КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року

м. Київ

справа №754/8250/23

провадження №22-ц/824/2192/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Гуля В.В.

суддів: Мельника Я.С., Матвієнко Ю.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Ніколаєнко Олени Миколаївни на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року АТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 01 грудня 2020 року,яка станом на 13 березня 2023 року становить 54 192,42 грн, стягнути судові витрати у розмірі 2 684 грн.

Свої позовні вимоги мотивувало тим, що 01 грудня 2020 року ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим підписав заяву-анкету №б/н від 01 грудня 2020 року.

Відповідно до зазначеного договору відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку, кредитний ліміт було встановлено у розмірі 1 000 грн. У подальшому кредитний ліміт було збільшено до 45 000 грн.

Відповідач зобов`язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Однак, вказані зобов`язання за кредитним договором відповідачем не виконуються, внаслідок чого, станом на 13 березня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 54 192,42 грн, яка складається: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 44 241,42 грн; заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 9 951 грн.

На підставі викладеного та посилаючись на норми статей 4, 5, 19, 184, 28 ЦПК України, статей 509, 525, 526, 527, 530, ч.1 ст. 598, 599, 610, ч.2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, статями 5, 14 Закону Країни «Про захист персональних даних», статі 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» позивач просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 рокупозов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, МФО 305299, рах. НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором б/н від 01 грудня 2020 року у розмірі 44 241,42 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, МФО 305299) судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Не погоджуючись із указаним рішенням суду, представник позивача 04 грудня 2023 року подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати,в частині відмови у задоволені позовної вимоги про стягнення заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом у розмірі 9 951 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін, судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду в частині відмови у задоволенні стягнення процентів за користування кредитом, прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Вказує, що Заяву про приєднання до умов договору та правил надання послуг від 01 грудня 2020 року, підписано особисто відповідачем. Також у вказаній заяві передбачені основні умови кредитування, в тому числі відсотки за користування кредитом.

Зазначили, що сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору, а тому підстави для відмови в задоволені позовної вимоги про стягнення процентів за користування кредитом - відсутні.

Апелянт посилався на постанову Верховного суду по справі № 753/1079/16-ц від 29 липня 2020 року, в якій зазначено, що «під схваленням правочину можуть розумітися будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного правочину, в тому числі повна або часткова оплата товарів (робіт, послуг), їх приймання для використання, реалізації інших прав та обов`язків відповідно до укладеного правочину».

Інші учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 01 грудня 2020 року ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 підписали заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання послуг договір № б/н, в якій містяться персональні дані відповідача, дата та його підпис, а також дані про такі істотні умови кредитування як: валюта рахунку - гривня; тип кредитної картки; кредитний ліміт; базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору на місяць з розрахунку 360 днів у році; термін дії кредитного ліміту, який збігається з терміном дії кредитної картки.

У заяві-анкеті зазначено, що відповідач ознайомився та згодний з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку. Він виразив свою згоду, що ця заява-анкета разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Підтверджує, що вся надана ним інформація правильна та зобов`язується про всі зміни повідомляти банк не пізніше 15 днів від моменту їх виникнення.

Згідно із довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про видані позичальнику кредитні картки, на підставі вказаного договору відповідачу було надано вісім кредитних карток, остання з яких під № НОМЕР_2 з терміном дії до січня 2026 року.

Відповідно до довідки позивача про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , від 12 грудня 2022 року по картковому рахунку позичальника банком встановлено кредитний ліміт у розмірі 45 000 грн.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач надав виписку по картковому рахунку позичальника за договором б/н за період із 01 грудня 2020 року по 18 березня 2023 та розрахунки заборгованості за договором б/н від 01 грудня 2020 року, укладеним між сторонами, станом на 13 березня 2023 року.

За відомостями вказаних розрахунків, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 54 192,42 грн і складається із: заборгованості за тілом кредиту -44 241,42 грн та заборгованість за простроченими відсотками - 9 951 грн.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 01 грудня 2020 року посилався також на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифи, що розміщені на сайті: www.privatbank.ua.

При цьому, судом встановлено, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг позивача, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції вважав, що підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 9 951 грн, відсутні, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Разом з тим, зважаючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредитом у сумі 44 241,42 грн.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав в частині відмови у стягненні відсотків.

З матеріалів справи вбачається, що сторони 01 грудня 2020року підписали Заяву-анкету про приєднання до умов та правил надання послуг, у якій сторони погодили: тип кредиту відновлювана кредитна лінія; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом; тип процентної ставки - фіксована, розмір 42,0% для карти «Універсальна», 40,8% для карти «Універсальна Gold»; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання, розмір 84,0% для карти «Універсальна», 81,6% для карти «Універсальна Gold»; кількість та розмір платежів, періодичність внесення.

У Заяві-анкеті визначено, що повернення кредиту здійснюється шляхом: договірного списання з рахунку клієнта, у т. ч. за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим Договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; - шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту 100 грн., щомісячно; - 10% від заборгованості; але не менше ніж 100 грн., щомісячно - у разі прострочення, починаючи з другого місяця прострочення.

Базова процентна ставка становить 42,0% для карти «Універсальна» та 40,8% для карти «Універсальна Gold»; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних- 84,0% для карти «Універсальна», 81,6% для карти «Універсальна Gold» (п.п. 1.3 - 1.5).

Визначено, що в разі: - неповернення Клієнтом кредиту в строк, зазначений в п. 2.1.1.2.4. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, та/або - в разі, якщо Клієнт не виконав вимогу Банку щодо усунення порушення, в порядку, передбаченому п. 2.1.1.6.1. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, встановленого вимогою Банку, та/або - в разі несвоєчасної сплати Клієнтом мінімального обов`язкового платежу в строк, зазначений в п. 2.1.1.3.1. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку платежу, та/або - в разі настання обставин, передбачених п. 2.1.1.3.5. Договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,0% для карти «Універсальна» та 60,0% для карти «Універсальна Gold».

Пунктом 5.2.1.1.2.12. Договору визначено, що сторони дійшли згоди, що в разі: - неповернення Клієнтом кредиту в строк, зазначений в п. 2.1.1.2.4. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, та/або - в разі, якщо Клієнт не виконав вимогу Банку щодо усунення порушення, в порядку, передбаченому п. 2.1.1.6.1. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, встановленого вимогою Банку, та/або - в разі несвоєчасної сплати Клієнтом мінімального обов`язкового платежу в строк, зазначений в п. 2.1.1.3.1. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку платежу, та/або - в разі настання обставин, передбачених п. 2.1.1.3.5. Договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: - 60,0% - для картки "Універсальна"; - 60,0% - для картки «Універсальна голд»; - 60,0% - для преміальних карток: Platinum, WorldBlackEdition, WorldElite, Infinite, VISA Signature.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частинами 1, 3 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Верховний Суд у постанові від 04 листопада 2020 року по справі № 534/1072/18-ц вказав на те, що апеляційний суд не звернув уваги на те, що в матеріалах справи наявна підписана відповідачем довідка про умови кредитування з використання картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій також визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф, за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

З наведеного вбачається, що між сторонами був укладений договір надання банківських послуг, матеріали справи містять виписки по рахунках, які є первинними банківськими документами, які свідчить, що позивачем надавались, а відповідачем використовувались кредитні кошти. Предметом апеляційного розгляду є питання стягнення з відповідача на користь позивача суми нарахованих на тіло кредиту відсотків за користування кредитними коштами, розмір яких підтверджується у заяві-анкеті, підписаній відповідачем особисто.

Доводи апелянта про погодження усіх істотних умов договору, знайшли підтвердження в матеріалах справи, оскільки у заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 01 грудня 2020 року встановлені наступні умови кредитування: тип кредиту - відновлювальна лінія; сума кредитного ліміту - розмір кредитного ліміту не перевищує: 50 000,00 грн для карт «Універсальна», 75 000,00 грн для карт «Універсальна Gold»; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту - споживчі цілі;тип процентної ставки - фіксована, розмір 42,0% для карти «Універсальна», 40,8% для карти «Універсальна Gold»; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання, розмір 84,0% для карти «Універсальна», 81,6% для карти «Універсальна Gold»; кількість та розмір платежів, періодичність внесення.

Отже колегія суддів дослідивши матеріали справи дійшла до висновку, що доводи апелянта, єобґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи, оскільки угода між сторонами була укладена на умовах, які зазначені в Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг,що свідчить про те, що відповідача було повідомлено про всі істотні умови договору, зокрема щодо порядку стягнення відсотків за користування кредитними коштами.

Таким чином, апеляційний суд дійшов до висновку, що доводи апелянта обґрунтовані. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Оскільки висновки суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача відсотків не відповідають обставинам справи, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 9 951 грн.

Зважаючи на те, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню, на його користь з відповідача ОСОБА_1 згідно вимог ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог, підлягають стягненню понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 750 грн.

Колегія суддів дійшла до висновку про відсутність потреби стягувати пропорційний судовий збір з відповідача, оскільки судом першої інстанції було стягнуто з відповідача судовий збір в розмірі 2 684 грн, що відповідає розміру судового сплаченому під час подачі позовної заяви за вимогами як стягнення тіла кредиту, так і про стягнення за відсотками.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - Ніколаєнко Олени Миколаївни -задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 9 951 грн - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 9 951 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 750 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Гуль В.В.

Судді: Матвієнко Ю.О.

Мельник Я.С.