024 року о 11 год. 40 хв., про що повідомлено учасників справи.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 березня 2024 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги на п`ятнадцять днів.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01 квітня 2024 року задоволено заяву представника ОСОБА_2 адвоката Лапунько О. М. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Якименко О. О. вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав викладених у ній.

Представник ОСОБА_2 адвокат Лапунько О. М. заперечила проти апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Старший державний виконавець Другого ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дейдиш С. І. у судовому засіданні при розгляді справи поклався на розсуд суду, надав для огляду в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження № 54272612.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2016 у справі № 127/11336/16-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 18 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день розгляду справи еквівалентно 454 723 грн 92 коп.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 4 520 грн 25 коп. (т. 1 а. с. 61).

09.09.2016 на підставі вказаного заочного рішення Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист № 127/11336/16-ц, на підставі якого 11.07.2017 відкрито виконавче провадження ВП № 54272612 (т. 1 а. с. 212).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2017 у справі № 127/11336/16-ц скасовано заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2016 року, справу призначено до судового розгляду (т. 1 а. с. 76).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2018 у справі № 127/11336/16-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики (розпискою) від 01.06.2013 у розмірі 341 752,64 грн; в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 118,97 грн судового збору (т. 1 а. с. 120-123).

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 04.04.2018 у справі № 127/11336/16-ц змінено рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2018; доповнено в резолютивній частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2018 в абзаці другому після слів у розмірі 341 752,64 грн словами: «що за офіційним курсом НБУ станом на 06.02.2018 року еквівалентно 12 318,76 доларів США»; в іншій частині рішення залишено без змін (т. 1 а. с. 155-157).

Додатковою постановою Вінницького апеляційного суду від 30.05.2018 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 687,46 грн (т. 1 а. с. 176-177).

12.12.2023 боржник ОСОБА_2 подала до суду заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів.

08.01.2024 стягувач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про внесення виправлень до виконавчого листа № 127/11336/16-ц, виданого 09.09.2016 Вінницьким міським судом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2024 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 28 лютого 2024 року, заяву стягувача ОСОБА_1 про внесення виправлень до виконавчого листа залишено без задоволення.

12.01.2024 ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав заяву до Вінницького міського суду Вінницької області про видачу виконавчих листів на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2018 року та постанови Апеляційного суду Вінницької області від 4.04.2018 року по справі № 127/11336/16-ц (т. 2 а. с. 4).

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, оглянувши матеріали виконавчого провадження № 54272612, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Частково задовольняючи заяву суд першої інстанції, керуючись положеннями статті 432 ЦПК України, обґрунтував своє рішення тим, що виконавчий лист видано на підставі заочного рішення, яке скасовано, що є безумовною підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Що стосується стягнення з ОСОБА_1 безпідставно набутих коштів у розмірі 79 644,92 грн та стягнення з Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) безпідставно набутих коштів у розмірі 7 122,74 грн, то стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає 79 644,92 грн, що підтверджується довідкою Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.11.2023 року.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що виконавчий збір у розмірі 7 122,74 грн не може бути стягнутий з Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), оскільки зазначена у довідці від 23.11.2023 року сума виконавчого збору - 7 122,74 грн була стягнута не лише у спірному виконавчому провадженні, а й у виконавчому провадженні № 54418450 з виконання судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області № 127/5874/17 від 16.06.2017 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь КП ВМР «ВМТЕ», тобто не є диференційованою між виконавчими провадженнями.

Висновок суду першої інстанції про часткове задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню зроблено за повного з`ясування обставин справи, правильного застосування норм матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

За статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Пунктом 14 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5), передбачено, у разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування без процедури реорганізації (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець за наявності підтвердних документів (про внесення змін до установчих документів, довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, довідки органу державної реєстрації актів цивільного стану, копії паспорта) своєю постановою змінює назву сторони виконавчого провадження. Така постанова виконавця приєднується до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Якщо під час проведення виконавчих дій встановлено дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (крім випадків отримання виконавцями нових даних, які ідентифікують боржника - фізичну особу, в порядку інформаційної взаємодії автоматизованої системи з державними базами даних і реєстрами), або виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, виконавець своєю постановою змінює або доповнює реєстраційні дані в автоматизованій системі. Така постанова виконавця долучається до матеріалів виконавчого провадження.

У випадках встановлення нових даних, які ідентифікують боржника - фізичну особу, в порядку інформаційної взаємодії автоматизованої системи з державними базами даних і реєстрами такі дані заповнюються автоматизованою системою на підставі відповідних відповідей.

Як встановлено з листа старшого державного виконавця Дейдиша С. І. № 15766/22.26-35 від 01.02.2024, ним 13.05.2022 здійснено виправлення (редагування) боргу (з 459 244,17 грн на 341 752,64 грн) у виконавчому провадженні № 54272612 на підставі звернення ОСОБА_2 та надання нею рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2018 року та постанови Апеляційного суду Вінницької області суду від 04 квітня 2018 року.

Разом з тим, законодавством України не передбачено права державного виконавця виносити постанову про зміну або доповнення реєстраційних даних в автоматизованій системі у випадку скасування судового рішення, для примусового виконання якого видано виконавчий документ.

Здійснивши виправлення (редагування) суми боргу у виконавчому документі, державний виконавець всупереч вимогам пункту 14 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень самостійно змінив обов`язок боржника, який підлягав виконанню на підставі заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2016 у справі № 127/11336/16-ц.

Пунктом 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Отже вимоги закону допускають закінчення виконавчого провадження за пунктом 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» лише в разі повного скасування рішення суду на підставі якого виданий виконавчий документ, а в разі часткового скасування та залишення без змін рішення суду в стягненні певної частини боргу, повноважень на закінчення виконавчого документа в державного виконавця не має.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Відповідно до статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню; суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин; суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу; неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви; про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу; ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом; якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11, провадження № 61-45337св18.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Відтак закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з огляду на те, що в справі № 127/11336/16-ц відбулися зміни: заочне рішення скасовано та ухвалені інші рішення, що не є підставою до визнання виконавчого листа № 127/11336/16-ц, виданого 09.09.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області, таким, що не підлягає виконанню повністю, оскільки у виконавчий лист можна внести відповідні виправлення за заявою стягувача у відповідності до частини першої статті 432 ЦПК України.

Вказані твердження апелянта є помилковими, оскільки та обставина, що у справі № 127/11336/16-ц відбулися зміни внаслідок того, що заочне рішення скасовано та ухвалені інші рішення, є безумовною підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Тобто, ОСОБА_2 як боржник, повідомила виконавчу службу про скасування рішення суду, за яким відбулося стягнення, що за своєю суттю призведе до зміни усього змісту виконавчого листа (дати видачі, строку пред`явлення, рішення суду на підставі якого він був виданий, суми боргу, тощо).

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для розподілу судових витрат, понесених ОСОБА_1 у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Якименко Олексій Олексійович, залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 05 квітня 2024 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

В. В. Сопрун