Справа № 317/3021/24
Провадження № 2/317/898/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

при секретарі судового засідання Хижняк Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (третя особа: Комунарський відділ ДРАЦС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)) про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання батьківства.

В обґрунтування позову зазначив, що він є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.122 Сімейного кодексу України батьком дитини записаний відповідач ОСОБА_2 , який до 22.05.2023 перебував у шлюбі з матір`ю дитини, 22.06.2023 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Позивач з ОСОБА_3 спільно проживає та веде спільне господарство приблизно з квітня 2022 року.

На підставі вказаного, позивач змушений був звернутися до суду з відповідним позовом.

В судове засідання позивач не з`явився, на адресу суду надійшла його заява та заява представника позивача про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилась, на адресу суду надала заяву про розгляд справи у відсутності відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав.

Представник третьої особи, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що видане 20.12.2023 року Комунарський відділ ДРАЦС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 702, вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Матір`ю зазначена « ОСОБА_3 », батьком вказаний « ОСОБА_2 ».

Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 22.05.2023 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, зазначено що шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2022 року.

Згідно довідки № 355 від 28.04.2022 № 2311- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до звіту про встановлення батьківства ДНК від 10.05.2023 року встановлена наявність біологічного споріднення між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Ймовірність підтвердження біологічної спорідненості (батьківства) складає 99,9999%.

З наказу № 38 від 17.04.2023 року служби у справах дітей Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області вбачається, що малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тимчасово влаштована в родину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до Висновку експерта № СЕ-19/108-24/7932-БД від 14.05.2024, ОСОБА_1 може бути біологічним батьком дитини - ОСОБА_4 . Ймовірність підтвердження біологічного батьківства складає 99,9999%.

Дані обставини визнаються відповідачем ОСОБА_3 та доказуванню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 встановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою, котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 16 травня 2018 року в справі № 61-6030св18.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

За статтею 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Доказом батьківства можуть бути різні обставини (відомості) насамперед висновок судово-генетичної експертизи.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Частинами 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану.

Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, (далі - Правила) встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Зі змісту п. 2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення, зміни чи включення до актового запису про народження дитини відомостей про батька.

ЄСПЛ звернув увагу, що стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини (рішення від 22 березня 2012 року у справі «Каутзор проти Німеччини» ("Kautzor v. Germany"), та від 22 березня 2012 року у справі «Аренс проти Німеччини» ("Ahrens v. Germany")).

Верховний Суд звертає увагу, що передумовою звернення до суду в таких справах є наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, і дитиною.

Як записано у статті 122 СК України, права та обов`язки батька та дитини ґрунтуються на походженні дитини від нього. Встановлення саме цієї обставини спонукало позивача звернутися до суду з приводу встановлення батьківства, тобто оспорюючи батьківство відповідача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача до відповідачів, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, як батька, оскільки позивач доклав усіх можливих зусиль для доведення походження сина від нього. Доказів спростування доводів позивача, щодо визнання його батьківства стосовно дітей, суду не надано.

При цьому, суд враховує, що спірні правовідносини зачіпають права та інтереси малолітньої дитини, стосуються досить делікатної сфери суспільних відносин й пов`язані із особистим та сімейним життям сторін. Встановлення батьківства належним чином гарантує інтереси дитини, щодо встановлення її походження. Право дитини на отримання важливої інформації стосовно свого походження захищається положеннями Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Таке право за жодних обставин не може бути обмежене, як і право позивача, доводити своє батьківство стосовно дитини, у передбачений законодавством спосіб.

Статтею 134 СК України передбачено внесення змін до актового запису про народження на підставі рішення суду у разі визнання батьківства.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем ОСОБА_3 , і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, так як в ч. 4 ст. 206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 134 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 18, 76-80, 89, 141, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання батьківства - повністю задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виключити з актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,вчиненого Комунарським відділом ДРАЦСу у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) № 702 від 20 грудня 2023 року, відомості про батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Зобов*язатиКомунарський відділ ДРАЦС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису про народження дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя Запорізької області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , що видане 20.12.2023 року Комунарським відділом ДРАЦСу у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 702), зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши ОСОБА_4 прізвище « ОСОБА_8 » на " ОСОБА_9 ", по батькові « ОСОБА_10 » змінити на « ОСОБА_11 ».

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Нікітін