Номер провадження: 22-ц/813/673/24
Справа № 495/7095/19
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до Кароліно - Бугазької селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, ухваленого під головуванням судді Прийомової О.Ю. 03 грудня 2021 року у м. Білгород-Дністровський Одеської області, -

встановила:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, який було уточнено, до Кароліно - Бугазької селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки (т. 1 а.с. 1-22, т. 2 а.с. 147-166).

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, що він є власником будівель та споруд бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 .

До складу вказаних будівель і споруд, серед іншого, входять: будівля холодильнику літ «З», склад літ «2К», а також будівлі тимчасового характеру: металевий вагончик літ «2М», склад літ «2Н». Також позивач вказував, що він є власником будівлі магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

За твердженням ОСОБА_1 , усі зазначені об`єкти фактично знаходяться на території земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий № :02:019:0194, за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі рішення Затоківської селищної ради від 29.09.2015 року № 3569 «Про надання дозволу ОСОБА_1 на складання проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду терміном на 49 років, площею 0,10 га, для обслуговування будівлі магазину із земель житлової та громадської забудови, за адресою: АДРЕСА_2 », позивач замовив у сертифікованого інженера-землевпорядника розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру та присвоєно кадастровий номер :02:019:0194.

Після розробки проекту землеустрою ОСОБА_1 надав його Затоківській селищній раді для затвердження разом із заявою про надання вказаної земельної ділянки у довгострокову оренду терміном на 49 років. Упродовж часу 2016-2019 років позивач три рази звертався до Затоківської селищної ради з письмовими заявами про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки, на якій знаходиться належне йому на праві власності нерухоме майно, в строкове платне користування (оренду), які були проігноровані.

У наступному ОСОБА_1 стало відомо про факт скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер :02:019:0194, присвоєння частині цієї ділянки площею 0,8 га, нового кадастрового номеру :02:019:0230, та про протиправне надання Затоківською селищною радою такої земельної ділянки, у строкове платне користування терміном на 49 років, сторонній фізичній особі ОСОБА_2 ..

Вказані дії відбулись на підставі: рішення Затоківської селищної ради від 13.06.2019 року № 1141 та договору оренди земельної ділянки, укладеного 25.06.2019 року Затоківською селищною радою та ОСОБА_2 .

За таких обставин ОСОБА_1 вважав, що зазначене рішення Затоківської селищної ради є незаконним та підлягає скасуванню, а укладений на його виконання із ОСОБА_2 договір оренди земельної ділянки визнанню недійним, з одночасним визнанням права користування земельною ділянкою саме за позивачем.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.12.2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено (т. 4 а..с. 128-139).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 4 а.с. 160-175).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано неможливість передання в оренду спірної земельної ділянки ОСОБА_2 , з підстав знаходження на них лише його об`єктів нерухомості., та відсутністю на території спірної ділянки об`єктів нерухомого майна ОСОБА_2 .

Сторони про розгляд справи на 25.06.2024 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 , Кароліно-Бугазька селищна рада Білгород-Дністровського району Одеської області та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності Кароліно - Бугазької селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області та ОСОБА_2 , які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником будівель та споруд бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованих з адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, копією технічного паспорту та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1 л.с. 24-38).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 175107892 від 25.07.2019 року вбачається, що до складу об`єкта нерухомого майна - будівлі та споруди бази відпочинку «Карпати», загальною площею 2745,9 входять: будівлі та споруди бази відпочинку «Карпати» у складі: їдальня літ «А», склад літ. «Б», склад літ. «В», склад літ. «2К» ,побутова будівля літ. «Г», адміністративна будівля літ. «Д», сторожка літ. «Є», склад літ. «Ж», будівля холодильнику літ. «З», вбиральня літ. «І», будинок відпочинку літ. «1Ш», будинок відпочинку літ. «1Щ», будинок відпочинку літ. «1Є», будинок відпочинку літ. «1Ю», будинок відпочинку літ. «1Я», будинок відпочинку літ. «2А», будинок відпочинку літ. «2Б», будинок відпочинку літ. «2В», будинок відпочинку літ. «2Г», будинок відпочинку літ. «2Д», будинок відпочинку літ. «2Є», будинок відпочинку літ. «2Ж», будинок відпочинку літ. «2З» (т.1 л.с.24-25).

Рішенням Затоківської селищної ради № 2992 від 05.06.2015 року було надано дозвіл ОСОБА_1 на складання проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду терміном на 49 років, площею 0,1008 га, для обслуговування б/в «Карпати» за адресою: АДРЕСА_3 (т.1 л.с.86).

Крім того, позивачу також належить на праві власності будівля магазину літ. «А», загальною площею 76,62 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Підставою виникнення права власності на магазин є: декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ОД 87; рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер 191, виданий 19.11.2015 року, видавник Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 52976797 (т 1. л.с.114-115, л.с.123-127,128).

29.09.2015 року на LХVІ-а сесії VІ скликання Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області було винесено рішення за № 3569 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду терміном на 49 років, площею 0,10 га, для обслуговування будівлі магазину із земель житлової та громадської забудови за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с.151).

На підставі вказаного рішення органу місцевого самоврядування, позивачем було замовлено у сертифікованого інженера-землевпорядника ФОП ОСОБА_3 виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років ОСОБА_1 , для обслуговування будівлі магазину, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок чого було сформовано земельну ділянку площею 0,100 га, з кадастровим номером :02:019:0194, цільове призначення: В.03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016/ (т.1 а.с.129-133).

ОСОБА_1 неодноразово, на протязі 2017-2019 років, звертався до Затоківської селищної ради із заявами про розгляд та затвердження виготовленого ним проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років, площею 0,100 га, для обслуговування будівлі магазину, за адресою: АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :02:019:0194/ (т.1 л.с.46,47,48).

Однак, рішень з розгляду даного питання органом місцевого самоврядування Затоківською селищною радою прийнято не було.

У наступному, 25.06.2019 року, між Затоківською селищною радою від імені територіальної громади смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області та ОСОБА_2 був укладений договір оренди, за умовами якого орендодавець (Затоківська селищна рада) надала, а орендар ( ОСОБА_2 ) прийняла у строкове платне користування, на підставі рішення ХLІ-ої сесії VІІ скликання Затоківської селищної ради від 13.06.2019 року за № 1141, в оренду терміном на 49 років земельну ділянку, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, з кадастровим номером :02:019:0230, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно п.2,3,4 Договору, в оренду передавалась земельна ділянка загальною площею 0,0800 га, в межах згідно з планом, для обслуговування магазину (т.1 а.с.66-78).

Право оренди відповідача ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:019:0230, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 176004834 (т.1 а.с.64-65).

07.05.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу, за яким відповідач ОСОБА_2 купила та прийняла у власність магазин за адресою: АДРЕСА_2 , розташований на земельній ділянці площею 0,0800 га, кадастровий номер :02:019:0230, яка перебуває у Віданні Затоківської селищної ради (т.1 а.с.39-41).

Реєстрація права власності на вказаний об`єкт нерухомості була проведена державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Кушнір І.В. згідно Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 46745477 від 07.05.2019 року (т.1 л.с.42).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, наполягаючи на порушенні своїх прав шляхом надання в оренду земельної ділянки відповідачу, позивач посилався Висновок експерта ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» - ОСОБА_5 , складений 02.08.2019 року за № 086/2019, згідно якого виходячи з даних, вказаних в Технічному звіті по кадастровому зніманню земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 2019 року, експертом було встановлено, що земельна ділянка, площею 0,08 га, кадастровий номер :02:019:0230, розташована по АДРЕСА_2 повністю накладається на земельну ділянку площею 0,08 га, кадастровий номер :02:019:0194, розташовану по АДРЕСА_2 . Площа накладання становить 0,08 га.

Крім того, в результаті виносу меж в натурі земельної ділянки, кадастровий номер :02:019:0230, розташованої по АДРЕСА_2 , та відповідно до даних, вказаних в наданому Технічному звіті по кадастровому зніманню земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , виготовленому ФОП ОСОБА_6 станом на 2019 року, та проведення візуального огляду, експертом було встановлено, що на момент проведення огляду - 26.06.2019 року, на земельній ділянці, розташованій по АДРЕСА_2 , площею 0,08 га, кадастровий номер :02:019:0230, знаходиться наступна будівля, яка відображена в наданій копії Технічного паспорту на будівлю магазину літ. «А», розташованого по АДРЕСА_2 , інвентаризаційна справа №1/92 виготовленого СПД ОСОБА_7 станом на 12.10.2015 р. (див. Додаток №5), а саме: будівля магазину літ «А» в складі приміщення: №1 торговий зал, площею 76,62 кв.м..

У примітках висновку експерта вказано, що в результаті проведення огляду та винесення меж в натурі земельної ділянки, кадастровий номер :02:019:0230, на момент проведення огляду 26.06.2019 року, на земельній ділянці кадастровий номер :02:019:0230, розташованій по АДРЕСА_2 також виявлено наступні будівлі: частину складу літ. «2К», склад літ. «2Н», та частину металевого вагончику літ. «2М», які відображені в копії технічного паспорту на громадські будівлі з господарськими/допоміжними/ будівлями та спорудами, розташовані по АДРЕСА_1 , інвентаризаційна справа № 217, виконаного КП «Білгород-Дністровське БТІ» станом на 25.06.2019 року; інші будівлі на земельній ділянці, кадастровий номер :02:019:0230, розташованій по АДРЕСА_2 , на момент проведення огляду, експертом виявлені не були (т.1 а.с.135-148).

З листа КП «Білгород-Дністровське БТІ» № 1022 від 09.07.2019 року вбачається, що первинна технічна інвентаризація будівель та споруд бази відпочинку «Карпати» за адресою: АДРЕСА_1 , комунальним підприємством «Білгород-Дністровське БТІ» була проведена на замовлення ВАТ «Прикарпатбуд» 22.06.2002 року.

Під час проведення даної технічної інвентаризації на території господарського двору /друга лінія від Чорного моря/ були зафіксовані: будинок холодильнику № 50, загальною площею 42,6 кв.м, та будівлі тимчасового характеру, а саме склади № 48,49, пожежні ємкості № 47.

Поточна технічна інвентаризація даного об`єкту нерухомості КП «Білгород-Дністровське БТІ» була проведена на замовлення ВАТ «Прикарпатбуд» 02.07.2010 року.

Під час проведення даної технічної інвентаризації на території господарського двору /друга лінія від Чорного моря/ були зафіксовані: будинок холодильнику літ. «З» /колишні № 50/, загальною площею 42,6 кв.м, та будівлі тимчасового характеру, а саме склади літ. «2Н», «2К» /колишній № 48, 49/, пожежні ємкості №4 /колишній № 47/.

Остання технічна інвентаризація будівель та споруд бази відпочинку «Карпати» КП «Білгород-Дністровське БТІ» була проведена на замовлення ОСОБА_1 25.06.2019 року.

Під час проведення вказаної технічної інвентаризації на території господарського двору /друга лінія від Чорного моря/ були зафіксовані: будинок холодильнику літ. «З» /, загальною площею 42,6 кв.м, склад літ. «2К», загальною площею 82,4 кв.м., та будівлі тимчасового характеру, а саме склад літ. «2Н», металевий вагончик літ. «2М».

Також повідомлено, що при проведені вказаних технічних інвентаризацій на території господарського двору /друга лінія від Чорного моря/ не було зафіксовано дачного будинку та магазину (т.1 а.с.43).

Таким чином, позивач вважав технічний паспорт на магазин відповідача підробленим, договір купівлі-продажу таким, що підлягає визнанню недійним, а право власності скасуванню.

Також ОСОБА_1 зазначав, що у Затоківської селищної ради не було правових та фактичних підстав для прийняття оскаржуваного рішення від 13.06.2019 року № 1141 про надання спірної земельної ділянки ОСОБА_2 , оскільки у останньої відсутня будівля магазину, а розпорядження ділянкою за умови наявності на ній об`єктів нерухомого майна, право власності на які належить сторонній особі ОСОБА_1 , є незаконним.

Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Статтею 120 ЗК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Стаття 120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Застосовуючи положення ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України, слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти.

Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Таким чином, зазначені висновки дають підстави вважати про цілісність об`єктів нерухомості розміщених на земельній ділянці із такою земельною ділянкою, що кореспондується із положеннями ст. 183 ЦК України за приписами якої неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

І хоч будинок із надвірними спорудами та земельна ділянка в загальному розумінні ст. 179 ЦК України є окремими об`єктами (речами), однак в частині повноцінної реалізації суб`єктами своїх прав власності на будинок (чи його частину) слід розглядати такий будинок у нерозривному взаємозв`язку із земельною ділянкою, на якій такий будинок розташований.

Згідно частини першої ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Стаття 142 Конституції України, (а також ч. 2 ст. 327 ЦК України) визначають суб`єктом права комунальної власності відповідні територіальні громади, що здійснюють право власності або безпосередньо (за допомогою місцевого референдуму, загальних зборів громадян - ст. ст. 7,8 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»), або через органи місцевого самоврядування. Цими органами, відповідно ст.ст. 8-12, 80 та ін. ЗК України, є відповідні місцеві ради: сільські, селищні, міські - щодо земель територіальних громад, районні, обласні та Верховна Рада АРК- щодо земель спільної власності територіальних громад. Питання регулювання земельних відносин вирішується радами виключно на пленарних засіданнях (п. 34 ст. 26, п. 21 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно зі ст. 12 ЗК України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», розпорядження землями територіальної громади, у тому числі передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян, є виключною компетенцією сільських, селищних та міських рад.

Статтею 38 ЗК України закріплено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України є, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є ЗУ «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Верховний Суд у постанові у справі № 471/761/17-ц від 30.07.2020 року зазначив, що згідно зі ст. ст. 16, 203, 215 ЦК України, для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Відсутність однієї із істотних умов у договорі оренди землі, передбачених ч. 1 ст. 15 Закону «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент укладення оспорюваного договору), може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише у разі встановлення факту порушення, невизнання або оспорення прав, свобод чи інтересів особи, яка звертається із позовом.

Щодо вимог про визнання незаконним рішення Затоківської селищної ради від 13.06.2019 року № 1141.

З Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 12.09.2019 року та № НВ-019 від 12.09.2019 року вбачається, що дійсно, земельна ділянка з кадастровим номером :02:019:0194 площею 0,100 га для обслуговування будівлі магазину за адресою: АДРЕСА_2 , була поділена із подальшим скасуванням державної реєстрації та формуванням двох самостійних земельних ділянок: площею 0,08 га, з кадастровим номером :02:019:0230, розташованої по АДРЕСА_2 , що була передана відповідачу ОСОБА_2 в оренду для будівництва і обслуговування будівлі магазину, та площею 0,02 га, з кадастровим номером :02:019:0231, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що була передана позивачу згідно договору оренди землі, серія та номер : б/н виданий 11.07.2019 року, строком на 49 років, з правом пролонгації (т.2 а.с.97-102,104-109).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано жодного належного та об`єктивного доказу, яким саме чином оскаржуване рішення суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси ОСОБА_1 , і навіть якщо прийняти до уваги, що позивачем раніше почалось розроблення проекту землеустрою, що узгоджувалось з відповідним рішенням № 3569 від 29.09.2015 року, то в даному випадку правильно обраним способом захисту було б оскарження здійснення самого поділу, земельної ділянки, сформованої під час виготовлення ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення її в оренду строком на 49 років, а не рішення, яке було послідовним етапом розпорядження його власником земельної ділянки, сформованої шляхом поділу, проте такі вимоги позивачем не заявлялись.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Колегія суддів вважає необгрунтованими доводи позивача, викладені у позові та апеляційній скарзі, про неможливість передання в оренду спірної земельної ділянки ОСОБА_2 , з підстав знаходження на них лише його об`єктів нерухомості, оскільки у листі КП «Білгород-Дністровське БТІ» № 1022 від 09.07.2019 року, йдеться про проведення інвентаризації будівель та споруд бази відпочинку «Карпати» за адресою: АДРЕСА_1 , в той час як будівля магазину відповідача має іншу адресу.

Фіктивність передання магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 обґрунтовував і примітками у Висновку № 086/2019 експерта ОСОБА_5 , складеного 02.08.2019 року .

Однак, судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято вказаний Висновок у якості належного доказу, оскільки у ньому зазначено, що відповіді експерта ґрунтуються на підставі даних, вказаних в наданому технічному звіті по кадастровому зніманню земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , виготовленому ФОП ОСОБА_6 , станом на 2019 рік.

При цьому у Висновку вказано, що для вирішення питань земельно-технічної експертизи експертові необхідно надати правовстановлюючу і технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку.

Таким чином, експерт був позбавлений можливості об`єктивно вирішити поставлені на його розгляд питання, адже йому не було відомо про здійснення поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:019:0194 площею 0,100 га, на дві самостійні земельні ділянки: площею 0,08 га, з кадастровим номером :02:019:0230, розташована по АДРЕСА_2 , що була передана відповідачу ОСОБА_2 в оренду для будівництва і обслуговування будівлі магазину, та площею 0,02 га, з кадастровим номером :02:019:0231, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що була передана позивачу згідно договору оренди землі, серія та номер : б/н виданий 11.07.2019 року, строком на 49 років, з правом пролонгації.

Принцип цілісності об`єкта нерухомого майна із земельною ділянкою був би діючим та мав би актуальну силу, за інших обставин, аніж в даному випадку, оскільки наразі залишиться питання самого поділу земельної ділянки, з кадастровим номером :02:019:0194, на дві самостійні ділянки, з присвоєнням кадастрових номерів :02:019:0230 та :02:019:0231, та факту територіального місця знаходження будівлі магазину, належного на праві власності позивачу.

Задля можливості огляду повної картини усіх обставин справи, у виниклих фактичних правовідносинах сторін, суд має брати до уваги не тільки доводи позивача, а й зосереджуватись на правдивості заперечень відповідача.

Судом першої інстанції обґрунтовано прийнято до уваги надані ОСОБА_2 документи, підтверджуючи перебування у фактичних орендних правовідносинах не лише відповідачів між собою, а й позивача з Затоківською селищною радою, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №180669737 від 12.09.2019 року (т. 2 а.с.95-96).

Відповідно, колегія суддів погоджується із висновком суду, що незалежно від того, чи знаходиться чи не знаходиться на цій земельній ділянці об`єкт нерухомості, належний на праві власності ОСОБА_2 , жодним чином встановлення даного факту на права та обов`язки позивача не впливає.

Таким чином, судами першої та апеляційної інстанцій не встановлено жодних порушень прав, свобод чи інтересів ОСОБА_1 переданням в оренду ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,08 га в межах згідно з планом, за адресою: АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :02:019:0230 терміном на 49 років, оскільки в ході судового розгляду справи знайшов свого підтвердження факт наявності орендних правовідносин позивача з Затоківською селищною радою, з укладанням відповідного договору оренди 11.07.2019 року про передачу ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,02 га, за адресою: АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :02:019:0231 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, терміном на 49 років, що підтверджено відповідним витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, наявного в матеріалах справи.

Відповідно, не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 про скасування рішення селищної ради та визнання недійним договору оренди.

Вимоги позивача про скасування у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права оренди, як і вимоги щодо визнання за ОСОБА_1 права користування земельної ділянки з кадастровим номером :02:019:0230, є похідними вимогами, які можуть бути задоволені судом лише разі обґрунтованості основної частини позову, а саме незаконності рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійсним договору оренди, а відтак, у зв`язку з недоведеністю та безпідставністю заявлення основної частини позову, також задоволенню не підлягають і похідні вимоги.

За вищевикладених обставин, на основі досліджених доказів, з урахуванням вимог чинного законодавства, та його правозастосування до фактичних обставин справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 у зв`язку з його необґрунтованістю позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.12.2021 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 11 липня 2024 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе