Справа № 346/2327/24
Провадження № 2-н/346/258/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., вивчивши матеріали справи за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ:

01.05.2024 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою про стягнення з боржника ОСОБА_1 14 140,08 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 .

14.05.2024 року судом отримано відповідь на запит щодо здобуття даних на реєстрацію місця проживання боржника.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок розгляду справ в порядку наказаного провадження регламентовано в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом третім частини першої статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з ч. 2 ст. 161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

У відповідності до ч. 5 ст.165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Згідно з даними відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 589824 від 14.05.2024 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, боржник за адресою, за якою здійснено нарахування заборгованості, не зареєстрована.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року № 2019-УШ, «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312, «Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», яка затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562 (зареєстрована у Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року за № 782/12656), із змінами і доповненнями, внесеними постановою НКРЕ України від 14.10.2010 року №1338).

Виходячи з положень ст.ст. 6, 526, 626-631 ЦК України, укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Доказів фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , із зазначенням періоду такого проживання до заяви не долучено. Отже, суду не надано доказів, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з електропостачання, наданих за адресою, вказаною у заяві про видачу судового наказу, або є власником будинку, якому надаються відповідні послуги з електропостачання.

За таких обставин суд не має можливості дійти до беззаперечного висновку про обов`язок боржника сплачувати за послуги з електропостачання за вказаною заявником адресою.

В ст.163 ЦПК України визначено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу.

Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Однак, в порушення вищезазначених вимог цивільного процесуального закону, ТОВ "Прикарпатенерготрейд" до заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію не додано копії договору про постачання електричної енергії споживачу ОСОБА_1 чи підписаної нею заяви-приєднання до розробленого постачальником договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Щодо зазначення заявником у заяві про видачу судового наказу, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем електричної енергії по об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , з посиланням на загальні норми Правил роздрібного ринку електричної енергії щодо укладення договору шляхом приєднання боржника до договору, оскільки здійснювалося фактичне споживання електроенергії та проводилася оплата виставленого рахунка, то суд зазначає, що вказані обставини можуть бути використані ТОВ "Прикарпатенерготрейд", як позивачем при обґрунтуванні даного предмету спору під час розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя встановивши, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 8 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Отже, з врахуванням наведеного, оскільки заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Згідно з ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі наведеного та,керуючись ст.ст. 165-167, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" про стягнення ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 14 140 гривень 08 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Яремин М. П.