Справа № 466/957/24
Провадження № 2/466/1065/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 березня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Білінської Г.Б.

при секретарі Філевич У.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Господар», з участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання майнового права на об`єкт нерухомості,-

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Господар», з участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання майнового права на об`єкт нерухомості.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15 березня 2017 р. між ОК ЖБК «Господар» (Кооператив) та ОСОБА_1 (член Кооперативу) було укладено договір № 05 про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК «Господар».

Згідно п. 2.1. цього договору член Кооперативу вносить до Кооперативу пайові внески у розмірах та порядку, встановленому даним договором та додатками до нього, а Кооператив за рахунок пайових внесків члену Кооперативу та пайових внесків інших членів Кооперативу зобов`язався організувати будівництво Об`єкта будівництва, здати його в експлуатацію та передати у власність члену Кооперативу Приміщення на умовах, встановлених даним Договором та за умови повної сплати членом Кооперативу суми пайового внеску, встановленої даним договором.

Об`єкт будівництва підлягає прийняттю до експлуатації у першому кварталі 2018 року.

Згідно п. 1.1.2. договору, Об`єкт будівництва, Об`єкт це житловий багатоквартирний будинок, що підлягав будівництву за адресою (будівельна адреса): АДРЕСА_1 , будівництво якого, відповідно до умов даного договору буде здійснюватись на земельній ділянці території забудови, причому, кожна квартира, кожне нежитлове приміщення (його частина) можуть виступати самостійними об`єктами цивільних прав.

Відповідно до п. 1.1.5. Приміщення квартира в Об`єкті будівництва, характеристика якої наведена у Додатку №1 до цього Договору.

Згідно Додатку №1 до Договору, Приміщення, що підлягає передачі члену Кооперативу відповідно до п. 2.1 Договору: квартира, загальною площею 43,5 м.кв., номер приміщення (будівельний) квартира АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 2.4. Договору Кооператив зобов`язався передати у власність члена Кооперативу Приміщення, яке відповідає вимогам проектної документації Об`єкта будівництва та вимогам, які наведені у Додатку №1 до даного договору. План приміщення та план розміщення Приміщення викладений в Акті відбору (відведення) приміщення, який є Додатком №2 до цього Договору.

Згідно наявного Акту вибору (відведення) Приміщень, Приміщення позначено на плані Приміщення та плані розміщення Приміщення, за №1, загальною запроектованою площею 43,5 м.кв., на ІІ (другому) поверсі.

Згідно п. 3.1. договору вартість будівництва одного квадратного метра Приміщення складає суму в українських гривнях, яка еквівалентна 350,00 (триста п`ятдесят) американських доларів по курсу НБУ на час оплати таких коштів на користь Кооперативу.

На момент укладення даного договору Вартість приміщення становить 409 552,50 грн. (чотириста дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві гривні 50 копійок)

Член Кооперативу вносить до Кооперативу суму вартості Приміщення у строки відповідно до Графіку внесків (додатку №3 до даного Договору) та згідно з умовами, погодженими у п. 3.2 даного Договору.

Згідно Графіку внесків член кооперативу 30.03.2017 р. сплачує пайові внески в сумі 409 552,50 грн.

Член кооперативу сплатив пайових внесків на суму 409 552,50 грн.

Зазначена обставина підтверджується також квитанціями до прибуткового касового ордера від 23.03.2017 р. на суму 81 910, 10 грн., від 24.03.2017 р. на суму 81 910, 10 грн., від 27.03.2017 р. на суму 81 910, 10 грн., від 28.03.2017 р. на суму 81 910, 10 грн., від 29.03.2017 р. на суму 81 910, 10 грн.

Тобто, членом Кооперативу повністю виконано зобов`язання щодо сплати пайових внесків з метою набуття Приміщень.

Згідно п. 8.1. договору право власності на Приміщення в члена Кооперативу виникає при повній сплаті членом Кооперативу пайових внесків (оплати Остаточної вартості приміщення).

Кооператив зобов`язаний не пізніше 2 (двох) робочих днів після виконання зобов`язань членом Кооперативу по повній сплаті пайових внесків (оплати Остаточної вартості приміщення) видати члену Кооперативу довідку про повну сплату пайових внесків за Приміщення.

Відповідно до п. 8.3 договору Акт приймання-передачі Приміщення та виконання сторонами обов`язків за даним договором підписують Сторони не пізніше 10-ти днів після здачі Об`єкта в експлуатацію.

Проте, Кооперативом не було виконано зобов`язання в частині передачі Приміщення у строк зазначений у договорі, чим порушено права члена Кооперативу на отримання Приміщення у власність.

Всупереч вимог п.4.2.2 указаного договору, за яким Кооператив зобов`язаний організувати будівництво Об`єкта будівництва та забезпечити його прийняття до експлуатації у І кварталі 2018 року при умові дотримання членами кооперативу порядку та строків внесення пайових внесків; п.4.2.5, за яким зобов`язаний передати члену Кооперативу Приміщення та ключі від нього по акту приймання-передачі приміщення та виконання сторонами обов`язків за даним договором, Відповідач не здійснив введення в експлуатацію Об`єкта будівництва та не забезпечив його прийняття до експлуатації у І кварталі 2018 року, не передав Приміщення та ключі від нього по акту приймання-передачі приміщення Позивачу.

Тобто багатоквартирний будинок за адресою АДРЕСА_1 фактично збудовано. Відомостей про ліквідацію, припинення організації відповідача у суду відсутні. Тому у Відповідача відсутні законні підстави для невиконання зобов`язання за відповідним договором.

Таким чином, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Господар» як забудовник зобов`язаний забезпечити права інвесторів, оскільки він превентивно підтвердив належність умов договорів, та вважав себе зобов`язаним їх належно виконувати.

Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Сучова І.М. подала до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.223, 280 ЦПК України, на підставі наявних доказів.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 15 березня 2017 р. між ОК ЖБК «Господар» (Кооператив) та ОСОБА_1 (член Кооперативу) було укладено договір № 05 про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК «Господар».

Згідно п. 2.1. цього договору член Кооперативу вносить до Кооперативу пайові внески у розмірах та порядку, встановленому даним договором та додатками до нього, а Кооператив за рахунок пайових внесків члену Кооперативу та пайових внесків інших членів Кооперативу зобов`язався організувати будівництво Об`єкта будівництва, здати його в експлуатацію та передати у власність члену Кооперативу Приміщення на умовах, встановлених даним Договором та за умови повної сплати членом Кооперативу суми пайового внеску, встановленої даним договором.

Об`єкт будівництва підлягає прийняттю до експлуатації у першому кварталі 2018 року.

Згідно п. 1.1.2. договору, Об`єкт будівництва, Об`єкт це житловий багатоквартирний будинок, що підлягав будівництву за адресою (будівельна адреса): АДРЕСА_1 , будівництво якого, відповідно до умов даного договору буде здійснюватись на земельній ділянці території забудови, причому, кожна квартира, кожне нежитлове приміщення (його частина) можуть виступати самостійними об`єктами цивільних прав.

Відповідно до п. 1.1.5. Приміщення квартира в Об`єкті будівництва, характеристика якої наведена у Додатку №1 до цього Договору.

Згідно Додатку №1 до Договору, Приміщення, що підлягає передачі члену Кооперативу відповідно до п. 2.1 Договору: квартира, загальною площею 43,5 м.кв., номер приміщення (будівельний) квартира АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 2.4. Договору Кооператив зобов`язався передати у власність члена Кооперативу Приміщення, яке відповідає вимогам проектної документації Об`єкта будівництва та вимогам, які наведені у Додатку №1 до даного договору. План приміщення та план розміщення Приміщення викладений в Акті відбору (відведення) приміщення, який є Додатком №2 до цього Договору.

Згідно наявного Акту вибору (відведення) Приміщень, Приміщення позначено на плані Приміщення та плані розміщення Приміщення, за №1, загальною запроектованою площею 43,5 м.кв., на ІІ (другому) поверсі.

Згідно п. 3.1. договору вартість будівництва одного квадратного метра Приміщення складає суму в українських гривнях, яка еквівалентна 350,00 (триста п`ятдесят) американських доларів по курсу НБУ на час оплати таких коштів на користь Кооперативу.

На момент укладення даного договору Вартість приміщення становить 409 552,50 грн. (чотириста дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві гривні 50 копійок)

Член Кооперативу вносить до Кооперативу суму вартості Приміщення у строки відповідно до Графіку внесків (додатку №3 до даного Договору) та згідно з умовами, погодженими у п. 3.2 даного Договору.

Згідно Графіку внесків член кооперативу 30.03.2017 р. сплачує пайові внески в сумі 409 552,50 грн.

Член кооперативу сплатив пайових внесків на суму 409 552,50 грн.

Зазначена обставина підтверджується також квитанціями до прибуткового касового ордера від 23.03.2017 р. на суму 81 910, 10 грн., від 24.03.2017 р. на суму 81 910, 10 грн., від 27.03.2017 р. на суму 81 910, 10 грн., від 28.03.2017 р. на суму 81 910, 10 грн., від 29.03.2017 р. на суму 81 910, 10 грн.

Тобто, членом Кооперативу повністю виконано зобов`язання щодо сплати пайових внесків з метою набуття Приміщень.

Згідно п. 8.1. договору право власності на Приміщення в члена Кооперативу виникає при повній сплаті членом Кооперативу пайових внесків (оплати Остаточної вартості приміщення).

Кооператив зобов`язаний не пізніше 2 (двох) робочих днів після виконання зобов`язань членом Кооперативу по повній сплаті пайових внесків (оплати Остаточної вартості приміщення) видати члену Кооперативу довідку про повну сплату пайових внесків за Приміщення.

Відповідно до п. 8.3 договору Акт приймання-передачі Приміщення та виконання сторонами обов`язків за даним договором підписують Сторони не пізніше 10-ти днів після здачі Об`єкта в експлуатацію.

Проте, Кооперативом не було виконано зобов`язання в частині передачі Приміщення у строк зазначений у договорі, чим порушено права члена Кооперативу на отримання Приміщення у власність.

Всупереч вимог п.4.2.2 указаного договору, за яким Кооператив зобов`язаний організувати будівництво Об`єкта будівництва та забезпечити його прийняття до експлуатації у І кварталі 2018 року при умові дотримання членами кооперативу порядку та строків внесення пайових внесків; п.4.2.5, за яким зобов`язаний передати члену Кооперативу Приміщення та ключі від нього по акту приймання-передачі приміщення та виконання сторонами обов`язків за даним договором, Відповідач не здійснив введення в експлуатацію Об`єкта будівництва та не забезпечив його прийняття до експлуатації у І кварталі 2018 року, не передав Приміщення та ключі від нього по акту приймання-передачі приміщення Позивачу.

Тобто багатоквартирний будинок за адресою АДРЕСА_1 фактично збудовано. Відомостей про ліквідацію, припинення організації відповідача у суду відсутні. Тому у Відповідача відсутні законні підстави для невиконання зобов`язання за відповідним договором.

Таким чином, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Господар» як забудовник зобов`язаний забезпечити права інвесторів, оскільки він превентивно підтвердив належність умов договорів, та вважав себе зобов`язаним їх належно виконувати.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 526 ЦК України наголошено на необхідності виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ч. 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України)

Тлумачення п. 3 ч. 1 ст. 3 та ст. 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема, свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору.

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За положеннями ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Відповідно до ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

У частині першій ст. 179 ЦК України надано визначення речі, як предмету матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Зазначено про поділ речей на нерухомі та рухомі (ст. 181 ЦК України), а також вказано і що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Також у ст. 182 цього Кодексу передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Стаття 190 ЦК України визначає майно особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Окремо вказано, що майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.

З аналізу вказаних норм можна зробити висновок, що у ЦК України визначення майнового права відсутнє, оскільки у ст. 190 ЦК України міститься вказівка лише про те, що майнові права є неспоживчою річчю і визнаються речовими правами. При цьому не викликає сумніву, що майнові права є об`єктом цивільних правовідносин.

Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (абзац третій частини другої статті 3 Закону України від 12 липня 2001 року N 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність").

Концепція "майна" в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися "правом власності", а відтак і "майном" (пункт 98 рішення ЄСПЛ щодо прийнятності заяви у справі "Броньовські проти Польщі", заява N 31443/96; пункт 22 рішення ЄСПЛ від 10 березня 2011 року у справі "Сук проти України", заява N 10972/05; пункт 74 рішення ЄСПЛ "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини" від 02 березня 2005 року, заяви N 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

У контексті ст. 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути, у тому числі, "легітимні очікування" та "майнові права" (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1991 року у справі "Pine Valley Developments Ltd and Others v. Ireland", заява № 12742/87; ухвала ЄСПЛ від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, №10741/84).

Відповідно до п. 21, 24 рішення від 01 червня 2006 року у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) ЄСПЛ вказав, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і в справі "Stretch v The United Kingdom", заява N 44277/98).

У іншій справі (NKM v. Hungary, скарга № 66529/11) у рішенні від 14 травня 2013 року ЄСПЛ зазначив, що "правомірні очікування" підлягають захисту як власне майно і майнові права.

У постанові від 30 січня 2013 року №6-168цс12 Верховний Суд України визначив майнове право як "право очікування", яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав.

Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому.

Вказане свідчить про те, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

Визначення майнового права як права очікування та повноваження власника таких прав надано у висновках Верховного Суду України, викладених у постановах від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12, від 15 травня 2013 року у справі № 6-36цс13, від 04 вересня 2013 року у справі № 6-51цс13, від 24 червня 2015 року у справі N 6-318цс15, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1920цс15, від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1858цс15, від 02 грудня 2015 року у справах № 6-1502цс15 та № 6-1732цс15, від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2124цс15, від 16 березня 2016 року у справі N 6-290цс16, від 23 березня 2016 року у справі № 6-289цс16, від 30 березня 2016 року у справах № 6-3129цс15 та № 6-265цс16, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2994цс15, від 25 травня 2016 року у справі, № 6-503цс16, від 07 грудня 2016 року у справі № 6-1111цс16, постанова ВС від 25.08.2022р. у справі № № 753/19473/19.

Вказане свідчить про те, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі №359/5719/17 вказано, що нормами законодавства встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб.

Саме інвестор як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У ч. 2 ст. 331 ЦК України чітко вказано, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Правовідносини сторін договору про фінансування будівництва, порядку управління цими коштами регулюються Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та Законом України від "Про інвестиційну діяльність".

Відповідно до ч. 5 ст. 7 та ст. 4 цих Законів інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій (об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права).

У ст. 2 Закону «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» вказано, що об`єкт інвестування - квартира або приміщення соціально-побутового призначення (вбудовані в житлові будинки або окремо розташовані нежитлові приміщення, гаражний бокс, машиномісце тощо) в об`єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном.

Тобто після завершення будівництва та здачі будинку в експлуатацію квартира як окремий об`єкт цивільних правовідносин ще не існує і набуває юридично статусу об`єкта цивільних правовідносин лише після державної реєстрації, здійсненої відповідно до чинного законодавства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі N359/5719/17 (провадження N 14-8цс21) вказано, що нормами законодавства встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб. Саме інвестор як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою (пункти 92, 93, 95 постанови).

При розгляді справи суд керується тим, що, укладаючи договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно, покупець отримує речове право, яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно в майбутньому.

Захист прав на новостворене майно, прийняте в експлуатацію, в разі невизнання відповідачем прав позивача на спірне майно здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, то захист здійснюється на загальних засадах цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 89, 141, 223, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 3, 4, 15, 16, 177, 182, 190, 328, 331, 392, 525, 526, 527, 530, 610, 612, 629, 655, 656 ЦК України суд, -

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , і.п.н.: НОМЕР_1 ) майнове право у ОК «Житлово-будівельний кооператив «Господар» (і.п.н.: 41197810) на квартиру, площею 43,5 м.кв., розташовану на другому поверсі у будинку, номер приміщення (будівельний) квартира АДРЕСА_2 , на суму пайових внесків 409 552, 50 грн.

Зобов`язати Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Господар» (, адреса: 79035, м. Львів, вул. Зелена, 115Б) забезпечити прийняття в експлуатацію багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 та передати у власність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , і.п.н.: НОМЕР_1 ) квартиру, площею 43,5 м.кв., розташовану на другому поверсі у будинку, номер приміщення (будівельний) квартира АДРЕСА_4 , та ключі від зазначених Приміщень по акту приймання-передачі.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Господар» (, адреса: 79035, м. Львів, вул. Зелена, 115Б) на користь ОСОБА_1 (і.п.н.: НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 5306 (п`ять тисяч триста шість) грн. 73 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Г. Б. Білінська