ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1543/24 Справа № 211/6009/23 Суддя у 1-й інстанції - Ніколенко Д. М. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді Тимченко О.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

за участю секретаря судового засідання Бортника В.А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 211/6009/23за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 ,

на ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2023 року (суддя Ніколенко Д.М.), в приміщенні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що він є сином відповідача, ОСОБА_2 24.03.2022 він досягнув повноліття, наразі продовжує навчання, є студентом 1 курсу денної форми навчання на контрактній основі Криворізького факультету Національного університету «Одеська юридична академія», термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2025.Його матір несе всі витрати, пов`язані з навчанням сина та його утриманням на період навчання, однак він потребує матеріальної підтримки також свого батька. Відповідач у добровільному порядку не виділяє належних коштів на його утримання на період його навчання.

Просив суд стягнути з відповідача аліменти у зв`язку з продовженням навчання на свою користь та на своє утримання у розмірі частини з усіх видів доходів (заробітку) та частку витрат на навчання, що дорівнює 27 895,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Довгинціського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, закрито.

Ухвала мотивована тим, що у провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання, та у справі було ухвалено рішення з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду про закриття провадження у справі є передчасною та підлягає скасуванню в зв`язку з тим, що закриваючи провадження, суд не вирішив питання про стягнення з відповідача витрат на навчання, а саме: частини виплат на навчання, в розмірі 27 895,00 грн. Суд з власної ініціативи досліджував інформацію з Автоматизованої системи виконавчого провадження, при цьому не з`ясувавши чи відбуваються стягнення в рамках даного виконавчого провадження, та причину не завершення виконавчого провадження № 70809424 після припинення нарахування аліментів.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 посилаючись на законність оскаржуваної ухвали просить залишити її без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарнги заперечував, просив її відхилити.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , який 24 березня 2022 року досягнув повноліття, є студентом 1 курсу денної форми навчання на контрактній основі Криворізького факультету Національного університету «Одеська юридична академія», термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2025, стипендію не отримує (а.с. 4 довідка).

Відповідач у добровільному порядку не виділяє коштів на утримання сина на період його навчання.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №211/2366/22 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на утримання та на користь повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період його навчання в Криворізькому юридичному фаховому коледжі Національний університет «Одеська юридична академія», тобто до 30 червня 2023 року, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років, починаючи стягнення з 19 липня 2022 року.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право

в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини

і громадянина судом (стаття 55).

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства

є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 129 Конституції України однією

з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Закриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання, та у справі було ухвалено рішення з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можливо з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави відмовити у відкритті провадження у справі або закрити провадження у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що необхідність застосування пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ЦПК України право на судовий захист та звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Позов - це звернена через суд до відповідача матеріально-правова вимога про поновлення порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, який здійснюється в певній, визначеній законом процесуальній формі.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючи ознаки позову) являються предмет і підстава.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Матеріали справи містять достовірні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вже закінчив навчання в Криворізькому юридичному фаховому коледжі національний університет «Одеська юридична академія» та вступив на навчання до Криворізького факультету національного університету «Одеська юридична академія», для отримання вищої освіти (а.с. 4,5).

Але, в заочному рішенні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2022 року чітко вказано: «стягнути аліменти…на період його навчання в Криворізькому юридичному фаховому коледжі національний університет «Одеська юридична академія», тобто до 30 червня 2023 року».

Навчання в даному навчальному закладі ОСОБА_1 вже закінчено.

Зараз позивач навчається на Криворізького факультету національного університету «Одеська юридична академія», денна форма навчання, стипендію не отримує, початок навчання з 01вересня 2023 року по 30 червня 2025 року.

У справі, що переглядається встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень 18 листопада 2022 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено заочне рішення у справі № 211/2366/22 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на утримання та на користь повнолітнього сина ОСОБА_1 , на період його навчання в Криворізькому юридичному фаховому коледжі Національний університет «Одеська юридична академія», тобто до 30 червня 2023 року, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років, починаючи стягнення з 19 липня 2022 року.

З аналізу предмету позову, суд першої інстанції дійшов висновку про їх тотожність із справою № 211/6009/23.

Проте, такий висновок суду зроблений з порушенням норм процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що вимога позивача у даній справі та у справі № 211/2366/22 хоча і мають спільну підставу позову, але предмети позовів є різними та вимоги позивача в цих справах є різними, що свідчить про відсутність тотожності заявлених вимог та виключає підстави для закриття провадження у справі.

Крім того, в даному випадку, окрім позовних вимог про стягнення аліментів на навчання, позивачем заявлено вимогу про стягнення частини оплати витрат на навчання, в розмірі 27 895,00 грн., на що суд першої інстанції уваги не звернув.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал суду першої інстанції, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої інстанції.

У зв`язку з наведеним, з метою забезпечення виконання завдання цивільного судочинства, а саме забезпечення справедливого розгляду справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржена ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпунктів «б» та «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки в цьому випадку ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду, то розподіл судових витрат апеляційний суд не здійснює.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , задовольнити.

Ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України

Головуючий О.О.Тимченко

Судді Я.М.Бондар

В.П.Зубакова

Повне судове рішення складено 14 травня 2024 року

Головуючий О.О.Тимченко