Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Майор Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Чопської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Лукеча Анна Павлівна про поновлення строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до Чопська міської ради Ужгородського району, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Лукеча Анна Павлівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Мотивуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_5 , свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 . Родині зв`язки доводяться свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 , виданим 27.10.1987 року.

У його дружини від першого шлюбу народилось двоє синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 від 14.05.2012 року та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 від 26.11.1997 року. У шлюбі у них народилась донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_5 від 28.10.1987 року.

На випадок смерті його дружина ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 заповіту не залишала.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,0648 га, яка належала померлій на підставі акту про право власності на землю серія ІІ-ЗК № 038080 від27.12.2001 року.

Відповідачі по справі є дітьми померлої, наскільки мені відомо вони спадщину не прийняли, та не бажають її приймати.

Поважними причинами пропуску ним строку для прийняття спадщини позивач зазначає, що у зв`язку з хронічними кардіологічними, офтальмологічними та ендокринологічними захворюваннями перебував за кордоном на постійному та регулярному лікуванні, що доводиться довідкою від 19.09.2023 року наданою дільничним лікарем-підприємцем ОСОБА_6 .

Оскільки з поважних причин не звернувся у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, просить cуд визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Виклад позицій сторін по справі:

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися , подали суду заяви про визнання позову , в яких просили розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги визнають.

Представник відповідача Чопської міської ради Ужгородського району в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надіслали на адресу суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Лукеча Анна Павлівна, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

01.12.2023 р. ухвалою Ужгородського міськрайонного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

23.04.2024 р. ухвалою Ужгородського міськрайонного суду закрито підготовче провадження у справі та призначено рогляд справи.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

Дослідивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Фактичні обставини справи встановлені судом:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кішварда, Угорщина померла дружина позивача ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , копія якого долучена до матеріалів справи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є чоловіком померлої ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 , виданим 27.10.1987 року.

Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,0648 га, яка належала померлій на підставі акту про право власності на землю серія ІІ-ЗК № 038080 від 27.12.2001 року.

Як встановлено судом, у ОСОБА_5 від першого шлюбу народилось двоє синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 14.05.2012 року та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 від 26.11.1997 року. У шлюбі у ОСОБА_5 та ОСОБА_1 народилась донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 від 28.10.1987 року.

Як встановлено судом, на випадок смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 заповіту не залишала.

Відповідачі по справі є дітьми померлої ОСОБА_5 .

Поважними причинами пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини позивач зазначає, що у зв`язку з хронічними кардіологічними, офтальмологічними та ендокринологічними захворюваннями перебував закордоном на постійному та регулярному лікуванні, на підтвердження чого долучив довідку від 19.09.2023 року виданою дільничним лікарем-підприємцем ОСОБА_6 .

Нормативно-правове обґрунтування :

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до нотаріуса ОСОБА_1 не звернувся.

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкоємців та успадковане майно, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Саме, до викладеного вище, зводяться правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України у справі № 6-85цс12 від 26.09.2012 року та у справі 6-1486 цс 15 від 04.11.2015 року.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Саме, до викладеного вище, зводяться правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі № 565/1145/17 від 26.06.2019 року .

Варто також зазначити, що згідно п. 24 Постанови Пленуму №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач обгрунтовує заявлені позовні вимоги тим, що поважними причинами пропуску ним строку для прийняття спадщини було перебування на тривалому лікуванні у зв`язку з хронічними кардіологічними, офтальмологічними та ендокринологічними захворюваннями, що доводиться довідкою від 19.09.2023 року наданою дільничним лікарем-підприємцем ОСОБА_6 .

Обставини наведені позивачем , щодо перебування тривалий час на лікуванні є поважними причинами, у розумінні ч.1 ст. 1272 ЦК України, і є такими , що перешкоджали позивачу на вчинення дій щодо прийняття спадщини , що свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Окрім того, судом враховано і тривалість пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України - доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме тривала хвороба спадкоємця.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, оскільки позивач довів перед судом ті обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог, а тому наявні правові підстави для задоволення позову.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_5 за законом першої черги, а тому надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дружини не суперечитиме закону та не порушить будь-чиїх інших прав та інтересів.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, я ким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Дата складання повного судового рішення у зв`язку з перебуванням судді у відпустці 07.05.2024 року, а відтак датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи є 07.05.2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1269, 1270,1272 ЦК України, ст. ст. 12, 76, 81, 141, 259 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Чопської міської ради Ужгородського району, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Лукеча Анна Павлівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , поважними, визначивши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , додатковий строк тривалістю в два календарних місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 місце смерті Угорщина, м. Кішварда.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання : АДРЕСА_1 );

Відповідач Чопська міська рада (місце знаходження: 89502, Ужгородський р-н., м. Чоп, вул. Берег, 2);

Відповідач ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 );

Відповідач ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 );

Відповідач ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 );

Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Лукеча Анна Павлівна(місце знаходження: АДРЕСА_5 ).

Дата складання повного тексту судового рішення - 07.05.2024.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца