Справа № 445/1912/23
провадження № 2/445/153/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 квітня 2024 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

представник позивача - адвокат Капля А.С. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу. В обгрунтування позову вказала, що 12.06.2019 року о 12 год. 05 хв., в м. Києві по вул. Полярна, 11, мала місце ДТП, за участю транспортного засобу "ВАЗ 21063", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу "Citroеn C5", д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок даної ДТП було пошкоджено ТЗ "Citrotn C5", д.н.з. НОМЕР_2 з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ТДВ СК "Ю.ЕС.АЙ.", згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 26.07.2019 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У зв`язку з тим, що дорожньо-транспортна пригода, у настанні якої винним визнано відповідача, є безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання ТЗ існуючим вимогам ПДР, у страховика - ТДВ СК "Ю.ЕС.АЙ." після виплати страхового відшкодування потерпілому, виникло право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого ТЗ. Так, ТДВ СК "Ю.ЕС.АЙ.", на підставі заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, виплатило власнику автомобіля "Citroеn C5", д.н.з. НОМЕР_2 , страхове відшкодування в розмірі 6482,72 грн. 01.12.2021 року між ФОП ОСОБА_1 та ТДВ СК "Ю.ЕС.АЙ." укладено договір № 1/Т про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого, право грошової вимоги від ТДВ СК "Ю.ЕС.АЙ." до ОСОБА_2 перейшло до ФОП ОСОБА_1 . У зв`язку з наведеним, відповідно до договору № 1/Т про відступлення права вимоги, відбулося процесуальне правонаступництво у зв`язку із зміною кредитора у зобов`язанні, а саме зміни первісного кредитора ТДВ СК "Ю.ЕС.АЙ." на нового кредитора ФОП ОСОБА_1 .

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, проти заочного розгляду не заперечила.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням на офіційному веб-порталі судової влади України, відзиву та/або клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

З копії постанови Оболонського районного суду м. Києва від 26.07.2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, судом встановлено, що 12.06.2019 року о 12 год. 05 хв. в м. Києві, вул. Полярна,11, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ , д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не переконався перед виїздом в надійному закріпленні коліс, внаслідок чого під час руху колесо відірвалось та відлетіло у автомобіль марки "Citroеn C5", д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п.2.3.б, 1.5 ПДР України.

Дана постанова суду набрала законної сили 07.08.2019 року.

Цивільно правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 "ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 ,за договором №AМ/9007599 від 14.03.2019 була застрахована в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», згідно якого страхова сума за шкоду заподіяну майну потерпілого - 100000,00 грн., франшиза 1000,00 грн.

29.07.2019 року власник пошкодженого транспортного засобу звернулася до ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.» із заявою про страхове відшкодування.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу "Citroеn C5", д.н.з. НОМЕР_2 , від 12.06.2019 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ "Citroеn C5", д.н.з. НОМЕР_2 , складає 7482,72 грн.

Згідно страхового акту № 19.59.9 від 07.08.2019 та копії представленого позивачем розрахунку страхового відшкодування, сума страхового відшкодування становить 6482,72 грн.

На підставі вище вказаного страхового акту та розрахунку, ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.» виплатило страхове відшкодування в розмірі 6482,72 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1ПБ від 26.09.2019 року.

01.12.2021 між ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.» та суб`єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 було укладено договір 1/Т про відступлення права вимоги, у відповідності до умов якого ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ. передало ФОП ОСОБА_1 належні йому права вимоги, а ФОП ОСОБА_1 прийняв належні ТДВ СК «ІО.ЕС.АЙ.» права вимоги до боржників, вказаних у додатку № 1 до договору 1/Т про відступлення права вимоги, згідно якого ФОП ОСОБА_1 набув право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_2 в сумі 6482,72 грн.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем з основним видом економічної діяльності «69.10 Діяльність у сфері права».

Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з наступного.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 Цивільного кодексу України, зокрема договорів.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пп.г, пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Згідно із частиною 1 статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, між ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.»» та ОСОБА_2 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AМ/9007599 від 14.03.2019, у відповідності до умов якого ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки ВАЗ , д.н.з. НОМЕР_1 , сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам.

Відтак, представник позивача звертаючись до суду, вказує, що відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний відшкодувати страхове відшкодування, яке відшкодоване ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.»» потерпілому ОСОБА_3 .

Згідно із частиною першою статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина 3 статті 512 ЦК України).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31.10.2018 року у справі №465/646/11 наголосила, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Відповідно до частини 1 статті 984 ЦК України страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Вимоги, яким повинні відповідати страховики, порядок ліцензування їх діяльності та здійснення державного нагляду за страховою діяльністю встановлюються законом.

За положеннями пункту 1.2 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування».

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про страхування» встановлено, що страховиками, які мають право здійснювати страхову діяльність на території України, зокрема, є: фінансові установи, які створені у формі акціонерних, повних, командитних товариств або товариств з додатковою відповідальністю згідно із Законом України «Про господарські товариства», з урахуванням того, що учасників кожної з таких фінансових установ повинно бути не менше трьох, та інших особливостей, передбачених цим Законом, а також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності (далі - страховики-резиденти).

За договором 1/Т про відступлення права вимоги від 01.12.2021 відбулася заміна кредитора у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а саме ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.», яка є юридичною особою, спеціально створеною для здійснення страхової діяльності та такою, що одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності, на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , який в силу Закону не є страховиком та не може надавати страхові послуги згідно з наведеними нормами права. ФОП ОСОБА_1 не є юридичною особою, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на страхові послуги (страхова організація) і не може мати статус страховика, а відступлення права вимоги в даному випадку суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 979 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі договору страхування, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, страховик юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Відтак, ФОП ОСОБА_1 не набув права вимоги на підставі договору 1/Т про відступлення права вимоги, укладеного ІНФОРМАЦІЯ_1 з ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.».

Таким чином, твердження представника позивача, що ФОП ОСОБА_1 на підставі договору № 1/Т від 01.12.2021 року про відступлення права вимоги набув права кредитора і має право на стягнення страхового відшкодування з відповідача в порядку суброгації, не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Судом відзначається, що з вище наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.

Таким чином, суд приходить до переконання, що відступлення права вимоги страховика, яким є ТДВ СК «ІО.ЕС.АЙ.»» можливе лише особі, яка відповідає вимогам, передбаченим ч.1 ст. 984 ЦК України. Доказів належності позивача - ФОП ОСОБА_1 до осіб, які вправі займатися страховою діяльністю, суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів, які в своїй сукупності дали б змогу дійти висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в порядку регресу, тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

За вказаних обставин, виходячи із вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247,263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 24.04.2024 року.

Суддя В. М. Сивак