Справа № 234/1927/22
Провадження № 2/202/2369/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 квітня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Ульянченко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію, -

В С Т А Н О В И В:

18.02.2022 року позивач звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з цим позовом.

Розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2023 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду цієї справи.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18.12.2023 року прийнято позовну заяву ОКП «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію до розгляду, відкрито провадження у справі. Призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що квартира АДРЕСА_1 , який приєднано до системи централізованого теплопостачання, споживачами якої є відповідач. На підприємстві позивача на ім`я відповідального наймача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , що відповідає вищевказаній квартирі та відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію. Згідно довідки №68974 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 09.12.2021 року ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 та є абонентом ОКП «Донецьктеплокомуненерго».

Представник позивача зазначає, що відповідач використала надану позивачем послугу для задоволення власних потреб, однак неналежно виконувала обов`язки по сплаті послуг з теплопостачання, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість в сумі 17011,08 грн., з яких: заборгованість за теплову енергію за період з 01.04.2018 року до 31.10.2021 року в сумі 14798,14 грн.; 3% річних за період з жовтня 2018 року до жовтня 2021 року в сумі 633,27 грн.; інфляційні втрати за період з жовтня 2018 року до жовтня 2021 року у сумі 1579,67 грн. Вказані суми та судові витрати ОКП «Донецьктеплокомуненерго» просило стягнути з відповідача на його користь.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, в котрій просила провести розгляд справи без її участі. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не надала. На адресу суду повернувся конверт із рекомендованим повідомленням із судовою повісткою із позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин, враховуючи, що судом судові повістки про виклик відповідача в судове засідання направлялися за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача, однак на адресу суду повернулися поштові конверти із відмітками «за закінченням терміну зберігання», а іншої адреси відповідач суду не повідомила, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є абонентом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» та має особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Між позивачем і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з опалення, оскільки позивач фактично надавав відповідачу послуги з опалення, а відповідач користувалась даними послугами для задоволення власних потреб та не відмовлялись від них.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з п. 35 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21 серпня 2019 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги.

Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 13 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідач ними користується.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи».

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання відповідачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.

Тобто, докази, які відповідач повинна подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які вона посилається, як на підставу невизнання позовних вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У порушення ст.ст. 901, 903 ЦК України відповідач не здійснює оплату за надану їй позивачем теплову енергію та має загальну заборгованість у розмірі 17011,08 грн.,що утворилася з 01.04.2018 року до 31.10.2021 року.

Отже, з урахуванням наведеного вище, а також приймаючи до уваги, що відповідач ані відзиву стосовно заявлених позовних вимог, ані доказів стосовно спростування вимог позивача до суду не надала, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надану їм позивачем теплову енергію в розмірі 14798,14 грн. за період з 01.04.2018 року до 31.10.2021 року.

Статтею 625 ЦК України передбачена цивільна-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання і зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Рахунок розміру інфляційний нарахувань здійснюється наступним чином: (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць) х індекс інфляції / 100 - (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць). Якщо індекс інфляції за місяць менше 100%, показник інфляційних витрат за даний місяць не нараховується.

3 % річних нараховуються наступним чином: (сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць) х 3 х (кількість прострочених днів) 365 днів /100.

Розрахунки 3% річних та інфляційних втрат проведені на заборгованість, яка виникла виключно до 24 лютого 2022 року.

Відповідачам надавались послуги з опалення, але вони не в повному об`ємі вносили плату за користування зазначеними послугами, тобто прострочили виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого за особовим рахунком № НОМЕР_1 утворилася заборгованість за постачання теплової енергії, яка підлягає стягненню з відповідачів з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми за період з жовтня 2018 року по жовтень 2021 року.

Отже, у зв`язку з не виконанням обов`язків щодо сплати спожитих послуг, боржнику нараховано за період з жовтня 2018 року по жовтень 2021 року інфляційні втрати в сумі 1579,67 грн. та 3% річних у сумі 633,27 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач належним чином не виконала зобов`язання по сплаті послуг з теплопостачання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 17011,08 грн., з яких: заборгованість за теплову енергію за період з 01.04.2018 року до 31.10.2021 року в сумі 14798,14 грн.; 3% річних за період з жовтня 2018 року до жовтня 2021 року в сумі 633,27 грн.; інфляційні втрати за період з жовтня 2018 року до жовтня 2021 року у сумі 1579,67 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 481 грн.

Керуючись ст. ст.4,5,12,81,141, 259, 263-265, 268, 281-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (84307, Донецька область, м. Краматорськ, провулок Земляний, буд. 2, , за наступними реквізитами: UA1880400, номер рахунка: 00, код банку 320371) заборгованість у розмірі 17011 (сімнадцять тисяч одинадцять) грн. 08 (вісім) коп., з яких: заборгованість за теплову енергію за період з 01.04.2018 року до 31.10.2021 року в сумі 14798,14 грн.; 3% річних за період з жовтня 2018 року до жовтня 2021 року в сумі 633,27 грн.; інфляційні втрати за період з жовтня 2018 року до жовтня 2021 року у сумі 1579,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» судові витрати по справі у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят вісім) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.