КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №127/5926/23 Головуючий у І інстанції - Диба О.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/8061/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Гуля В.В. (суддя-доповідач)

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

за участю секретаря судового засідання - Никифорова І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-Житлосервіс» про стягнення коштів та зобов`язання вчинити дії, за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-Житлосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо застосування тарифу, не передбаченого укладеним договором, відновити нарахування за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по тарифу, встановленому додатком №1 до договору, а також стягнути з відповідача переплачені кошти у розмірі 15 603,70 грн.

В обґрунтування позову зазначала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .

01 серпня 2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір №4В/98 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

Звертала увагу суду, що за період з липня 2019 року по грудень 2022 року нею була здійснена переплата за послуги за вказаним договором у розмірі 15 603,70 грн, яка виникла внаслідок неправомірного завищення відповідачем ТОВ «Аркада-Житлосервіс» тарифу, встановленого додатком №1 до договору.

Посилалася на те, що намагалася вирішити це питання з відповідачем у досудовому порядку, однак ТОВ «Аркада-Житлосервіс» листом вих.№80 від 09 лютого 2023 року повідомив, що відмовляється виконувати її вимогу про повернення надміру сплачених нею коштів та приведення у відповідність фактичного тарифу до тарифу, встановленого договором, оскільки відбулось фактичне збільшення загальновиробничих та адміністративних витрат, про що ним пред`являвся новий кошторис та всі підтверджуючі документи, згідно яких розраховувався фактичний тариф, на що жодних пропозицій і зауважень від власників будинку не надходило.

На підставі викладеного просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У травні 2023 року відповідач звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій вказував, що позивачем не у повному обсязі оплачуються житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість у розмірі 13 496,98 грн, яку відповідач просить стягнути з позивача.

Вказував, що встановлений тариф був збитковий і не покривав фактичні витрати, понесені на обслуговування будинку, його розмір було збільшено, про що заздалегідь повідомлялось відповідачем шляхом розміщення оголошення на стендах будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Зауважував, що у період з 01 червня 2019 року по грудень 2022 року позивачем сплачувалися послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за нововстановленим тарифом, а отже цей тариф визнавався.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Позовні вимоги ТОВ «Аркада-Житлосервіс» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Аркада-Житлосервіс» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 13 496,98 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з указаним рішенням представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення її позову у повному обсязі та відмову у задоволенні позову ТОВ «Аркада-Житлосервіс».

Уважає рішення суду першої інстанції таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У мотивування скарги зазначає, що відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 14 листопада 2019 року №1977 розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №1444, відповідно до якого збільшено тариф на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_2 до 5,63 грн/кв.м, втратило чинність.

У зв`язку з викладеним уважає, що тариф на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, зазначений у Договорі, у розмірі 3,571 грн/кв.м, є діючим тарифом на сьогоднішній день.

Зауважує, що судом першої інстанції не враховано той фак, що ТОВ «Аркада-Житлосервіс» не скористалося своїм правом на дострокове розірвання договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №4В/98 від 01 серпня 2016 року з метою укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за новими тарифами, постійно проводить загальні збори та не укладає договори про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Також звертає увагу суду, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року у справі № 640/32249/20 у задоволенні позову ТОВ «Аркада-Житлосервіс» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень відмовлено. Встановлено, що позивачем при введенні тарифу на послуги з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території з 01 червня 2019 року, порушено пункт 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлового-комунальні послуги» та частину 2 статті 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення», в результаті чого безпідставно нараховано, власнику квартири будинку за адресою: АДРЕСА_2 в, плату за надання відповідних послуг у розмірі за підвищеним тарифом, у зв`язку з чим отримано необґрунтовано виручку у розмірі 1 138,80 грн, відтак Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві правомірно прийнято припис про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування становлення та застосування державних (регульованих) цін від 18 червня 2020 року №401 та рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушенням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 29 жовтня 2020 року №50.

Уважає, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що вона своїми діями щодо несплати за невстановленим договором тарифом виражала свою незгоду з незаконно підвищеним тарифом, внаслідок чого у неї станом на 20 листопада 2019 року була заборгованість 12 347,10, яку позивач була вимушена сплатити, оскільки відповідачем було припинено надання житлово-комунальних послуг.

Вказує, що мешканці будинку за адресою: АДРЕСА_2 неодноразово звертались до відповідача з письмовими проханнями не підвищувати тариф за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та надати інформацію щодо витрат на утримання будинку, але відповідачем проігноровано вказані звернення.

06 березня 2024 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача, в якому останній просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Представник відповідача ТОВ «Аркада-Житлосервіс» у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 та задовольняючи зустрічний позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно збільшено розмір тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням збитковості попереднього тарифу та відсутності заперечень позивача щодо такого збільшення.

Позивач за зустрічним позовом виконує умови договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України, у зв`язку з чим місцевий суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Аркада-Житлосервіс» 13 496,98 грн боргу за період з 01 січня 2022 року до 01 квітня 2023 року.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №331121052 від 03 травня 2023 року позивач є власником квартири АДРЕСА_1 .

01 серпня 2016 року між ОСОБА_1 (споживач) та ТОВ «Аркада-Житлосервіс» (виконавець) укладено договір №4В/98 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

Згідно пункту 2 вказаного договору виконавець надає послуги відповідно до встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, копія якого додається до цього договору.

Відповідно до пункту 3 договору розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладання цього договору становить 338,89 грн. Понад вказану суму окремо оплачується електроенергія місць загального користування згідно показників засобів обліку пропорційно займаній площі квартири споживача.

Підпунктом 1 пункту 11 договору встановлено зобов`язання споживача, зокрема, оплачувати послуги в установлений цим договором строк.

Згідно пункту 20 договору він набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2016 року. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим.

З додатку №1 до вказаного договору вбачається, що розрахунковий (договірний) тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території становить 3,571 грн./кв.м.

У подальшому, як встановлено судом, ТОВ «Аркада-Житлосервіс» підготовлено та опубліковано оголошення про підвищення тарифів в газеті «Хрещатик» від 02 серпня 2017 року №82 (4995).

Так, згідно опублікованого оголошення розрахунковий тариф за адресою: АДРЕСА_2 , склав 5,63 грн./кв.м, який був затверджений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації ) №1444 від 15 листопада 2017 року.

Також судом установлено, що ТОВ «Аркада-Житлосервіс» у зв`язку із підвищенням тарифів на послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій направляло на адреси проживання та реєстрації позивача для підписання додаткову угоду №1 до договору №4В/98 від 01 серпня 2016 року та розрахунковий тариф, який склав 7,96 грн./кв.м.

Згідно наданих стороною відповідача розрахункових (договірних) тарифів на послуги з утримання будинку, споруд і прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 27 травня 2019 року тариф на вказані послуги складав 7,96 грн./кв.м.

Відповідно до наданих позивачем рахунків на сплату комунальних послуг за березень та грудень 2022 року, станом на березень 2022 року тариф складав 7,96 грн/кв.м, а з 01 листопада 2022 року вартість (тариф) утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_3 , складатиме 11,56 грн./кв.м. Рахунок містить посилання на те, що додаткова інформація розміщена на стенді будинку.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Аркада-Житлосервіс» з вимогою про перерахунок та повернення коштів, встановлення тарифу згідно з договором.

У відповідь на вказану вимогу ОСОБА_1 ТОВ «Аркада-Житлосервіс» у листі вих.№80 від 09 лютого 2023 року повідомило, що тариф на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 був встановлений з 01 червня 2016 року та затверджений розпорядженням Київської міської державної адміністрації №1444 від 15 листопада 2017 року, відповідно до 01 червня 2019 року залишався незмінним. За період з 15 листопада 2017 року до 01 червня 2019 року збільшилась ціна на всі складові основних статей витрат, які не залежать та не регулюються ТОВ «Аркада-Житлосервіс», але впливають на ціноутворення. Також у зв`язку із збільшенням загальновиробничих та адміністративних витрат було здійснено перерозподіл статей тарифу на послуги, вартість яких не змінилась. Все це призвело до зміни статей витрат у тарифи на утримання будинку, споруд і прибудинкової території в більшу сторону. Враховуючи все вищенаведене ТОВ «Аркада-Житлосервіс» було змушене підвищити тариф на утримання будинку та прибудинкової території, оскільки попередній тариф став збитковий і не покривав фактичні витрати, понесені на обслуговування будинку.

Згідно наявної у матеріалах справи копії рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року у справі №640/32249/20, судом у задоволенні позову ТОВ «Аркада-Житлосервіс» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень відмовлено.

Судом, зокрема, встановлено, що позивачем при введенні тарифу на послуги з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території з 01 червня 2019 року порушено пункт 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлового-комунальні послуги» та частину другу статті 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення», в результаті чого безпідставно нараховано власнику квартири будинку за адресою: АДРЕСА_2 в плату за надання відповідних послуг у розмірі за підвищеним тарифом, у зв`язку з чим отримано необґрунтовано виручку у розмірі 1 138,80 грн, відтак Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві правомірно прийнято припис про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування становлення та застосування державних (регульованих) цін від 18 червня 2020 року №401 та рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушенням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 29 жовтня 2020 року №50.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 посилалася на те, що ТОВ «Аркада-Житлосервіс» незаконно підвищено тариф за послугу з утримання з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. У свою чергу ТОВ «Аркада-Житлосервіс» наполягало на тому, що підвищення тарифу відбулось з дотриманням вимог закону та у зв`язку із збільшенням загальновиробничих та адміністративних витрат, про що було повідомлено співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 в, зокрема, позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до частин першої-третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Наведеною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування належать встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 5 цього Закону встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

У пункті 1 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» даного Закону передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (опублікований в газеті Голос України 09 грудня 2017 року), та вводиться в дію з 1 травня 2019 року, крім: статті 1, частини першої статті 2, статей 3-7, 9, 11, 12, частини другої статті 26, статей 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), частини другої статті 2, частин третьої та четвертої статті 8, частин другої та третьої статті 10, статті 15, частин першої, третьої та п`ятої статті 16, статті 18, частини п`ятої статті 28, пунктів 2, 3-1, 6, підпункту 1, підпункту «б» підпункту 2, підпунктів 5 та 11 пункту 8 цього розділу, які вводяться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом; частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18, які вводяться в дію з 01 січня 2019 року.

Відповідно до пунктів 2 та 3-1 розділу VI Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено визнати таким, що втратив чинність, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» з дня введення в дію цього Закону, крім норм, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд, які втрачають чинність через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом.

Договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Згідно з вимогами Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 грудня 2015 року №417-VII управитель багатоквартирного будинку - це фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і при будинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Таким чином, призначення управителя багатоквартирного будинку здійснюється: за рішенням співвласників багатоквартирного будинку; за результатами конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку.

За таких умов, ціна на послугу з управління багатоквартирним будинком:

- визначається за згодою сторін та зазначається у договорі з управителем (коли співвласники самостійно приймають рішення про форму управління та функції з управління багатоквартирним будинком передають управителю).

- визначається за результатами конкурсу з призначення управителя - на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу.

За змістом статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV, який втратив чинність з 01 травня 2019 року, ціни/тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

09 листопада 2017 року прийнято новий Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень якого цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 01 травня 2019 року, крім статті 1, частини першої статті 2, статей 3-7, 9, 11, 12, частини другої статті 26, статей 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), частини другої статті 2, частин третьої та четвертої статті 8, частин другої та третьої статті 10, статті 15, частин першої, третьої та п`ятої статті 16, статті 18, частини п`ятої статті 28, пунктів 2, 3-1, 6, підпункту 1, підпункту «б» підпункту 2, підпунктів 5 та 11 пункту 8 цього розділу, які вводяться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом.

Визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» з дня введення в дію цього Закону, крім норм, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд, які втрачають чинність через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII набрав чинності 10 грудня 2017 року, у зв`язку з чим вищезазначені зміни введені в дію 10 червня 2018 року.

Згідно частини другої статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Частиною третьою статті 10 вказаного Закону встановлено, що ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає, зокрема, витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем.

Згідно пункту 12 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Наведене свідчить, що згідно Закону № 2189-VIII витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території включається до ціни послуг з управління багатоквартирним будинком, яка в свою чергу визначається за домовленістю сторін. Новим законом передбачено визначення ціни за домовленістю сторін з управління багатоквартирним будинком, при цьому, питання визначення ціни на послуги з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, вказаним законом не визначено.

При цьому, що ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється виключно договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

При цьому, пунктом 3-1 Прикінцевих положень вказаного Закону встановлено, що договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Зважаючи на викладене, договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм нового Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, правовідносини за якими були врегульовані нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV, який прямо визначав державне регулювання цін з надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. При цьому, розміри тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не може бути зміненим виконавцем таких послуг протягом дії договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який було укладено до введення в дію норм Закону України «Про житлово-комунікаційні послуги».

Отже, з прийняттям Закону України 09 листопада 2017 року №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» запроваджено перехід від «надання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» до «здійснення функцій з управління багатоквартирним будинком».

Матеріалами справи встановлено, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Аркада-Житлосервіс» укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №4В/98 від 01 серпня 2016 року.

ТОВ «Аркада-Житлосервіс» не надано жодних доказів укладання із ОСОБА_1 договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за новими тарифами за адресою: АДРЕСА_2 в, а отже станом на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи діяв договір №4В/98 від 01 серпня 2016 року на викладених у цьому договорі умовах.

Окрім того, під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 зверталась до ТОВ «Аркада-Житлосервіс» у досудовому порядку з вимогою про перерахунок та повернення коштів, встановлення тарифу згідно з договором та до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві щодо ознак порушення вимог законодавства щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін з боку ТОВ «Аркада-Житлосервіс», а отже не визнавала підвищений відповідачем тариф за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та оспорювала його.

Як зазначено вище, у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року у справі №640/32249/20 судом установлено, що позивачем при введенні тарифу на послуги з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території з 01 червня 2019 року порушено пункт 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлового-комунальні послуги» та частину другу статті 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення», в результаті чого безпідставно нараховано власнику квартири будинку за адресою: АДРЕСА_2 в плату за надання відповідних послуг у розмірі за підвищеним тарифом, у зв`язку з чим отримано необґрунтовано виручку у розмірі 1 138,80 грн, відтак Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві правомірно прийнято припис про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування становлення та застосування державних (регульованих) цін від 18 червня 2020 року №401 та рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушенням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 29 жовтня 2020 року №50.

У постанові від 11 грудня 2019 року у справі №320/4938/17, провадження №61-26396св18, Верховний Суд зазначив, що відповідно до частини другої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.

Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.

Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу.

У постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц, провадження № 61-11сво17, зазначено, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Таким чином, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року у справі №640/32249/20, яке має преюдиційне значення при вирішенні даної справи, встановлено, що ТОВ «Аркада-Житлосервіс» з порушенням вимог закону введено з 01 червня 2019 року новий тариф на послуги з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 в, в результаті чого безпідставно нараховано власнику квартири ОСОБА_1 плату за надання відповідних послуг у розмірі за підвищеним тарифом.

Окрім того, відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 14 листопада 2019 року №1977 розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №1444, відповідно до якого збільшено тариф на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_2 до 5,63 грн/кв.м та на яке послався суд першої інстанції, втратило чинність.

На підставі викладеного колегія суддів уважає обґрунтованими доводи позивача ОСОБА_1 щодо неправомірних дій ТОВ «Аркада-Житлосервіс» з підвищення тарифу за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_2 з липня 2019 року по грудень 2022 року, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Вимога позивача щодо визнання неправомірними дій ТОВ «Аркада-Житлосервіс» по застосуванню тарифу за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по день ухвалення рішення є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскільки у матеріалах справи містяться докази нарахування плати за вказану послугу за збільшеним тарифом станом на грудень 2022 року.

Згідно наданого ОСОБА_1 розрахунку переплати за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з липня 2019 року по грудень 2022 року ОСОБА_1 у зв`язку з безпідставним збільшенням відповідачем тарифу переплачено 15 603,70 грн.

ТОВ «Аркада-Житлосервіс» ані в суді першої, ані апеляційної інстанції не заперечувало наданий позивачем розрахунок, власного розрахунку не надало.

З огляду на зазначене, з ТОВ «Аркада-Житлосервіс» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 15 603,70 грн в якості переплати за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з липня 2019 року по грудень 2022 року.

Разом з тим, вимоги ОСОБА_1 про відновлення нарахування ТОВ «Аркада-Житлосервіс» за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по тарифу, встановленому Додатком №1 до Договору №М4В/98 від 01 серпня 2016 року задоволенню не підлягають, оскільки знаходяться поза межами компетенції суду.

У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму.

Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно частини другої статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Виходячи з викладеного, колегія уважає, що суд першої інстанції, оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на наявність у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження неправомірного збільшення ТОВ «Аркада-Житлосервіс» тарифу за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з липня 2019 року за адресою: АДРЕСА_2 в, внаслідок чого безпідставно відмовив у повному обсязі у задоволенні позову ОСОБА_1 та задовольнив позовні вимоги ТОВ «Аркада-Житлосервіс» про стягнення заборгованості.

Таким чином, враховуючи вищевстановлені обставини справи, колегія суддів доходить висновку, що матеріалами справи підтверджується факт неправомірного підвищення ТОВ «Аркада-Житлосервіс» тарифу за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з липня 2019 року за адресою: АДРЕСА_2 в, у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково. У задоволенні позову ТОВ «Аркада-Житлосервіс», відповідно, слід відмовити.

Пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, ухвалене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення частково позовних вимог ОСОБА_1 та відмову у задоволенні позову ТОВ «Аркада-Житлосервіс».

Відповідно до частин шостої, тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд змінює розподіл судових витрат.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Разом з тим, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року позивач оскаржувала у повному обсязі, як в частині первісного, так і зустрічного позову, у зв`язку з чим за подання апеляційної скарги сплатила 4 026 грн.

Таким чином, з ТОВ «Аркада-Житлосервіс» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4 026 грн.

Також з ТОВ «Аркада-Житлосервіс» на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги всього у розмірі 5 368 грн.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-Житлосервіс» про стягнення коштів та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-Житлосервіс» () по застосуванню з липня 2019 року по грудень 2022 року тарифу за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_4 , не передбаченого Додатком №1 до Договору №М4В/98 від 01 серпня 2016 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-Житлосервіс» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) переплачені кошти за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_4 за період з липня 2019 року по грудень 2022 року відповідно до Договору №М4В/98 від 01 серпня 2016 року в загальній сумі 15 603,70 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-Житлосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - залишити без задоволення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-Житлосервіс» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4 026 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-Житлосервіс» () на користь держави судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги всього у розмірі 5 368 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник