Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02.04.2024 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Гришка О.Я., з участю секретаря судового засідання Федорини А.А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Чабаненка В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказано, що 04 травня 2023 року ОСОБА_2 отримав у позивача позику в сумі 5000 доларів США строком на 2 місяці. Суму позики зобов`язувався повернути до 04 липня 2023 року. На підтвердження виникнення зобов`язання за договором позики відповідачем була надана розписка, у якій він зобов`язався повернути суму позики до 04 липня 2023 року, у разі недотримання обов`язку повернення грошових коштів зобов`язався виплачувати пеню в розмірі 10% від запозиченої суми за кожний тиждень простроченої виплати.

Позивач вказує, що до вказаної в борговій розписці дати відповідач борг не повернув. У телефонній розмові відповідач обіцяв позивачу повернути борг.

ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає, що 18.10.2023 він направив відповідачу вимогу-претензію, яка була вручена останньому 20.10.2023. Після отримання вимоги-претензії ОСОБА_4 пообіцяв позивачу виконати боргові зобов`язання найближчим часом, однак, обіцянку не виконав.

Позивач зазначає, що відповідачем прострочено виплату заборгованості з 04.07.2023 по 04.01.2024, що становить 6 місяців, або 26 тижнів. Згідно умов договору позики за кожний тиждень прострочки заборгованості відповідач зобов`язувався виплатити пеню в розмірі 10% від запозиченої суми. Позичена сума 5000 доларів США, 10% становить 500 доларів США. Таким, чином розмір пені станом на 04.01.2024 становить 500 ? 26 = 13000 доларів США, або 495007,5 грн.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язання, позивач ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь несплачену суму боргу за договором позики у розмірі 5000 доларів США, що станом на 08.01.2024 року становить 190387,50 грн., та 13000 доларів США пені, що станом на 08.01.2024 року становить 495007,5 грн., всього 18000 доларів США, що станом на 08.01.2024 року становить 685395 грн.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали у повному обсязі, у своїх поясненнях представник позивача посилався на обставини, викладені у позовній заяві та просив задовольнити вимоги позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 02.04.2024 повторно не з`явився.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.05.2023 ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 5000 доларів США, які зобов`язався повернути до 04.07.2023, та зобов`язався, у разі не дотримання зобов`язання, виплатити пеню в розмірі 10 % від запозиченої суми за кожний тиждень простроченої виплати (а.с. 7).

18.10.2023 позивачем на адресу фактичного проживання відповідача була направлена вимога щодо виконання договірних зобов`язань (а.с. 8, 9).

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Виходячи зі змісту ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ст. 629 ЦК України, укладений між сторонами договір є обов`язковим для виконання.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Законодавець у ч. 2 ст. 1047 ЦК України визначив, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що суму боргу у визначений у договорі позики строк відповідач не повернув. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів про повернення боргу, а отже, позовні вимоги в частині стягнення позику в сумі 5000 доларів США, що станом на 08.01.2024 року становить 190387,50 грн. підлягають до задоволення.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені у сумі 495007,5 грн. підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що розписка відповідача містить умови, згідно яких відповідач отримав у позивача позику строком на 2 місяці, тобто до 04.07.2023. Також розписка місить умови про те, що за кожний тиждень прострочки заборгованості відповідач зобов`язується виплатити пеню в розмірі 10% від запозиченої суми (5000 доларів США). Позивач нарахував відповідачеві загальний розмір пені станом на 04.01.2024 (500 ? 26 = 13000 доларів США) 495007,5 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Цивільні відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18.

Вирішуючи питання про зменшення нарахованої відповідачу пені, суд враховував, що позивач не надав доказів на підтвердження погіршення власного фінансового стану чи завдання йому збитків в результаті дій відповідача з виконання умов договору.

З огляду на всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги відсутність доказів понесення позивачем збитків в результаті дій відповідача з виконання умов договору та виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, суд дійшов висновку про наявність підстав для реалізації права щодо зменшення розміру пені. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пеню в розмірі несплаченої суми боргу, яка станом на 08.01.2024 року становила 190387,50 грн., такий розмір пені буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПКУкраїни, стягує судовий збір (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог) з відповідача. Розмір ставки судового збору при поданні до суду позову, що розглядається, становить 6853,95 грн. Судом задоволено позовні вимоги частково в сумі 380 775 грн., складає 55,56 % від заявлених позовних вимог, тому з відповідача на користь держави потрібно стягнути судовий збір у розмірі 3807,75 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 626, 629, 640, 1046-1047, 1049 ЦК України, 12, 13, 81, 133, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 несплачену суму боргу за договором позики (розписка від 04.05.2023) у розмірі 5000 доларів США, що станом на 08.01.2024 року становить 190387,50 грн., та пеню в розмірі 190387,50 грн., а всього стягнути 380 775 (триста вісімдесят тисяч сімсот сімдесят п`ять) грн.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 3807 (три тисячі вісімсот сім) гривень 75 копійок.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

За ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складене 05.04.2024.

Суддя