Справа № 743/926/24
Провадження № 2/743/252/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Марченко А. В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Ріпки справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Добрянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

09.07.2024 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Добрянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач звернулася до Чернігівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку під вищевказаним будинком площею 0,15 га з кадастровим номером :001:0292.

Зазначений житловий будинок належав спадкодавцю згідно рішення народного суду Ріпкинського району від 08.02.1965 р. у справі № 2-82/1965 р. та договору купівлі-продажу від 29.07.1970 р., посвідченого нотаріусом Ріпикнської державної нотаріальної контори Шкляр А. М., зареєстрованого в реєстрі за № 685.

Позивачу було видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 04.07.2024 р. за реєстровим № 784 на земельну ділянку з кадастровим номером :001:0292.

Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.07.2024 р. № 233/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок, що заходиться АДРЕСА_1 , з причин, що з поданих позивачем документів нотаріусом вбачалось, що загальна частка позивача у праві власності на будинок становить більше 1 (1/2 згідно рішення суду від 08.02.1965 р.) + 3/5 (згідно договору купівлі-продажу від 29.07.1970 р. № 685, тобто 11/10, наявна описка, робить неможливим здійснення будь-яких реєстраційних дій.

Справу передано головуючому судді 09.07.2024 р.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15.07.2024 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Призначено проведення підготовчого засідання на 12.08.2024 р.

19.07.2024 р. від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, в якій зазначено, що стосовно задоволення позовних вимог заперечення відсутні, зареєстрована за вх. № 2871/24.

22.07.2024 р. від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі із зазначенням про підтримання позовних вимог у повному обсязі, зареєстрована за вх. № 2891/24.

22.07.2024 р. від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі із зазначенням про підтримання позовних вимог у повному обсязі, зареєстрована за вх. № 2897/24.

Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 15).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а. с. 19).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 12.11.1983 р. ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 (а. с. 18).

Як вбачається з заповіту від 27.09.2019 р., посвідченого секретарем Добрянської селищної ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося і що буде належати їй на момент смерті заповідає дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 17).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.07.2024 р. позивачу, спадщина на яку видано дане свідоцтво складається з земельної ділянки з кадастровим номером :001:0292, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 (а. с. 20). Право власності на вказану земельну ділянку, також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 385548720 ( а. с. 21).

Рішенням народного суду Ріпкинського району від 08.02.1965 р. у справі № 2-82/1965 р. ОСОБА_6 виділено 1/2 частини майна, а решту залишено за ОСОБА_2 (а. с. 22).

Згідно договору купівлі-продажу, укладеного 29.07.1970 р., між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_2 купила, 3/5 житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а. с. 23 - 24).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Добрянської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, орієнтовно в 1977-1988 рр. номер житлового будинку в АДРЕСА_2 було змінено на 55 у зв`язку з забудовою вулиці (а. с. 35).

Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Мишко М. А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.07.2024 р. № 233/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок, що заходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки з наданих документів вбачається, що, що загальна частка позивача у праві власності на будинок становить більше 1 (а. с. 14).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд звертає увагу на таке.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-IV (далі Закон № 1952) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 3 Закону № 1952 речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

Як свідчать матеріали справи, усі об`єкти забудови побудовані до 1991 року (а. с. 29).

Згідно рішення народного суду Ріпкинського району від 08.02.1965 р. у справі № 2-82/1965 р. (1965 р.) ОСОБА_6 та ОСОБА_2 побудували власними силами будинок (що складається з кухні, кімнат, сіней, сараю, погребу та забору). Площі об`єктів нерухомості не зазначені.

Згідно договору купівлі-продажу (1970 р.) домоволодіння АДРЕСА_2 складається з одного жилого будинку, сараю та погребу. Площі об`єктів нерухомості не зазначені.

В той же час, відповідно до технічного паспорта (2024 р.) до складу будинку входять також прибудова та літня кухня.

Крім того, до 1991 року до об`єктів нерухомості увійшли також 2 сараї, ворота з хвірткою, гараж.

З огляду на те, що поділ майна та продаж його частини відбувалися без зазначення площ, а у договорі купівлі-продажу не конкретизовано таких об`єктів у усій їх сукупності, суд не виключає, що частина об`єктів нерухомості могла бути побудована у період з 1965 до 1970 років, а решта - у період з 1970 року до 1991 року.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За таких обставин, з огляду на безумовне визнання відповідачем позову та не встановлення судом осіб, права, свободи чи інтереси яких можуть бути порушені визнанням позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, 50 % судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 206, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 1139, 15 гривень (одна тисяча сто тридцять дев`ять гривень 15 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів до Чернігівського апеляційного суду з дня складання повного судового рішення.

Суддя М. В. Кравчук