Провадження №: 2/336/1518/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування в житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

В позові зазначили, що в квартирі АДРЕСА_1 вони зареєстровані та проживають на підставі ордеру № НОМЕР_1 , який був виданий 23.02.1996 року на їх родинку, до складу якої входять позивачі та їх донька ОСОБА_4 . Після укладення шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_5 , та в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , який з 12 жовтня 2004 року по теперішній час зареєстрований у встановленому законом порядку в квартирі АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, після її смерті ОСОБА_3 , який є відповідачем по справі залишився проживати в квартирі, однак 10 березня 2022 року він виїхав з квартири та витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе, однак до теперішнього часу перебуває на реєстраційному обліку в спірному житлі. Перебування відповідача на реєстраційному обліку в зазначеному житлі спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, тому вони просять визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування зазначеною квартирою, оскільки він не мешкає в ній без поважних причин понад встановлені законом строки.

Позивачі до суду не з`явилися, надали письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без їх участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Відповідач суду заперечень не надав, до суду не з`явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

За згаданих обставин у відповідності до ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу, без участі сторін і їх представників.

З`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 вони зареєстровані та проживають на підставі ордеру № НОМЕР_1 , який був виданий 23.02.1996 року на їх родинку, до складу якої входять позивачі та їх донька ОСОБА_4 (а.с. 23).

Після укладення шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_5 (а.с. 19), та в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 (а.с. 20), який з 12.10.2004 року по теперішній час зареєстрований у встановленому законом порядку в квартирі АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 сталася смерть ОСОБА_7 (а.с. 21).

З 10 березня 2022 року відповідач виїхав з квартири, днак до теперішнього часу перебуває на реєстраційному обліку в спірному житлі (а.с. 24).

Особливості користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду внормовано Главою 2 ЖК України.

Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення в силу ст. 61 ЖК України

У відповідності до ст. 64 ЖК члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

З наведеного положення житлового законодавства випливає, що лише ті члени сім`ї, що проживають разом з наймачем, користуються нарівні з ним правами, які встановлені договором найму жилого приміщення. На це вказує зміст словосполучення «проживають разом з наймачем».

Виходячи з викладеного суд вважає, що право користування приміщеннями у будинках державного і громадського житлового фонду може бути зумовлено його реалізацією, тобто постійним проживанням в цих приміщеннях.

Наслідки непроживання в таких приміщеннях понад встановлені законом строки врегульовані статтею 71 ЖК України, відповідно якої при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

При цьому вказане обмеження, як зазначено, застосовується як до наймача, так і до інших осіб, що проживають в приміщенні.

Виключення з цього правила, коли тимчасово відсутні особи вправі залишити житло на строк, більш тривалий, встановлений частиною третьою цієї статті.

Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом (ч. 2 ст. 71 ЖК України).

За роз`ясненнями пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року, у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Вирішуючи спір на користь позивачів, суд виходить з того, що надані ними фактичні дані беззаперечно свідчать про непроживання відповідача в спірному приміщенні понад встановлені законом строки без поважних причин; про відсутність у нього права на зберігання за ним житла понад шість місяців; а також про відсутність у нього броні на вказане приміщення.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Завданням цивільного судочинства є ефективний захист порушених прав учасників цивільних правовідносин, тому суд, констатуючи наявність порушень права позивачів фактом формального збереження права відповідача на користування спірним житлом, вбачає всі підстави для застосування обраного позивачами способу захисту права та задоволення позовних вимог.

Відповідно ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають і судові витрати, попередньо понесені нею.

Керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 4, 12, 77-82, 259, 263-265, 280-282, 273, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Щаслива