Справа № 353/296/24
Провадження № 2/353/169/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Луковкіної У.Ю.,

з участю: секретаря судового засідання Мороз М.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) розміром 70,9/1.48 ум.кад.га, розташовану на території Тарасівської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 . Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 31.08.2006 року за ОСОБА_4 було визнано право власності на вищевказану земельну ділянку (пай). У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 за життя не зареєструвала право власності на дану земельну ділянку (пай), в нотаріальному порядку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , що позбавляє його можливості оформити спадщину на спадкове майно. Окрім цього, позивач просив суд витребувати у Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області копію спадкової справи № 5/2013.

21.03.2024 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та роз`яснено право пред`явити зустрічний позов. Також вказаною ухвалою зобов`язано Тлумацьку державну нотаріальну контору Івано-Франківської області надати суду належним чином посвідчену копію спадкової справи № 5/2013, у разі її відкриття, та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи, зокрема щодо майна: ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє місце проживання якої було с. Тарасівка Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

10.04.2024 року ОСОБА_1 подав заяву про зменшення позовних вимог, а саме просив визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки (паю) розміром 70,9/1.48 ум.кад.га, розташованої на території Тарасівської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 . Також йому стало відомо, що його брат ОСОБА_5 ще за життя також прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , однак не встиг оформити своїх спадкових прав та помер. Після його смерті спадкоємцями першої черги за законом є його дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 . У зв`язку з цим просив залучити їх до участі у справі в якості співвідповідачів.

24.04.2024 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовні вимоги були зменшені, а також залучено до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім цього, даною ухвалою було встановлено співвідповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ними відзиву на позовну заяву та роз`яснено право пред`явити зустрічний позов.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі.

Представник відповідача Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд справи провести у його відсутності.

Співвідповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явились, однак до суду подали письмові заяви, в яких вказали, що позов, з урахуванням зменшених позовних вимог, визнають, не заперечують проти його задоволення та просили розгляд справи провести у їх відсутності.

У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов, з урахуванням зменшених позовних вимог, підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до довідки Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 1213/11-17 від 14.11.2023 року, згідно погосподарських книг ОСОБА_4 належала земельна ділянка в розмірі 70,9 ум.кад.га/1,48 га в урочищі «Верхня довга», яку вона успадкувала після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 31.08.2006 року, яке набрало законної сили 12.09.2006 року, за ОСОБА_4 визнано право власності на земельну ділянку (пай) в розмірі 70,9/1.48 ум.кад.га на території Тарасівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в порядку спадкування після померлої ОСОБА_6 (а.с. 5).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_1 (позивач) являється сином ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (мати позивача) померла, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть (а.с. 6). Ще за життя ОСОБА_4 (мати позивача) посвідчила на ім`я свого сина ОСОБА_5 заповіт, яким заповіла йому житловий будинок та земельну ділянку, які не є предметом даного позову, що підтверджується копією заповіту від 04.07.2007 року (а.с. 25 зворот).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 року), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 (позивач) прийняв спадщину не охоплену заповітом в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , оскільки він у шестимісячний термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 25).

Також після смерті ОСОБА_4 (мати позивача) спадщину в порядку спадкування за законом та заповітом прийняв її син ОСОБА_5 , оскільки він у шестимісячний термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 24).

Відповідно до довідки Тарасівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 97/02-24 від 17.05.2013 року ОСОБА_4 на день смерті проживала одна та була зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с. 26 зворот). ОСОБА_2 (батько позивача) помер до моменту відкриття спадщини, а саме 15.11.1983 року (копія свідоцтва про смерть, а.с. 26).

Отже ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_5 (брат позивача) в рівних долях (по 1/2 частині кожен) є спадкоємцями на спадкове майно, не охоплене заповітом, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 (брат позивача) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 31). В свою чергу після його смерті спадщину за законом прийняли його донька ОСОБА_3 (співвідповідачка) та дружина ОСОБА_2 (співвідповідачка), а також отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, успадкувавши в рівних долях (по 1/2 частині кожна) домоволодіння, яке не є предметом даного позову (а.с. 27 зворот, 28)

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 5/2013 від 22.01.2013 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_4 (мати позивача) (а.с. 23-42), з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_5 (брат позивача) є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , які бажали прийняти та прийняли спадщину, в т.ч. ОСОБА_1 (позивач) в порядку спадкування за законом, а ОСОБА_5 (брат позивача) в порядку спадкування за законом та заповітом. В свою чергу ОСОБА_3 (співвідповідачка) та дружина ОСОБА_2 (співвідповідачка), які є спадкоємцями в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 (брат позивача), мають право на оформлення 1/2 частини спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 (мати позивача) та яке було успадковане ОСОБА_5 (брат позивача). Інших спадкоємців в порядку спадкування за законом та за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, та які б мали обов`язкову частку у спадщині, немає.

Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 (мати позивачки), а саме щодо земельної ділянки (паю), у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на дану земельну ділянку (пай), оскільки ОСОБА_4 за життя не зареєструвала на неї право власності, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області за № 119/01-16 від 05.04.2022 року (а.с. 4).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити спадщину на спадкове майно 1/2 частину земельної ділянки(паю), в порядку спадкування за законом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України та ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах зі збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (частина друга статті 1299 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених статтею 388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього.

Зазначене відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 та у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 303/6974/16-ц, від 04 червня 2020 року у справі № 760/16793/16-ц.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Стаття 126 ЗК України передбачає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IVдержавна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація прав на об`єкти нерухомого майна.

Проте відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

Такий же висновок міститься у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №303/6974/16 (провадження №61-39511св18) та від 18.02.2021 року у справі № 609/1231/19 (провадження №61-13902св20).

Системний аналіз зазначених норм права та їх тлумачення свідчить про те, ОСОБА_4 (мати позивача) є власником спірної земельної ділянки, оскільки вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_6 та успадкувала спірну земельну ділянку (пай), право вланості на яку було визнано за нею рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 31.08.2006 року.

Відсутність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про проведення державної реєстрації права власності спадкодавця, підтверджене рішенням суду, не може бути підставою для висновку про відсутність самого права та неможливість переходу вказаного права у порядку спадкування за законом.

Отже ОСОБА_1 (позивач), будучи належним спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_4 , має право на оформлення 1/2 частини спадщини з переоформленням права власності на 1/2 частину спадкової земельної ділянки (паю) на своє ім`я.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов, з урахуванням зменшених позовних вимог, слід задовольнити.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що сторонами по справі не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат, клопотань про відшкодування витрат до закінчення судових дебатів до суду не надходило, суд не може вийти за межі заявлених вимог, а тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі ст.ст. 316-319, 368, 391, 392, 1216-1222, 1225, 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), ст.ст. 81, 126 ЗК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 141, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов, з урахуванням зменшених позовних вимог, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки (паю) розміром 70,9/1,48 умовних кадастрових гектара, розташованої на території Тарасівської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яку вона успадкувала після смерті ОСОБА_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. ЛУКОВКІНА