Справа № 161/7369/23
Провадження № 2/161/171/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Новак Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за цивільним позовом адвоката Ткачука Олександра Вікторовича подану в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

09.05.2023 позивач через свого представника звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позов обгрунтувала тим, що ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.05.2022 року було накладено арешт на майно, яке вилучене в ході проведення огляду місця події, що мав місце на території блок посту «Бар?єр 01», який розташований на трасі сполученням «Луцьк-Горохів» в АДРЕСА_1 , а саме: транспортний засіб марки «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім?я ОСОБА_1 , яка є власницею даного транспортного засобу, з позбавленням права володіння, користування та розпорядження даним майном.

Згідно постанови про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 23 травня 2022 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на транспортний засіб марки «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні, буде зберігатись при матеріалах кримінального провадження №0000880 від 20.10.2021 року, а транспортний засіб «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні, буде зберігатись на спеціальному майданчику зберігання транспортних засобів ГУНП у Волинській області, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 34.

19 серпня 2022 року дізнавачем сектору дізнання Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000880 від 20.10.2021 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 14.11.2022 року задоволено клопотання власника майна - ОСОБА_1 про скасування арешту на майно, але помилково не вирішено питання щодо повернення такого майна його власнику з відновленням права володіння, користування та розпорядження ним.

Фактично, заходи забезпечення кримінального провадження продовжують діяти по сьогоднішній день, так як власник майна - ОСОБА_1 , позбавлена будь-якої можливості здійснювати свої правомочності власника щодо володіння, користування та розпорядження належним їй транспортним засобом марки «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.04.2023 року в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення кримінального провадження було відмовлено.

З огляду на викладене вище, позивач змушена звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Оскільки, ОСОБА_1 є законним власником транспортного засобу марки «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім?я ОСОБА_1 та довідкою ТСЦ МВС № 0742 від 11 квітня 2023 року №31/3/2/1-51-537-18-2023, просила суд витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 майно: транспортний засіб марки «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім?я ОСОБА_1 та ключі до замка запалення вищевказаного автомобіля, шляхом передачі вказаного вище майна власнику - ОСОБА_1 та стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 12 травня 2023 року у справі відкрито загальне провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 15 серпня 2023 року у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 .

Від представника позивача - адвоката Ткачука О.В. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, по невідомій причині.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 68 Конституції Україні, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з пунктами 1 - 4 частини 2 статті 16 Цивільного Кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до постанови про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 23 травня 2022 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на транспортний засіб марки «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні, буде зберігатись при матеріалах кримінального провадження №0000880 від 20.10.2021 року, а транспортний засіб «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні, буде зберігатись на спеціальному майданчику зберігання транспортних засобів ГУНП у Волинській області, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 34 (а.с.27).

Постановою від 19 серпня 2022 року дізнавачем сектору дізнання Ковельського РУП ГУНП у Волинській області закрито кримінальне провадження №0000880 від 20.10.2021 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 14.11.2022 року задоволено клопотання, скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 24.05.2022 на транспортний засіб марки «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 та повернути його особі, зазначеній у рішенні (ухвалі) суду (а.с.12).

Згідно відповіді Головного управління Національної поліції у Волинській області від 08.02.2024 №15/450, у матеріалах кримінального провадження №0000880 від 20.10.2021 розпочатого за ч. 1 ст. 190 КК України знаходиться свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль марки BMW Х5, днз. НОМЕР_1 , власником якого зазначена ОСОБА_1 , жит. АДРЕСА_2 , яке арештовано відповідно ухвали слідчого судді речовим доказом.

З відповіді Центру забезпечення Головного управління Національної поліції у Волинській області від 05.02.2024 №183/38/02-2024, транспортний засіб марки BMW Х5, днз. НОМЕР_1 перебуває на спеціальному майданчику зберігання транспортних засобів ГУНП у Волинській області.

Згідно відповіді Територіального сервісного центу МВС №0742 від 27.02.2024 №31/3/2/533-18-2024 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «BMW X5», 2003 р.в., державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 52 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна відсутні договірні відносини і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

З аналізу змісту наведеного правила випливає, що право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпний перелік підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як правова підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Відповідно до пунктів, 25, 26, 27, 31 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №200/14342/18 (провадження №14-45цс21) зазначено, що зберігання речових доказів є однією з гарантій реалізації завдань кримінального провадження, передбачених статтею 2 КПК України, й умовою дотримання прав на майно, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, і на яке слідчий суддя наклав арешт. Таке зберігання регламентується, зокрема, статтею 100 КПК України та має забезпечити як подальше цільове використання відповідних об`єктів, виконання завдання та досягнення мети арешту цих об`єктів.

Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження (пункт перший частини шостої статті 100 КПК України).

За змістом частини дванадцятої статті 100 КПК України у порядку цивільного судочинства слід вирішувати спір про належність речей, що підлягають поверненню, а не про усунення перешкод у користуванні майном, переданим на відповідальне зберігання у межах кримінального провадження.

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим КПК України строк. Відповідну скаргу можуть подати заявник, потерпілий, його представник чи законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володілець тимчасово вилученого майна, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (пункт 1 частини першої статті 303 КПК України).

Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі №203/3726/20 (провадження №61-9331св22), у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 11 грудня 2023 року у справі №752/5281/20 (провадження №61-1371сво23).

Отже, чинним законодавством передбачено механізм захисту прав особи у кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «BMW X5», 2003 р.в., державний номерний знак НОМЕР_1 . Звертаючись з даним позовом, позивач зазначила відповідачем ОСОБА_2 , однак доказів на підтвердження права власності, наявності майна у незаконному володінні відповідача чи вчинення перешкод в користуванні позивачем його майна суду не надано. З урахуванням принципу змагальності саме позивач у справі має довести суду ту обставину, на яку він посилається в обгрунтування заявлених позовних вимог, а саме укладення договору з відповідачами, невиконання ними зобов`язань,

За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка вказується позивачем як порушник його права. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Тому, неналежним відповідачем є особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона повинна відповідати за пред`явленим позовом.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлено, що спірний транспортний засіб марки «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_4 належить ОСОБА_1 , визнано речовим доказом та передано до спеціального майданчика для зберігання транспортних засобів ГУНП у Волинській області, що за адресою: м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 34 в рамках кримінального провадження №0000880.

З огляду на викладене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позови, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог адвоката Ткачука Олександра Вікторовича подану в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП відомості відсутні.

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП відомості відсутні.

Повний текст рішення складено 05.06.2024.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області А.В. Олексюк