ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м.Суми

Справа №592/2559/19

Номер провадження 22-ц/816/632/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

у присутності :

позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2023 року у складі судді Котенко О.А., ухваленого в м. Суми, повний текст якого виготовлено 29 листопада 2023 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку з господарськими спорудами та надвірними будівлями між співвласниками, припинення права спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими спорудами та надвірними будівлями, присудження грошової компенсації, поділ земельної ділянки

та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ домоволодіння та земельної ділянки, визначення порядку користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги обґрунтовував тим, що йому на праві власності належить 42/100 часток житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , що в технічному паспорті позначений як житловий будинок А-1, дерево обкладено цеглою, житлова площа 62,5 кв.м, загальна площа 82 кв.м, гараж Е-цегла, сарай Ж-цегла, сарай Г-цегла, сарай 3 - дощата, вбиральня Д-цегла, дощата, сарай К - цегла, кухня Л (реконструйований під житловий будинок Л-2 та тамбур-л) - гіпсоблок обкладений цеглою, вбиральня В-дощата, огорожа №2-3 - дерев`яні стовпи дощата. Також, йому належить 42/100 часток земельної ділянки, що складає 0,0420 га від загальної площі в 0,1000 га та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :18:011:0013 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Власником 58/100 частин вказаного домоволодіння та земельної ділянки є ОСОБА_2 . Між ним та відповідачем був встановлений порядок користування спільним частковим майном, а саме, він користується наступним майном: земельна ділянка, що знаходиться по АДРЕСА_1 загальною площею 0,0420 га та схематично відображена в додатку №1 до даної заяви; частина житлового будинку АДРЕСА_1 , під А-1, що схематично відображено в додатку №2 до заяви, а саме: ґанок, коридор 2-1 площею - 4,7 кв.м, кухня 2-2 площею -4,0 кв.м, житлова кімната 2-3 площею - 6,2 кв.м, житлова кімната 2-4 площею -15,0 кв.м, житлова кімната 2-5 площею - 9,0 кв.м., частини льоху; будинок Л-2 площею 45,9 кв.м; тамбур л- цегла; гараж Е, цегла, площею - 15 кв.м; сарай К - цегла; сарай 3 -дощата; вбиральня Д - цегла дощата; огорожа №1,2. В користуванні відповідача перебуває: земельна ділянка, що знаходиться по АДРЕСА_1 загальною площею 0,0514 га; частина житлового будинку АДРЕСА_1 , під літерою А-1, а саме: коридор І комора II площею - 2,5 кв.м, тамбур - III площею - 2,7 кв.м, 1-3 кухня площею 10,8 кв.м, 1- 4-житлова кімната площею 6,2 кв.м, 1- 5 житлова кімната площею 13,6 кв.м., частини льоху; сарай Г - цегла; сарай Ж - цегла; вбиральня В - метал; огорожа №3.

Зазначає, що вони з відповідачем не дійшли згоди щодо поділу вказаного нерухомого майна, зокрема щодо роздільного користування подвір`ям та господарськими будівлями. Вважає, що загальна площа сараїв під літ. «Г», «Ж» складає всього 0,0018 га, тобто частка є незначною у розумінні ст. 365 ЦК України, зазначене майно не може бути виділене відповідачеві, дані сараї є неподільними, спільне володіння та користування майном є неможливим з огляду на його бажання мати відокремлений двір та припинення права власності на дане майно не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та її сім`ї, право власності відповідача на сараї під літ. «Г», «Ж» підлягає припиненню.

Остаточно визначившись із позовними вимогами (т.1, а.с. 28-29, 274), просив виділити йому у власність наступне майно:

земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_1 загальною площею 0,0420 га та схематично відображена в додатку №1 до даної позовної заяви;

42/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до визначеного експертом варіанту 1 виділу (графічно наведено в Додатку 1) у висновку експерта №2405/251/2517 від 28 серпня 2022 року, а саме: ґанок, коридор 2 -1 площею - 4,7 кв.м, кухня 2-2 площею - 4,0 кв.м, житлова кімната 2-3 площею - 6,2 кв.м, житлова кімната 2-4 площею - 15,0 кв.м, житлова кімната 2-5 площею - 9,0 кв.м., будинок Л-2 площею 45,9 кв.м; тамбур л - цегла; гараж Е, цегла, площею - 15 кв.м; сарай З, вбиральню Д, сарай К, огорожі №1 та огорожу №2;

припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_3 на сараї під літ Г, Ж, що складають частку цього домоволодіння, у розмірі 28040 грн 88 коп., з депозитного рахунку Ковпаківського районного суду м. Суми;

визнати за ним право власності на сараї під літ. Г і Ж, що складають частку у цьому домоволодінні.

Будучи незгодною з первісним позовом, ОСОБА_2 у жовтні 2022 року звернулася до суду із зустрічним позовом (а.с.265-269 т.1), в якому просила: здійснити поділ домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , виділивши їй, позивачці ОСОБА_2 , в жилому будинку «А-1» житлову кімнату 1-4, площею 16,5м2 та житлову кімнату 1-5, площею 13,6м2, в прибудові «А1-1» кухню 1-3, площею 10,8м2, тамбур «а1» - приміщення ІІІ, площею 2,7м2, комору «а1», приміщення П, площею 2,5м2, коридор «а2», приміщення 1 площею 2,7м2, загальною вартістю 146884 грн 65 коп. З надвірних будівель виділити їй крильце «кр», сарай «Ж», сарай «Г», убиральню «Д», частина погребу «п/г», частина воріт № НОМЕР_1 , огорожа № НОМЕР_2 , загальною вартістю надвірних споруд 30499 грн, а загальна вартість виділеної їй частини складає 177383 грн 65 коп., що становить 51/100 частину домоволодіння за вказаною вище адресою. Відповідачу залишити в жилому будинку «А-1» АДРЕСА_1 житлові кімнати 2-3, 2-4, 2-5, санвузол 2-6, кухню 2-2, коридор 2-1, вартістю 133106 грн 92 коп., з надвірних споруд - крильце «кр», гараж «Е», сарай «З», вбиральня «Д», сарай «К». частина погребу «п/г», частина воріт № НОМЕР_1 , огорожа №2, вартістю 38117 грн, а загальна вартість виділеної частки складає 171224 грн, що становить 49/100 частин зазначеного домоволодіння, припинивши право спільної часткової власності; стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію в сумі 24809 грн 06 коп., здійснити поділ земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1000 м2, виділивши їй 58/100 її частин, тобто 580м2, в тому числі частину земельної ділянки, яка залишається у спільному користуванні, а саме: вхід у двір та дворова частина земельної ділянки, на якій розташовані господарські будівлі, які належать на праві власності їй та відповідачу, а саме: гараж «Е», сараї «Ж», «Г», сараї «З», «К» та вбиральня «Д», а інша частина земельної ділянки - в конкретному користуванні кожного співвласника.

Свої вимоги мотивує тим, що їм з позивачем на праві спільної часткової власності належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , тому виділ частки у цьому майні лише для позивача є неможливим. Вона не погоджується із запропонованим позивачем варіантом розподілу господарських будівель, оскільки він порушує її права як власника. З урахуванням конфігурації земельної ділянки, її розмірів, розташування житлового будинку та господарчих будівель на земельній ділянці та неможливості влаштування іншого, крім існуючого виходу на вул. Псільську, вважає, що вхід у двір та дворова частина земельної ділянки, на якій розташовані господарські будівлі, які належать на праві власності їй та відповідачу, а саме: гараж «Е», сараї «Ж», «Г», сараї «З», «К» та вбиральня «Д», повинна залишитись в загальному користуванні, а інша частина земельної ділянки - в конкретному користуванні кожного співвласника.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Виділено в натурі у власність ОСОБА_1 49/100 часток із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, як окремий об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення житлового будинку А-1 з прибудовами, житловою площею 62,8 кв.м, загальною площею 82 кв.м: ґанок, коридор 2-1, площею 4,7 кв.м, кухню 2-2, площею 4,0 кв.м, житлову кімнату 2-3, площею 6,2 кв.м, житлову кімнату 2-4, площею 15 кв.м, житлову кімнату 2-5, площею 9,0 кв.м, частину погрібу п/г, будинок Л-2, загальною площею 45,9 кв.м, тамбур л, гараж «Е», сарай «З», сарай «К», вбиральню «Д», частину воріт № НОМЕР_1 , огорожу №2, згідно з варіантом №1 висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1292/987/988 від 26 лютого 2021 року (позначений жовтим кольором в додатку №2 до висновку експертизи).

Виділено в натурі у власність ОСОБА_2 51/100 часток із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, як окремий об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення житлового будинку А-1 з прибудовами: ґанок, коридор І, площею 2,7 кв.м, комора ІІ, плошею 2,5 кв.м, тамбур ІІІ, площею 2,7 кв.м, кухня 1-3, площею 10,8 кв.м, житлова кімната 1-4, площею 16,5 кв.м, житлова кімната 1-5, площею 13,6 кв.м, сарай «Ж», сарай «Г», вбиральня «В», частину погребу п/г, частину воріт № НОМЕР_1 , огорожу №3, згідно з варіантом №1 висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1292/987/988 від 26 лютого 2021 року (позначений білим кольором в додатку №2 до висновку експертизи).

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими спорудами та надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму грошової компенсації у розмірі 24809 грн 06 коп. у зв`язку з відхиленням від розміру часток кожного власника.

Визначено порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером :18:011:0013 за адресою АДРЕСА_1 , площею 1000 кв.м, відповідно до висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи №1193 від 09 серпня 2023 року, виділивши ОСОБА_1 у користування земельну ділянку, позначену в додатку №2,3 висновку заштрихованим жовтим кольором, площею 420 кв.м, в т.ч. 11 кв.м в спільному користуванні під погребом п/г та 21 кв.м. в спільному користуванні під проходом від воріт у двір та прохід до сараїв «Г» та «Ж»; ОСОБА_2 виділено у користування земельну ділянку, позначену в додатку №2,3 висновку заштрихованим зеленим кольором, площею 580 кв.м, в т.ч. 11 кв.м в спільному користуванні під погребом п/г та 21 кв.м в спільному користуванні під проходом від воріт у двір та прохід до сараїв «Г» та «Ж». Межі розподілу земельних ділянок: т.т. А,Б точки лінії розподілу житлового будинку; т.т. К, Л, О кути сараю «Ж»; т.т. М, Н кути сараю «Г»; т.т. У, Х кути погребу (п/г) (дані зйомки); т.А ділить відрізок західної сторони межі 11,69 м на відрізки довжиною 6,04м та 5,65м; т.В ділить відрізок східної сторони межі 13,90 м на відрізки довжиною5,28 м та 8,62 м; відрізок ВГ паралельний відрізку північної сторони межі 22,18м, довжиною 24,57 м; відрізок ГД перпендикулярний відрізку північної сторони межі 22,18 м, довжиною 0,80 м; т.Д точка повороту стежки (дані зйомки); т. Д1 точка повороту стежки (дані зйомки); відрізок ДД1 по межі стежки довжиною 2,68 м; відрізок ЖЕ паралельний стіні прибудови «л» на відстані 1,00м довжиною 2,65 м; відрізок Д1Е довжиною 7,06 м; т.Т,С1, С У1 точки повороту стежки (дані зйомки); відрізок ТТ1 довжиною 2,03 м; відрізок Т1С1 довжиною 1,03 м; відрізок С1С довжиною 2,54 м; відрізок СУ1 довжиною 6,45 м; т. Ю точка повороту замощення (дані зйомки); відрізок У1Ю довжиною 1,10 м; відрізок ФЮ перпендикулярний стіні житлового будинку довжиною 1,69 м; т.Ф ділить відрізок сторони погребу п/г на відрізки 1,22 м та 0,70 м; відрізки УЄ, ЄЩ, ЩШ, ШЦ, ЦЧ, ЧХ відрізки сторін земельної ділянки спільного користуванні під погребом п/г з довжинами 5,49 м, 1,05 м, 3,53 м, 4,16 м, 2,77 м, 1,41 м відповідно; т.т. З,И ділять відрізок північної сторони межі 26,42 м на відрізки 5,80 м, 4,93 м, 15,69 м; відрізок ЗК довжиною 1,15 м; відрізок ИМ довжиною 0,81 м; відрізок ОП по межі угіддя (дані зйомки), довжиною 1,04 м; відрізок НР по межі угіддя, довжиною 1,13 м; відрізок ПР довжиною 5,11 м; відрізки УА1, А1Б1, Б1В1 по межі угіддя (дані зйомки), довжиною 0,69 м, 1,41 м, 2,00 м відповідно; т.Г1 ділить відрізок 3,09 м, західної сторони межі, на відрізки 1,77 м та 1,32 м; відрізок Г1Е1 паралельний стіні житлового будинку, на відстані 1,51 м, довжиною 12,66 м; відрізок Е1Ж1 довжиною 1,80 м; відрізок Ж1З1 по межі угіддя (дані зйомки), довжиною 3,46 м; відрізок З1К1 по межі угіддя (дані зйомки), довжиною 0,40 м; відрізок К1П довжиною 3,03 м. Межа розподілу земельних ділянок позначена червоним кольором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2307 грн 15 коп. у відшкодування судових витрат.

Повернуто ОСОБА_1 28041 грн сплачених на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області за квитанцією №0.0..1 від 06 березня 2019 року в сумі 6177 грн, квитанцією №21_32 від 06 березня 2019 року в сумі 14000 грн, квитанцією від 29 вересня 2022 року в сумі 7864 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині поділу земельної ділянки, ухваливши в цій частині нове рішення, яким реалізувати право ОСОБА_1 на поділ земельної ділянки, згідно варіанту поділу земельної ділянки, наданого експертом Сумського відділення Харківського НДІ судового експерта ім. М.С. Бокаріуса (висновок експертизи №1292/987/988 від 26 лютого 2021 року); відмовити в стягненні з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми грошової компенсації у розмірі 24809 грн, у зв`язку з відхиленням від розміру часток кожного власника; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на експертизу №1292/987/988 від 26 лютого 2021 року у розмірі 6908 грн; залишити без змін рішення суду в частині виділу в натурі спірного домоволодіння.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно відхилив варіант поділу земельної ділянки відповідно до висновку експертизи №1292/987/988 від 26 лютого 2021 року. Ствердження ОСОБА_2 про те, що він в майбутньому буде чинити перешкоди у користуванні проходом не ґрунтуються на доказах. Судом першої інстанції не було взято до уваги пояснення судового експерта, в яких він зазначив, що інший варіант розподілу можливий у випадку, коли сторони домовляться між собою, а також про те, що залишення частини двору у загальному користуванні не вирішить проблему неприязних стосунків між співвласником.

Наголошує на тому, що у випадку залишення двору у спільному користуванні, він не зможе повноцінно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, зокрема і побудованим ним гаражем, здійснити утеплення будинку та облаштування водозливними трубами.

Вказує на те, що визначений судом першої інстанції порядок користування земельною ділянкою, відповідно до експертизи №1193 від 09 серпня 2023 року унеможливлює здійснення фактичного поділу домоволодіння, із присвоєнням окремих поштових адрес, а також суттєво порушуватиме його права та інтереси.

Заявник апеляційної скарги не погоджується також і з рішенням суду в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_2 грошової компенсації в сумі 24809 грн. При цьому вказує на те, що допитаний в судовому засіданні експерт повідомив, що частка співвласників змінюється не лише в наслідок здійснених добудов, а й у зв`язку з різним фізичним зносом будівель і конструкцій, що потребує додаткового дослідження. Вважає, що на відношення часток співвласників у домоволодінні вплинула вартість сараїв пі літ. К і Ж у 2014 році в порівнянні з 2006 роком, а також у проведений експертом розрахунок експерта були включені не тільки житлова площа, а усі частини будинку (коридори, комора, кухні та інше). Зазначає про те, що ОСОБА_2 просить виділити їй в натурі крильце та тамбур, яких не існує та про що не повідомлено експерта.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у розподілі витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи від 26 лютого 2021 року.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить його залишити без змін, а доводи апеляційної скарги залишити без задоволення. Наголошує на тому, що вона категорично не згодна із запропонованим позивачем варіантом розподілу земельної ділянки та встановленням сервітуту, так як це буде порушувати її права.

Рішення суду в частині визначеного судом першої інстанції поділу між сторонами житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами сторонами не оскаржується, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги відповідача за первісним позовом та її представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що 11 червня 1971 року батьком ОСОБА_1 - ОСОБА_1 було придбано 42/100 частин з надвірними будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 5-6). Сторони договору визначили, що в користування ОСОБА_1 переходить частина будинку, яка складається кімнати площею 15 кв.м., кімнати площею 9 кв.м., комори площею 4,5 кв.м, коридору площею 5,40 кв.м., крильця «е», зазначених на плані інвентар бюро1971 року під цифрами: 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 1/3 частина сараю «Б», частина льоху п/г, половина вбиральні «В» та половина огорожі №1-2.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 14 червня 2014 року ОСОБА_1 набув право власності в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_1 , на 42/100 частини земельної ділянки за кадастровим номером :18:011:0013, загальною площею 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_2 часток житлового будинку під АДРЕСА_1 . Житловий будинку А-1, житлова площа якого становить 62,5 кв.м., загальною площею 82,0 кв.м, гараж Е, сарай Ж, сарай Г, сарай З, вбиральня Д, сарай К, кухня Л, вбиральня В, огорожа №2-3 (т.1, а.с. 154, 155).

ОСОБА_2 , на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих 20 лютого 2006 року, набула право власності на 58/100 частин житлового будинку А-1, житлова площа якого становить 54,1 кв.м., розташований на приватизованій земельній ділянці,з відповідною частиною господарчих та побутових будівель: кухня «Л», гараж «Е», сарай «Ж», сарай «Г», сарай «З», вбиральня «Д», сарай «К», вбиральня «В», огорожа «1-3», а також на 58/100 частин приватизованої земельної ділянки від загальної площі 0,1000 га, набутої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 159, 271).

Відповідно до декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту, зареєстрованого 05 липня 2017 року, ОСОБА_1 здійснено реконструкцію літньої кухні під житловий будинок, загальною площею 45,90 кв.м. (т.1, а.с. 36-37).

Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 30 березня 2017 року, домоволодіння складається з житлового будинку А-1, прибудов а-а2, погреба п/г, житлового будинку Л-2, тамбуру «л», гаражу «Е», убиральні «В», «Д», сараїв «Г», «Ж», сараїв «З», «К», воріт, огорожі №1-3 (т.1, а.с. 9-12).

Судом встановлено, що між сторонами встановлений порядок користування житловим будинком, господарськими будівлями. Так, ОСОБА_1 користується частиною житлового будинку А-1, а саме, ганок, коридор 2-1, площею 4,7 кв.м, кухня 2-2, площею 4,0 кв.м, житлова кімната 2-3, площею 6,2 кв.м, житлова кімната 2-4, площею 15,0 кв.м, житлова кімната 2-5, площею 9,0 кв.м, частина погребу; будинок Л-2, площею 45,9 кв.м, тамбур л, гараж Е, сарай К, сарай З, вбиральня Д, частина воріт, огорожа №2. Житловий будинок Л-2 та тамбур «л» збудовані співвласником ОСОБА_1 та поділу не підлягають.

У користуванні ОСОБА_2 перебуває частина житлового будинку А-1, а саме, коридор І, комора ІІ, площею 2,5 кв.м, тамбур ІІІ, площею 2,7 кв.м, кухня 1-3, площею 10,8 кв.м, житлова кімната 1-4, площею 6,2 кв.м, житлова кімната 1-5, площею 13,6 кв.м, частина погребу; сарай Г, сарай Ж, вбиральня В, огорожа №3, частина воріт.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи №1292/987/988 від 26 лютого 2021 року (т.1, а.с.128-153), експертом запропонований один варіант виділу ОСОБА_1 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , за яким підлягає виділу в натурі у власність ОСОБА_1 49/100 часток із нерухомого майна, а саме: приміщення житлового будинку А-1 з прибудовами, житловою площею 62,8 кв.м, загальною площею 82 кв.м: ґанок, коридор 2-1, площею 4,7 кв.м, кухню 2-2, площею 4,0 кв.м, житлову кімнату 2-3, площею 6,2 кв.м, житлову кімнату 2-4, площею 15 кв.м, житлову кімнату 2-5, площею 9,0 кв.м, частину погрібу п/г, будинок Л-2, загальною площею 45,9 кв.м, тамбур л, гараж «Е», сарай «З», сарай «К», вбиральню «Д», частину воріт № НОМЕР_1 , огорожу №2 (позначений жовтим кольором в додатку №2 до висновку експертизи). Відповідно за цим варіантом підлягає виділу ОСОБА_2 51/100 часток із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення житлового будинку А-1 з прибудовами: ґанок, коридор І, площею 2,7 кв.м, комора ІІ, плошею 2,5 кв.м, тамбур ІІІ, площею 2,7 кв.м, кухня 1-3, площею 10,8 кв.м, житлова кімната 1-4, площею 16,5 кв.м, житлова кімната 1-5, площею 13,6 кв.м, сарай «Ж», сарай «Г», вбиральня «В», частину погрібу п/г, частину воріт № НОМЕР_1 , огорожу №3 (позначений білим кольором в додатку №2 до висновку експертизи). Розмір грошової компенсації у зв`язку з відступом від частки становить 24809 грн 06 коп. на користь ОСОБА_2 .

Запропоновано також один варіант виділу частини земельної ділянки з кадастровим номером :18:011:0013, загальною площею 1000 кв.м, за яким ОСОБА_1 виділяється 420 кв.м, в т.ч. 11 кв.м в спільному користуванні під погребом п/г, ОСОБА_2 580 кв.м, в т.ч. 11 кв.м в спільному користуванні під погребом п/г. Частина земельної ділянки під погребом п/г (22 кв.м) залишається в спільному користуванні співвласників даного погребу в рівних частинах. За цим висновком експерта запропоновано встановлення сервітуту, площею 43 кв.м для проходу через двір до сараїв «Г» та «Ж» на користь ОСОБА_2 . В мотивувальній частині висновку експертом визначено, що з тильної частини земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , відсутня вулиця або провулок, які значаться облікованими у даних міської ради м.Суми. Фактично в наявності проїзд з грунтовим покриттям, тому улаштування виходу/виїзду із земельної ділянки домоволодіння на проїзд, не видається за можливе (т.1, а.с.152-153).

За висновком додаткової судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №2405/2516/2517 від 02 серпня 2022 року (т.1, а.с. 227-251), експертом запропоновано один варіант розподілу домоволодіння відповідно до ідеальних часток співвласників. Так, ОСОБА_1 виділяється 42/100 часток житлового будинку під АДРЕСА_1 з урахуванням того, що ОСОБА_2 повністю виділяється погріб та частина приміщення співвласника ОСОБА_1 (2-2 кухня), а ОСОБА_1 повністю виділяються сараї «Г», «Ж» з відступом від часток співвласників, а саме, ганок, коридор 2-1, площею 4,7 кв.м, кухня 2-2, площею 2,2 кв.м, житлова кімната 2-3, площею 6,2 кв.м, житлова кімната 2-4, площею 15 кв.м, житлова кімната 2-5, площею 9,0 кв.м, будинок Л-2, тамбур л, сараї «Г» та «Ж», гараж «Е», сарай «З», вбиральня «Д», сарай «К», огорожі №1 та огорожу №2. Відповідно частка ОСОБА_1 становить 51/100, співвласника ОСОБА_2 49/100, грошова компенсація на користь ОСОБА_2 становить 28040 грн 88 коп.

За цим варіантом пропонується провести переобладнання з кухні 2-2 двох приміщень, площею 2,2 кв.м (має відійти ОСОБА_1 ) та площею 1,8 кв.м для ОСОБА_2 . При проведенні переобладнання з улаштуванням, демонтуванням та переносом перегородок необхідно виконати заходи по посиленню несучих конструкцій та переопирання балок перекриття.

Відповідно до висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи №1193 від 09 серпня 2023 року (т.2, а.с.93-102), експерту визначено варіанти поділу земельної ділянки з кадастровим номером :18:011:0013 за адресою АДРЕСА_1 відповідно до варіанту №1 поділу домоволодіння згідно з висновком експерта №1292/987/988 від 26 лютому 2021 року, зазначеного в додатку №2 цього висновку з урахуванням технічного стану житлового будинку, надвірних будівель та їх складових, визначених в висновку експерта №1292/987/988, залишивши в спільному користуванні частину земельної ділянки, площею 22 кв.м під погребом п/г по частині кожному співвласнику відповідно до вказаного вище варіанту висновку експерта, та залишивши в спільному користуванні земельну ділянку як прохід від воріт АДРЕСА_1 у двір та прохід до сараїв «Ж» та «Г», які належать ОСОБА_2 на праві власності, відповідно до варіанту №1 поділу земельної ділянки, зазначеному в висновку експерта №1292/987/988 від 26.02.2021 року в додатку №3,4 без встановлення сервітуту, по частині кожному співвласнику, не видається за можливе, у зв`язку з неможливістю забезпечення окремими проходами, заїздами, виходами з будівель на прилеглі ділянки.

Ухвалюючи оскаржуване рішення в частині поділу спірного домоволодіння, суд першої інстанції, врахувавши фактичний порядок користування, який між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вважав за можливе провести розподіл домоволодіння відповідно до запропонованого експертом у висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1292/987/988 від 26 лютого 2021 року. У зв`язку з відхиленням від розміру часток кожного із співвласника, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сума грошової компенсації.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами 1-3 ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави зробити висновок про те, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом(квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року (у справі № 6-12цс13), постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц, від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15-ц, від 12 березня 2020 року у справі № 127/5835/16-ц.

Судом першої інстанції встановлено , що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склався роздільний порядок користування житловим будинком з господарськими будівлями, та спорудами та вважав за можливе провести розподіл домоволодіння відповідно до запропонованого висновком експерта №1292/987/988, складеного 26 лютого 2021 року варіанту. Заявником апеляційної скарги не ставиться під сумнів правильність рішення суду першої інстанції в цій частині.

Доводами апеляційної скарги про безпідставне стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації у зв`язку з відхиленням від розміру часток кожного власника, колегія суддів вважає непереконливими, так як відповідно до висновку експерта №1292/987/988, складеного 26 лютого 2021 року за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи встановлено, що поділ домоволодіння за запропонованим експертом варіантом здійснюється з відхиленням від ідеальних часток сторін.

Тобто, як обґрунтовано вказував суд першої інстанції, визначена експертом у грошовому виразі вартість належної ОСОБА_2 частки у спірному домоволодінні, що переходить у власність ОСОБА_1 , в результаті його поділу, підлягає відшкодуванню позивачем.

Пояснення експерта, що були надані в суді першої інстанції, щодо можливих причин зміни часток власників домоволодіння, зокрема, щодо різного ступеню фізичного зносу, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.

Та обставина, що за договором купівлі-продажу від 11 червня 1971 року до батька позивача ОСОБА_1 перейшло конкретно визначені приміщення у житловому будинку, не свідчить про те, що частка ОСОБА_2 на спірне домоволодіння не зменшується в результаті проведеного оскаржуваним судовим рішенням поділом домоволодіння.

Ухвалюючи оскаржуване рішення в частині вирішення позовних вимог про поділ земельної ділянки, суд першої інстанції проаналізувавши три висновки експертизи, з урахуванням аргументів сторін, норм чинного законодавства щодо поділу земельної ділянки та встановлення сервітуту, суд дійшов висновку, що неможливо провести поділ земельної ділянки ні за одним із запропонованих експертами варіантів з урахуванням інтересів сторін. Натомість, суд першої інстанції вважав за можливе визначити між сторонами порядок користування спірною земельною ділянкою.

Проте з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно з ч.ч. 1, 3-4 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із вищезазначених норм закону, правовий режим спільної часткової власності має враховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших співвласників.

Справедливість, добросовісність та розумність є однією із загальних засад цивільного законодавства, що унормовано п. 6 частини першої ст. 3 ЦК України, а справедливий розгляд і вирішення цивільних справ відноситься до основних засад цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України).

У висновку експерта №1292/987/988, складеному 26 лютого 2021 року за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, експертом запропоновано варіант поділу земельної ділянки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно до їх часток, що відповідає визначеному порядку розподілу спірного домоволодіння.

Відхиляючи цей варіант розподілу земельної ділянки, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення сервітуту на користь ОСОБА_2 для проходу від входу у двір і до сараїв «Г» та «Ж», ускладнить користування нею її часткою будинку та земельної ділянкою, у зв`язку з тим, що між сторонами є неприязні стосунки. Проте такі висновки суду не ґрунтуються на доказах.

Відповідно до ч. 1 ст. 98, п. а) ч. 1 ст. 99 ЗК України визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: право проходу та проїзду на велосипеді.

Частиною 1 статті 100 ЗК України визначено сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Рішення суду про встановлення земельного сервітуту є обов`язковим для виконання власником земельної ділянки, тим більш, що сам ОСОБА_1 не заперечує проти ухвалення такого рішення.

Заперечення ОСОБА_2 проти встановлення їй земельного сервітуту щодо частини земельної ділянки, не є підставою для відмови у вирішенні питання про поділ земельної ділянки за запропонованим висновком експерта №1292/987/988, складеним 26 лютого 2021 року варіантом, який передбачає необхідність встановлення відповідачу земельного сервітуту.

Визначений висновком експерта №1193 за результатами проведення додаткової судової земельної-технічної експертизи, складеного 09 серпня 2023 року варіант порядку користування сторонами земельною ділянкою кадастровий номер :18:011:0013, на переконання колегії суддів є неприйнятним, адже не забезпечить прав позивача на виділ йому у власність належної йому частки земельної ділянки, як окремого об`єкту нерухомого майна.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 у поданих ними позовній заяві та зустрічній позовній заяві ставилося питання саме про поділ земельної ділянки, а не про визначення порядку користування цією земельною ділянкою.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що висновком експерта №1292/987/988, складеним 26 лютого 2021 року встановлено варіант розподілу між власниками земельної ділянки за кадастровим номером :18:011:0013, який відповідає визначеному судом першої інстанції варіанту розподілу спірного домоволодіння, колегія суддів дійшла до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині поділу спірної земельної ділянки.

Відповідно до запропонованого варіанту розподілу ОСОБА_1 виділяється 420 кв.м, в т.ч. 11 кв.м в спільному користуванні під погребом п/г (земельна ділянка площею 409 кв.м., що виділяється ОСОБА_1 у приватну власність позначена жовтим кольором в додатку №3 до висновку експерта №1292/987/988 від 26 лютого 2021 року), ОСОБА_2 580 кв.м, в т.ч. 11 кв.м в спільному користуванні під погребом п/г земельна ділянка площею 569 кв.м., що виділяється ОСОБА_2 у приватну власність позначена білим кольором в додатку №3 до висновку експерта №1292/987/988 від 26 лютого 2021 року). Частина земельної ділянки під погребом п/г (22 кв.м) залишається в спільному користуванні співвласників даного погребу в рівних частинах (зображено блакитним кольором в додатку №3 до висновку експерта №1292/987/988 від 26 лютого 2021 року). За цим висновком експерта належить встановити сервітут на користь ОСОБА_2 , площею 43 кв.м, з правом проходу та проїзду на велосипеді для проходу через двір до сараїв «Г» та «Ж».

За таких обставин, на думку колегії суддів, рішення суду, на підставі п. 3, п. 4 ст. 376 ЦПК України належить скасувати в частині вирішення позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 щодо поділу земельної ділянки, ухваливши в цій частині нове рішення, яким здійснити поділ спірної земельної ділянки відповідно до запропонованого висновком експерта №1292/987/988 від 26 лютого 2021 року варіанту.

Крім того, відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України рішення суду підлягає зміні в частині розподілу понесених сторонами судових витрат.

За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України 1судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги про поділ домоволодіння та земельної ділянки оплачені судовим збором ОСОБА_1 за первісним позовом та ОСОБА_2 за зустрічним позовом, враховуючи часткове задоволення заявлених сторонами позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для розподілу між сторонами понесених ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в суді першої інстанції витрат зі сплати судового збору.

Щодо витрат сторін на проведення судових експертиз, то колегія суддів враховує те, що поділ домоволодіння до земельної ділянки було здійснено відповідно до висновку експерта №1292/987/988 від 26 лютого 2021 року, а тому понесені позивачем ОСОБА_1 витрати на проведення цієї судової будівельно-технічної експертизи в сумі 6908 гн 00 коп. підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з ОСОБА_2 на його користь належить стягнути 3454 грн 00 коп. витрат на проведення судової експертизи.

Натомість висновки експерта №2405/2516/2517, складений 02 серпня 2022 року та №1193, складений 09 серпня 2023 року відхилені інстанційними судами, а тому колегія суддів не вбачає підстав для розподілу понесених сторонами витрат на проведення цих судових експертиз.

При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, які поніс ОСОБА_1 , суд першої інстанції врахувавши норми ч.4 ст.137 ЦПК України та часткове задоволення первісного позову, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважав необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Зважаючи на те, що заявником апеляційної скарги не ставиться під сумнів визначений судом першої інстанції розмір витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів не вбачає за підстав для зміни розміру цих витрат, що підлягають стягненню на користь позивача.

Також, пропорційно до частки задоволених вимог апеляційної скарги (в частині вимог про поділ земельної ділянки), з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належить стягнути 1745 грн 10 коп. судового збору за апеляційне оскарження рішення суду.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 3, 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2023 року скасувати в частині вирішення позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 щодо поділу земельної ділянки, ухваливши в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки задовольнити частково.

Провести поділ земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, кадастровий номер :18:011:0013 за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до висновку експерта №1292/987/988, складеного 26 лютого 2021 року,виділивши:

ОСОБА_1 земельну ділянку площею 420 кв.м, в т.ч. 11 кв.м в спільному користуванні під погребом п/г (земельна ділянка площею 409 кв.м., що виділяється ОСОБА_1 у приватну власність позначена жовтим кольором в додатку №3 до висновку експерта №1292/987/988 від 26 лютого 2021 року, частина земельної ділянки під погребом п/г (22 кв.м), що залишається в спільному користуванні співвласників даного погребу зображено блакитним кольором в додатку №3 до висновку експерта №1292/987/988 від 26 лютого 2021 року);

ОСОБА_2 земельну ділянку площею 580 кв.м, в т.ч. 11 кв.м в спільному користуванні під погребом п/г (земельна ділянка площею 569 кв.м., що виділяється ОСОБА_2 у приватну власність позначена білим кольором в додатку №3 до висновку експерта №1292/987/988 від 26 лютого 2021 року, частина земельної ділянки під погребом п/г (22 кв.м), що залишається в спільному користуванні співвласників даного погребу зображено блакитним кольором в додатку №3 до висновку експерта №1292/987/988 від 26 лютого 2021 року).

Встановити ОСОБА_2 безоплатний постійний земельний сервітут на право проходу та проїзду на велосипеді площею 43,0 кв.м, відповідно до варіанту розподілу земельної ділянки кадастровий номер :18:011:0013 за адресою АДРЕСА_1 , додаток 3 до висновку експерта №1292/987/988 від 26 лютого 2021 року.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2023 року змінити в частині розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8454 гривні 00 копійок судових витрат, понесених ним в суді першої інстанції.

В іншій оскаржуваній частині рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1745 гривень 10 копійок судового збору за апеляційне оскарження рішення суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний судове рішення виготовлено 23 травня 2024 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова