УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року місто Київ

Справа № 754/5249/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/13856/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді Желепи О. В.

суддів: Мазурик О. Ф., Немировської О. В.

за участю секретаря судового засідання Рябошапка М. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року (ухвалене у складі судді Буши Н. Д., повне рішення складено 31 травня 2024 року)

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї 16.09.2011 р., актовий запис за № 2808 розірвати.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 16.09.2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З відповідачем та донькою сторони проживали однією сім`єю. З серпня 2022 року в сім`ї почали виникати непорозуміння щодо побудови сім`ї. З`ясувалося, що у сторін протилежні погляди на життя, на сім`ю. З кожним днем обстановка в родині погіршувалася і подальше спільне проживання стало неможливим. Сторони втратили почуття кохання і розуміння. Такі стосунки стали неприйнятними для збереження сім`ї, а тому з січня 2023 року, хоча сторони проживають в одній квартирі, проте з цього часу спільного господарства сторони не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, у сторін роздільний бюджет, шлюб існує лише формально. Позивач переконана, що шлюб потрібно розірвати.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 рокупозов задоволено.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 вересня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №2808 - розірвано.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1073 грн 60 к.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року повністю та прийняти постанову якою в задоволені позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 липня 2024 року відкрито апеляційне провадження у даній справі та надано позивачу 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

05 серпня 2024 року ОСОБА_2 особисто подала до Київського апеляційного суду заяву про відмову від позову.

У заяві позивач просить прийняти її відмову від позову та закрити провадження у справі, оскільки сторони переосмислили підхід до сімейного життя та знайшли шляхи виправлення помилок, які мали місце під час сімейного життя. Також зазначає, що їй відомі наслідки відмови від позову.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Федоров А. П. вказував, що позивач підтримує відмову від позову. Зазначив, що наразі сторони примирились.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав подану позивачем заяву про відмову від позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь Головуючого судді, пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши заяву позивача про відмову від позову, дійшла висновку про закриття провадження у справі, з наступних підстав.

Пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно вимог ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

ОСОБА_2 продано заяву про відмову від позову, в якій позивач просить прийняти її відмову від позову та закрити провадження у справі. Вказує, що їй відомі наслідки відмови від позову.

Крім того, в судовому засіданні представником позивача зазначено, що позивач підтримує свою заяву та просить прийняти відмову від позову.

Аналіз заяви позивача про відмову від позову, свідчить про те, що така заява відповідає вимогам статті 206 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття відмови ОСОБА_2 від позову із одночасним визнанням нечинним рішення суду першої інстанції та закриттям провадження у справі.

При цьому, колегія суддів роз`яснює, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 373, 374, 383, 384, 389 ЦПК України

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_2 про відмову від позову задовольнити - прийняти відмову від позову.

Визнати нечинним рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу- закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О. В. Желепа

Судді О. Ф. Мазурик

О. В. Немировська