Номер провадження: 22-ц/813/1484/24
Справа № 523/2051/23
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/2051/23

Номер провадження: 22-ц/813/1484/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач Акціонерне товариство «ОТП Банк»,

- відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Кисельова В.К. 05 квітня 2023року, повний текст рішення складений 07.04.2023 року,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2023 року Акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі Банк) звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № від 25.01.2019 р. у розмірі 83 395,91 грн.. Банк також спросить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2 481,00 грн. (а. с. 1 - 8).

Банк обґрунтовує свої вимоги тим, що ОСОБА_1 звернувся до нього із метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Кредитний договір (заяву-Анкету) № від 25.01.2019 р., згідно якого отримав кредит у розмірі - 10 998,00 грн. на придбання Товару у Продавця та - 350 грн. на сплату Додаткових послуг, а саме - Послуга «СМС + довідка».

Відповідно до Додатку № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № від 25.01.2019 р., Графіку Платежів та Розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, строк кредиту - 24 місяців, сума кредиту - 11 348,00 грн., інші послуги Банку - 2 052,20 грн.. Загальна сума кредиту - 13 051,23 грн..

Щомісячний платіж Позичальника становить - 544,00 грн., крім останнього - 539,23 грн..

На підтвердження отримання картки ОСОБА_1 було видано розписку, на якій останній своїм підписом підтвердив видачу та отримання банківської платіжної картки AT «ОТП Банк», з правилами користування карткою та діючими тарифами AT «ОТП Банк» ознайомлений.

Відповідно до паспорту споживчого кредиту від 25.01.2019 р., ОСОБА_1 підтверджує отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, у тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання зобов`язань покладених таким договором.

Доказом придбання товарів у Продавця є - Товарний чек № 18827 від 25.01.2019 p., відповідно до якого було придбано наступні товари: - LED телевізор KIVI 40UR50GU, вартістю - 10 499,00 грн.; - ТВ «Мінімум», вартістю - 415,83 грн..

Придбання товарів також підтверджується Видатковою накладною № 7 від 25.01.2019 р., на якій ОСОБА_1 поставив свій підпис.

У порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання у повному обсязі не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 13.10.2022 року в розмірі 83 395,91 грн., яка складається з: - 44 120,59 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 5 219,39 грн. - заборгованість за відсотками; - 15 879,41 грн. заборгованість за прострочене тіло кредиту; - 18 176,52 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Кредитним договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів Банку.

Позиція сторін в суді першої інстанції

ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву. Відзиву на позовну заяву не надходило.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2023 року задоволено вищевказані позовні вимоги АТ «ОТП Банк».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь AT «ОТП БАНК» суму заборгованості за кредитним договором (заявою-Анкетою № від 25.01.2019 p.) станом на 30.10.2022 р. у розмірі - 83 395,91 грн..

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь AT «ОТП БАНК» суму сплаченого судового збору в розмірі - 2 481,00 грн. (а. с. 180 - 183).

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги Банку є доведеними. Із наданого Банком розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та, частково погашаючи заборгованість за кредитом, фактично визнавав факт отримання ним кредитних коштів.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції вважав наявними підстави для стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в розмірі 83 395,91 грн..

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції. Ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що він вчасно не зміг подати до суду відзив на позовну заяву, оскільки станом на час відкриття провадження у справі він проживав окремо від матері, через свою завантаженість інколи з`являвся за адресою проживання матері АДРЕСА_1 . Саме на цю адресу були направлені судові повістки. Через свій похилий вік його мати вчасно не змогла передати цю інформацію. Відповідач звертався до Банку із заявою про розстрочення платежів, проте йому було відмовлено, у зв`язку із ухваленням рішення по справі (а. с. 188 - 190).

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи в апеляційному суді

23.06.2023 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив АТ «ОТП Банк» на апеляційну скаргу, в якому Банк просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , судове рішення залишити без змін (а. с. 206 - 208).

Банк посилається на те, що відповідачем не було надано суду доказів на підтвердження того, що він звертався до Банку із заявою про розстрочення боргу. Крім того, ОСОБА_1 фактично визнає позовні вимоги Банку, оскільки не заперечує проти розрахунку заборгованості.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 16.05.2023 року суддею-доповідачем було обрано суддю Цюру Т.В. (а. с. 196).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.05.2023 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2023 року. Розгляд справи вирішено проводити у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (а. с. 198 198 зворотна сторона).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа від 22.05.2023 року документ в електронному вигляді «01 (Р) Відкриття» від 18.05.2023 року доставлено до електронної скриньки АТ «ОТП Банк» (а. с. 200).

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 повернулося до апеляційного суду з відміткою пошти про закінчення терміну зберігання (а. с. 202 - 203).

23.06.2023 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив від представника АТ «ОТП Банк» (а. с. 206 - 208).

Згідно Рішення Вищої ради правосуддя від 01.08.2023 року № 763/0/15-23 суддю ОСОБА_2 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у відставку.

На підставі цього та керуючись Положенням про АСДС, було здійснено повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2023 року визначено склад колегії суддів: - головуючий суддя - Заїкін А.П.; - судді - Погорєлова С.О., Таварткіладзе О.М..

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.09.2023 року цивільну справу прийнято до провадження іншої колегії суддів (а. с. 219 - 219 зворотна сторона).

Копію ухвали від 01.09.2023 року направлено сторонам.

З довідки про доставку електронного листа від 04.09.2023 року документ в електронному вигляді «Ухвала (пуста)» від 01.09.2023 року доставлено до електронної скриньки АТ «ОТП Банк».

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 повернулося до апеляційного суду з відміткою пошти адресат відсутній за вказаною адресою.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що учасники справи є повідомленими про розгляд справи в апеляційному суді.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.04.2024 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) її учасників.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини.

Дана справа з ціною позову (83 395,91 грн.) є малозначною, тому згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Встановлені обставини, визначені відповідно до них правовідносини

25.01.2019 р. між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було підписано Кредитний договір № .

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, кредит видається у розмірі - 10 998,00 грн. на придбання Товару у Продавця та - 350 грн. на сплату Додаткових послуг, а саме - Послуга «СМС + Довідка». Загальний розмір кредиту - 11 348,00 грн..

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, дата остаточного повернення кредиту - 25.01.2021 р.. Строк, на який надається Кредит, визначено Графіком платежів.

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, для розрахунку використовується фактична кількість днів у календарному місяці та у календарному році.

Комісія за управління Кредитом нараховується щомісячно, у розмірі - 0% від суми Кредиту.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, протягом дії Кредитного договору для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись Фіксована процентна ставка у розмірі - 0,01% річних.

Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником Ануїтетних платежів.

Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору, датою (моментом) надання Банком та отримання Позичальником Кредиту вважається дата підписання Позичальником Кредитного договору. Кредит, надається шляхом перерахування за дорученням Позичальника коштів на поточний рахунок Продавця на придбання Товару.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № від 25.01.2019 р., Графіку Платежів та Розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту, з урахуванням вартості, всіх супутніх послуг, зазначено детально строк кредиту - 24 місяців, сума Кредиту 11 348,00 грн., інші послуги Банку - 2 052,20 грн.. Загальна сума кредиту - 13 051,23 грн..

Щомісячний платіж Позичальника становить - 544,00 грн., крім останнього - 539,23 грн..

На підтвердження отримання картки ОСОБА_1 було видано розписку, на якій останній своїм підписом підтвердив видачу та отримання банківської платіжної картки AT «ОТП Банк», з правилами користування карткою та діючими тарифами AT «ОТП Банк» ознайомлений.

Відповідно до паспорту споживчого кредиту від 25.01.2019 р., ОСОБА_1 підтверджує отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання зобов`язань покладених таким договором.

Доказом придбання товарів у Продавця є - Товарний чек № 18827 від 25.01.2019 p., відповідно до якого було придбано наступні товари: - LED телевізор KIVI 40UR50GU, вартістю - 10 499,00 грн.; - ТВ «Мінімум», вартістю - 415,83 грн..

Придбання товарів також підтверджується Видатковою накладною № 7 від 25.01.2019 р., на якій ОСОБА_1 поставив свій підпис.

Із звіту-рахунку за період з 28.01.2019 року по 13.10.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово було збільшено розмір Кредитного ліміту. Останні зміни відбулись у період з 26.09.2022 року по 13.10.2022 року, де кредитна лінія становила 80 830,69 грн..

У встановлений договором термін відповідач свої зобов`язання не виконав та не погасив кредит, що призвело до виникнення перед Банком заборгованості

Відповідно до наданого Банком розрахунку, загальна заборгованість станом на 13.10.2022 року становить 83 395,91 грн., яка складається з: - 44 120,59 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 5 219,39 грн. - заборгованість за відсотками; - 15 879,41 грн. заборгованість за прострочене тіло кредиту; - 18 176,52 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України, ст. ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Згідно із статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За правилами, передбаченими ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України).

За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за відсотками.

У позовній заяві Банк зазначає, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі повертав кредитні кошти та не сплачував передбачені зазначеним вище кредитним договором платежі, що призвело до виникнення перед банком заборгованості.

Відповідно до Розділу І Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток, редакція діє з 04.06.2018 р., затвердженого наказом № 312 від 21.12.2018 p., передбачено, що AT «ОТП БАНК», з однієї сторони, та фізична особа, що приєдналась (акцепт) до Договору (оферта) і прийняла його умови (публічну пропозицію Банку необмеженому колу осіб) шляхом:

- підписання Заяви-анкети про надання банківських послуг AT «ОТП БАНК» та/або Заяви про надання банківської послуги (надалі разом - Заява-анкета);

- підписання Договору про споживчий кредит;

- які є невід`ємною частиною Договору про видачі та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) (надалі Договір та/або Публічний договір), з другої сторони, що тут і надалі спільно іменуються «Сторони» та кожна окремо «Сторона», попередньо ознайомлені з вимогами Законодавства щодо недійсності правочинів, а також у відповідності до ст. 634 Цивільного кодексу України, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, уклали цей Договір (надалі - Публічний договір).

Згідно з п. 3.1. Розділу ІІІ Публічного договору AT «ОТП БАНК», Банк відкриває Клієнту Картковий рахунок у Валюті рахунку, надає Картку Клієнту, а також виконує розрахункове обслуговування Платіжних операцій, здійснених з використанням Карти. Банк здійснює обслуговування Карткового рахунку за Дебетовою схемою.

Пунктом 5.3. Розділу V Публічного договору AT «ОТП БАНК» передбачено, що у випадку невиконання Клієнтом Боргових зобов`язань понад 30 календарних днів Банк має право в односторонньому порядку достроково розірвати Договір або Договір в частині надання Банківської послуги, шляхом відправлення на адресу Клієнта відповідного листа (надалі - Лист). Через 10 календарних днів з дати відправлення на адресу Клієнта Листа Договір або Договір в частині надання Банківської послуги, за виключенням п. 5.4. Договору, вважається розірваним.

У пункті 1. Правил користування карткою, визначено, що Кредит (Кредитна лінія) - це кредитні кошти Банку чи їх відповідна частина, що надаються Банком Клієнту на умовах повернення, платності, строковості, у тому числі шляхом надання Кредитного сервісу «Скибочка», у відповідності до умов Договору/Кредитного договору/Договору про надання кредиту/Договору про споживчий кредит та Правил.

Відповідно до п. 1. Правил користування карткою, визначено, що кредитна лінія - це банківська послуга - фінансове кредитування, при якому Клієнт має поновлюване право на отримання Кредиту, в розмірі та протягом строку, визначених Кредитним договором.

Згідно із п. 1. Правил користування карткою, прострочені боргові зобов`язання - це заборгованість, яка не погашена Клієнтом в термін (строк), установлений Кредитним договором.

За правилами, передбаченими п. 4.1.1. Правил користування карткою, на підставі Заяви-анкети, яка містить у собі замовлення Клієнтом Банківської послуги «Регулярні Платежі», Клієнт доручає Банку самостійно списувати грошові кошти на сплату Клієнтом регулярних платежів з Карткового рахунку Клієнта, вказаного у Заяві-анкеті.

У пункті 4.1.2. Правил користування карткою зазначено, що регулярним платежем є платіж, який сплачується Клієнтом з фіксованою періодичністю (раз на тиждень, раз на місяць тощо), у фіксованій сумі, якщо інше не визначено Сторонами у Заяві-анкеті, з одним і тим же призначенням платежу та одному й тому ж отримувачу (надалі - Регулярний платіж).

Відповідно до п. 4.1.12.1. Правил користування карткою, у разі відсутності на Картковому рахунку Клієнта грошових коштів у достатній кількості для списання Банком комісійної винагороди за надану Банківську послугу згідно з цим розділом Правил або несплати Клієнтом зазначеної Банківської послуги протягом більше ніж 2 календарні місяці поспіль, Банк має право в односторонньому порядку розірвати Договір в частині надання Банківської послуги «Регулярні платежі» та має право ініціювати погашення Клієнтом зазначеної заборгованості та завданих збитків Банку у судовому порядку.

Згідно із п. 8.2.4. Правил користування карткою, розмір Кредитного ліміту може бути збільшено чи зменшено Банком. Розмір Кредитного ліміту визначається Банком на підставі внутрішніх розрахунків, за умови позитивної кредитної історії Клієнта протягом строку користування Кредитною лінією та не може перевищувати граничних меж, визначених банківським продуктом. В будь-який час строку дії Кредитного договору Банк має право змінити розмір Кредитної лінії (зменшити чи збільшити) без зазначення причин такої зміни. Укладенням Кредитного договору Клієнт погоджується із запропонованим розміром Кредитної лінії та порядком зміни розміру Кредитної лінії.

Відповідно до п. 8.2.4.1. Правил користування карткою, фактичний розмір встановленої/зміненої Клієнту Кредитної лінії фіксується Сторонами у Договорі та/або у Заяві-анкеті та/або у SMS-повідомленні Банку адресованої Клієнту.

У пункті 8.8. Правил користування карткою передбачено, що погашення Боргових зобов`язань здійснюється Клієнтом щомісяця шляхом готівкового внеску або безготівкового перерахування на Картковий рахунок. Нараховані відсотки за користування Кредитом капіталізуються в останній день Індивідуального Розрахункового циклу при здійсненні процедури закриття операційного дня. Капіталізація відбувається за рахунок Кредиту та обліковується на кредитному рахунку. В випадку наявності власних коштів на Картковому рахунку в день виставлення нарахованих відсотків за Кредит до сплати, погашення відбувається за рахунок власних коштів Клієнта з Карткового рахунку. В разі, якщо у Клієнта на Картковому рахунку не достатньо коштів, у тому числі недостатньо Кредиту, відсотки не капіталізуються. Погашення таких відсотків здійснюється після внесення коштів на Картковий рахунок.

Згідно із п. 8.9. Правил користування карткою, Клієнт зобов`язаний протягом кожного Платіжного періоду сплачувати Банку повну суму Мінімального платежу. Якщо дата сплати Мінімального платежу є вихідним, святковим чи неробочим днем, сплата Мінімального платежу повинна бути здійснена Клієнтом не пізніше останнього робочого дня, що передує цьому дню.

Із звіту-рахунку за період з 28.01.2019 року по 13.10.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово було збільшено розмір Кредитного ліміту, останні зміни відбулись у період з 26.09.2022 року по 13.10.2022 року, де кредитна лінія становила 80 830,69 грн. (а. с. 62 - 113).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами шляхом їх зняття з кредитної картки, здійснював платежі, а також поповнював картку.

На відміну від кредитних договорів, за якими загальний розмір кредиту надається відразу (одноразово), в договорі про надання споживчого кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку (за яким позичальник має можливість використовувати ліміт частинами з правом подальшого використання вільного залишку ліміту, а у разі повного повернення коштів до закінчення строку кредитування повторно отримати кредит (зняти кошти) або його частину в межах ліміту), розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені, а тому сукупна сума всієї заборгованості за тілом кредиту може включати в себе заборгованість за частиною кредиту, строк сплати якої не закінчився (поточне тіло кредиту), та/або заборгованість за частиною кредиту, яка не була повернута в обумовлений термін (прострочене тіло кредиту).

Колегія суддів, зазначає, що з доданого Банком до позовної заяви Паспорту споживчого кредиту (а. с. 121) вбачається, що сторонами було погоджено реальну річну проценту ставку за кредитом у розмірі 14,71% річних.

Підписавши вказаний Паспорт споживчого кредиту, який є складовою частиною кредитного договору, ОСОБА_1 , відповідно до статей 3, 627 ЦК України, добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.

Вказаний Паспорт споживчого кредиту було підписано ОСОБА_1 , останнім вказані обставини не було спростовано, отже сторонами було погоджено сплату Клієнтом відсотків за користування кредитними коштами.

Дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням

є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Доводи апеляційної скарги не містить доводів, які б дали підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. Колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційна скарга не містить доводів щодо невірного визначення заборгованості по кредиту.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є недоведеними, а тому вона підлягає залишенню без задоволення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 відсутні.

Дата ухвалення рішення, порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 19, 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе