РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/2521/24

Номер провадження 2/495/2143/2024

28 травня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі судового засідання Червинській І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, третя особа - приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Т.Андрєєва про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2024 року ОСОБА_1 (далі Позивачка) звернулася до суду з позовом до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивачки - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 13 лютого 2019 року Виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеській області, актовий запис № 24.

03 березня 2024 року їй стало відомо, що він залишив заповіт, яким заповідав їй належний йому на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1 .

08 березня 2024 року позивачка звернулася до відповідача - Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області для отримання копії заповіту, де підписала запропонований їй встановлений зразок заяви, сплатила державне мито та подала заяву на реєстрацію на підставі якої відповідач того ж дня видав їй дублікат заповіту. З отриманого дублікату заповіту вбачається що її дідусь - ОСОБА_2 заповідав їй свій житловий будинок по АДРЕСА_1 . Заповіт посвідчений секретарем Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області 10 квітня 2014 року.

11 березня 2024 року позивачка звернулася з заявою до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеській області Андрєєвої Т. заявою про прийняття спадщини за законом, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, заведені спадкової справи після померлого дідуся ОСОБА_2 , оскільки вона пропустила строк на прийняття спадщини за законом, та рекомендувала їй звернутися до суду, для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 березня 2024 року по вказаній цивільній справі було відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2024 року підготовче провадження по справі було закрито, справа призначена до розгляду по суті.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

Представник відповідача - Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про проведення розгляду справи за його відсутність.

Третя особа - приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Т.Андрєєва в судове засідання не з`явилася, повідомлялася.

Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, суд, керуючись ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивачки - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 13 лютого 2019 року Виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеській області,актовий запис № 24.

03 березня 2024 року позивачці стало відомо, що ОСОБА_2 залишив заповіт, яким заповідав позивачці належний йому на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1 .

08 березня 2024 року позивачка звернулася до відповідача - Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області для отримання копії заповіту,де підписала запропонований їй встановлений зразок заяви, сплатила державне мито та подала заяву на реєстрацію на підставі якої відповідач того ж дня видав їй дублікат заповіту. З отриманого дублікату заповіту вбачається що дідусь позивачки - ОСОБА_2 заповідав їй свій житловий будинок по АДРЕСА_1 . Заповіт посвідчений секретарем Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області 10 квітня 2014 року.

11 березня 2024 року позивачка звернулася з заявою до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеській області Т.Андрєєвої про прийняття спадщини за законом, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, заведені спадкової справи після померлого дідуся ОСОБА_2 , оскільки вона пропустила строк на прийняття спадщини за законом, та рекомендувала їй звернутися до суду, для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини позивачка зауважує, що з моменту смерті спадкодавця та до 03 березня 2024 року їй не було відомо про існування заповіту, до того ж в спадковому домоволодінні залишився проживати її дідько-рідний син спадкодавця про існування заповіту ії ніхто не повідомив.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Суд зазначає, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

В законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи.

При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими. Так, Європейський суд з прав людини вказав, що виконуючи завдання цивільного судочинства суд враховує, що у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права.

Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, що належало її дідусю, та призведе до передачі цього майна територіальній громаді як відумерлої спадщини.

В даному випадку, з урахуванням справедливого балансу інтересів сторін по справі, суд вважає за можливе надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини з метою фактичної реалізації нею своїх спадкових прав за відсутності інших претендентів на спадщину.

Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, на підставі наведених вище норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Керуючись ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України, ст. 1221, 1265, 1268, 1269, 1270, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, третя особа - приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Т.Андрєєва про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , терміном у 3 (три) місяців, який починає обчислюватися з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивачка - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач Старокозацька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області (Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче вулиця Соборна будинок 34).

Суддя Н.Д. Анісімова