Справа №517/456/24
Провадження по справі №2/498/285/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024року сел. Велика Михайлівка Одеської області

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі: головуючої судді - Чернецької Н.С., за участю секретаря судового засідання Поліщук А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.2ст. 247 ЦПК Українив залі суду с.м.т. Велика Михайлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 30 травня 2010 року він уклав шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області , актовий запис № 21 від 30.05.2010 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 17.12.2010 року; дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 12.09.2017 року. Діти проживають з позивачем та знаходяться на його утриманні. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя та обов`язки, сімейні цінності, виховання дітей та ведення спільного господарства і побуту. Між сторонами взагалі відсутнє взаєморозуміння, що спонукає до постійних сімейних конфліктів. З цих причин з грудня 2022 року шлюбні відносини фактично припинились і сторони почали проживати окремо, а саме позивач з дітьми, а відповідачка переїхала в інше місце проживання.Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними припиненні, спільного господарства не ведуть. Тому позивач просить суд розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 21.

Позивач в судове засіданняне з`явився,через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить суд розглядати справу у його відсутність, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. У разі неявки в судове засідання відповідачки просить провести заочний розгляд справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 виданим 30 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області.

Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірвання шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу.

Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачаєст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства.

На підставі ч.1,2ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній.

Крім того, суд враховує те, що відповідач надала до суду заяву, в якій визнала позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частина 3 ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.1ст. 142 ЦПК Україниу разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, з урахуванням положень ч.1ст. 142 ЦПК Українита п.1 ч.2ст.141 ЦПК України, поверненню з державного бюджету підлягає 605,60 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Керуючись статтями12,13,81,259,263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , зареєстрований 30 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 21 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі - 605,60 грн.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) з Державного бюджету України 605,60 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову за квитанцією № 57 від 08.04.2024 року.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати Великомихайлівському районному відділу ДРАЦС Південого міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.С. Чернецька