КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/3522/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/13551/22

29 квітня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний Блюз» адвоката Подоляко Нелі Петрівни на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року, та відповідача ОСОБА_1 на додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Савлук Т.В., у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний Блюз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

29.12.2022 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний Блюз» звернулося до суду з позовомдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення, опалення місць загального користування, єдиного внеску на опалення за період з листопада 2020 року по 30 листопада 2022 року, сума основного зобов`язання-9 188,13 грн, інфляційні нарахування в сумі 423,35 грн та 3% річних в сумі 661,40 грн, судовий збір в розмірі 2 481,00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 5300,00 грн.

В обгрунтуання позовних вимог зазначав, що він ( ОСОБА_1 ) є власником квартири АДРЕСА_1 з 23.07.2013 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» від 28 квітня 2015 року, з 01 червня 2015 року функції управителя будинку виконує зазначене об`єднання, а з 01 червня 2015 року щомісячні внески членів об`єднання та/або власників приміщень на утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна визначені у розмірі 4,40 грн. за 1 кв.м. загальної площі житлових приміщень.

Також, 27 листопада 2020 року відбулися загальні збори ОСББ «Лазурний Блюз» та з 01 листопада 2020 року затверджено щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна для співвласників багатоквартирного будинку у розмірі 7,00 грн. за 1 кв.м.

Рішенням загальних зборів від 26 листопада 2019 року на правління ОСББ «Лазурний блюз» було покладено обов`язок щодо організації опалення будинку в опалюваному сезоні 2019/2020 років та погоджено підписання договорів із суб`єктами господарювання щодо забезпечення початку опалюваного сезону, та затверджено методику нарахування платежів за опалення будинку та встановленообов`язковий для всіх співвласників платіж за опалення будинку.

Крім того, на підставі рішення загальних зборів від 27 листопада 2020 року на правління об`єднання покладено обов`язок щодо організації опалення будинку в опалюваному сезоні за затверджено Методику нарахування платежів за опалення будинку та встановлено обов`язковий для всіх співвласників платіж за опалення будинку, який нараховується і сплачується відповідно до методики. Встановлений обов`язковий для всіх співвласників разовий внесок на підготвку та організацію опалювального сезону 2020/2021, який сплачується протягом 10 календарних днів після прийняття вказаного рішення.

Правління забезпечує створення та ведення реєстру індивідуальних вузлів обліку теплової енергії співвласників. Реєстр повинен бути складено та оприлюднено не пізніше останнього робочого дня першого розрахункового періоду. У разі виявлення співвласником факту відсутності належного йому індивідуального вузлу обліку теплової енергії в Реєстрі, такий співвласник має надати правлінню копії документів, підтверджуючих прийняття індивідуального вузлу обліку попереднім постачальником теплової енергії. Станом на 29 листопада 2021 року відповідачем не було погоджено з правлінням робочий проект індивідуального вузлу обліку і не передано в правління копії відповідних документів, у зв`язку з чим, розрахунок платежу за опалення будинку по квартирі відповідача було здійснено відповідно до порядку, передбаченого для споживачів без індивідуального вузлу обліку.

В результаті систематичної несплати відповідачем послуг з централізованого опалення, опалення місцьзагального користування, єдиного внеску на опалення за період з листопада 2020 року по 30 листопада 2022 року, утворилася заборгованість в розмірі 9 188,13 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року в задоволенні позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний Блюз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 15.11.2023 року представник позивачаОб`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний Блюз» адвоката Подоляко Неля Петрівна подала апеляційну скаргу, в якій просить за результатами апеляційного розгляду справи рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задовлоення позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний Блюз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є незаконним, прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не оцінив і не з`ясував усіх обставин та доказів, на які посилались сторони в обгрунтування своїх вимог та заперечень.

Вказує на те, що судом першої інстанції до спірних правовідносин застосовано положення Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України № 630, які на момент звернення до суду втратили чинність та положення Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №270 від 12.10.2018 року та Закону України «Про житово-комуналыні послуги», які не поширюються на відносини, що виникають, зокрема, між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку під час задоволення потреб співвласників шляхом самозабезпечення.

Згідно з ч.ч. 1, 3 статті 11 ЦКУкраїни цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Тому, посилання суду на нормативні акти, які врегульовують питання надання житлово-комунальних послуг є безпідставиим, оскільки між об`єднанням та співвласником багатоквартирного будинку відсутні правовідиосини характерні для споживача та надавача житлово-комунальних послуг. ОСББ не є надавачем житлово-комунальних послуг; укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг між об`єднанням та співвласниками не передбачено законодавством.

Зазначає, що 29.01.2013 року проведено державну реєстрацію ОСББ«Лазурний блюз», . ОСББ «Лазурний блюз» діє на підставіСтатуту, який затверджено рішенням установчих зборів власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, оформленим протоколом № 1 від 25.01.2013.

Статтею 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку прибудинкової території, водопостачання водовідведення, теплопостачання опалення, вивезення побутових відходівоб`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Враховуючи викладене, розмір внесків (платежів) на утримания спільного майна багатоквартирного будинку, у тому числі і автономної котельні, внесків (платежів) за холодну, гарячу воду, за опалення тощо, а також порядок їх розподілу між усіма співвласниками та оплати, при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення, встановлюються загальними зборами співвласників та реєструються у статутних положеннях об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Встановлення окремого порядку щодо розподілу витрат на опалення багатоквартирного будинку із системою автономного теплопостачання, в якому функціонує об`єднання співвласників багатоквартирного будинку законодавством не передбачено.

В свою чергу, особа, яка є власником квартири, і водночас співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана брати участь у витратах на управліния, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом, у разі нездійснення цією особою таких дій, звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам.

Рішенням загальних зборів ОСББ«Лазурний блюз», оформленим протоколом від 14.12.2020 року, затверджено щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна для співвласників АДРЕСА_2 у наступних розмірах: 7,00 грн./м.кв. загальної площі житлового приміщення та 9,00 грн./кв.м загальної площі нежитловогоприміщення.

Рішенням загальних зборів ОСББ «Лазурний Блюз» від 26.11.2019 року на правління ОСББ «Лазурний Блюз» було покладено обов`язок щодо організації опалення будинку в опалювальному сезоні 2019/2020 років та погоджено підписання договорів із суб`єктами господарювання щодо забезпечення початку опалювального сезону 2019-2020 років. Також, рішенням загальних зборів ОСББ «Лазурний Блюз» від 26.11.2019року було затверджено Методику нарахування платежів за опалення будинку та встановлено обов`язковий для всіх спввласників платіж за опалення будинку, який нараховується і сплачується відповідно до вказаної методики.

У відповідності до п.3.b даної Методики разовий внесок на підготовку та організацію опалювального сезону 2020/2021 років - це обов`язковий разовий внесок у розумінні цього терміну, встановленого Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Також, на підставі рішення Загальних зборів ОСББ «Лазурний Блюз» від 27.11.2020 року встановлено обов`язковий для всіх співвласників разовий внесок на підготовку та організацію опалювального сезону 2020/2021 років, який сплачується протягом 10 (десяти) календарних днів після прийняття рішення Загальними зборами ОСББ.

Доказів визнання недійсними та/або скасування, а також оскарження відповідачем або будь-якою іншою особою рішень загальних зборів співвласників ОСББ «Лазурний блюз», оформлених протоколами від 26.11.2019 року та від 14.12.2020 року матеріали справи не містять.

У відповідності до п.5 даної Методики розрахунок платежу та нарахувань за спожиту теплоенергію для кожного житлового та нежитлового приміщення, що опалюється проводиться протягом 3 (трьох) робочих днів від дня отримання всіх рахунків за розрахунковий місяць від постачальників товарів та робіт, у зв`язку з опаленням будинку. Розрахований платіж у друкованій формі із зазначенням усіх його складових підписується бухгалтером і затверджується головою правління ОСББ «Лазурний блюз», копії оприлюднюються у житлових секціях будинку дошках оголошень дошці оголошень ОСББ.

Проте, відповідач, всупереч рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Лазурний блюз», оформлених протоколами від 26.11.2019рокута від 14.12.2020року, не виконує зобов`язання зі сплати відповідних внесків на утримання будинку та прибудинкової території, а також платежів з опалення будинку, внаслідок чого утворилась заборгованість перед ОСББ в сумі 9188,13 грн.

Також зазначає, що правління ОСББ «Лазурний блюз» забезпечує створення та ведення реєстру індивідуальних вузлів обліку теплової енергії співвласників, який повинен бути складено та оприлюднено не пізніше останнього робочого дня першого розрахункового періоду. Станом на 29 листопада 2021 року відповідачем не було погоджено з ОСББ «Лазурний блюз» робочий проект індивідуального вузлу обліку і не передано в ОСББ копії відповідних документів. У зв`язку з чим, розрахунок платежу за опалення будинку по квартирі відповідача було здійснено відповідно до порядку, передбаченого для споживачів без ідивідуального вузлу обліку.

Відтак, наполягає на тому, що ОСББ «Лазурний Блюз» було правомірно проведено розрахунок платежу за опалення будинку по квартирі відповідача відповідно до порядку, передбаченого для споживачів без індивідуального вузлу обліку.

26.01.2024 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_1 на апеляційну скаргу представника позивача .

У відзиві відповідач зазначає, що на виконання Методики позивача він повідомляв ОСББ на електронну адресу про показники лічильника тепла, що підтверджується роздруківками електронних листів, а саме: 31.12.2020 - 11.130 Гкал, 29.01.2021 - 12.164 Гкал, 11.03.2021 - 13.112 Гкал, 01.04.2021 - 13.258 Гкал, 30.11.2021 - 13.258 Гкал, 30.12.2021 - 13.258 Гкал. 31.01.2022 - 13.258 Гкал.

Водночас, у розрахунку ОСББ за основним зобов`язанням зазначено наступні дані- централізоване опалення: січень 2021 року - 1,034 Гкал, лютий 2021 року - 0,948 Гкал, березень 2021 - 0,146 Гкал, листопад 2021 року - 1.7738.Гкал -вказаний обсяг спожитої відповідачем теплової енергії не підтверджений ОСББ, оскільки з квітня 2021 року по січень 2022 року показники теплового лічильника по його квартирі були без змін - 13.258 Гкал.

Вказує, що 09.02.2023 року (день подання відзиву на позовну заяву ОСББ) він сплатив основну заборгованість за опалення за інший період, відмінний спірному з листопада 2021 року по січень 2022 року у розмірі 2 171,96 грн., інфляційні втрати у розмірі - 231,04 грн. та 3 % річних у розмірі 440,65 грн.

В період з листопада 2021 року по січень 2022 року включно спірний період опалення, в якому ОСББ нараховувало заборгованість за один місяць - листопад, як для власника квартири, який не встановив індивідуальний вузол обліку, а він вважає, що ОСББ повинно здійснювати йому наразхування, як для власника, який встановив такий візол обліку, з урахуванням одинакових показників лічильника, а саме 13.258 Гкал, з квітня 2021 року по січень 2022 року.

Також, вказує на те, що суд першої інстанції правомірно застосував до спірних правовідносин норми законодавства України, які діяли в період спірних правовідносин по оплаті послу з централізованого опалення з листопада 2021 року по січень 2022 року включно. Зазначає, що ОСББ «Лазурний Блюз» в апеляційній скарзі не наводить жодного обгрунтування, чому до спірних правовідносин не повинен застосовуватись Порядк прийняття приладу обліку на абонентський облік, затверджений Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарва № 270 від 12.10.2018 року.

Наполягає на тому, що ОСББ «Лазурний Блюз» достеменно було відомо про встановлення відповідачем у своїй квартирі вузла обліку теплової енергії, оскільки з квитанцій ОСББ «Лазурний Блюз» за лютий і березень 2021 вбачається, що ОСББ враховує показники індивідуального вузлу обліку відповідача та здійснює розрахунки, як для власників квартир, які встановили вузол обліку.

Звертає увагу суду, що Методикою не визначено, хто виконує періодичну повірку засобу вимірювальної техніки, не передбачено обов`язок співвласника надавати ОСББ документи щодо індивідуального вузла обліку, як і не визначено, хто передає і бере на облік індивідуальні вузли обліку теплової енергії (квартири тепла), за умови, що робочий проект такого вузла погоджено з ОСББ «Лазурний блюз», а також виконано періодичну повірку засобу вимірювань, що входить до складу відповідного вузла обліку.

В судове засідання апеляційного суду представник позивача Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку « Лазурний блюз» повторнр не з`явився. Про день та час слуханння справи позивач повідомлений судом в установленому порядку, причину неявки свого представника не повідомив, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його вілдсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив скаргу залишити без задовллення, а рішення суду першої інстанції- залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний Блюз» адвоката Подоляко Нелі Петрівни не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.01.2013 року було проведено державну реєстрацію ОСББ«Лазурний блюз», .

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» діє на підставі Статуту, який затверджено рішенням загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» (протокол від 12 грудня 2019 року).

Згідно Статуту ОСББ «Лазурний блюз» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за місцезнаходженням: місто АДРЕСА_2 .

Метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

Відповідно до п. 3.2., 3.2.1. Статуту ОСББ «Лазурний блюз» неподільне майно, до якого належить й інженерні комунікації та технічні пристрої, які забезпечують санітарно-гігієнічні умови та безпечну експлуатацію квартир (зокрема, загальні будинкові мережі електропостачання), перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку.

На підставі рішення загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» від 28 квітня 2015 року, з 01 червня 2015 року функції управителя будинку виконує ОСББ «Лазурний блюз», з 01 червня 2015 року встановлено щомісячні внески членів ОСББ та/або власників приміщень на утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 та прибудинкової території, за експлуатацію неподільного та загального майна у розмірі 4,40 грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщень. Вирішено для приміщень, що наведенні в Додатку №2 до цього протоколу не нараховувати внески на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна протягом шести місяців, починаючи з 01 червня 2015 року. Натомість, з метою справедливої участі всіх власників у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна, встановити власникам зі списку (додаток №2 до цього протоколу) єдиноразовий компенсаційний внесок на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна, який підлягає нарахуванню в момент укладання договору відносин власника приміщення із ОСББ або 01 грудня 2015 року у розмірі, що розраховується за формулою: для житлових приміщень - загальна площа квартири помножена на 26,40 грн.; для нежилих приміщень - загальна площа приміщення помножена на 39,00 грн.; для машино-місця в підземному паркінгу встановити компенсаційний внесок у розмірі 1400,00 грн за одне паркомісце.

Рішенням загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» від 10 жовтня 2015 року затверджено та встановлено з 01 листопада 2015 року розмір внеску на організацію цілодобової охорони прибудинкової території у розмірі 100,00 гривень.

Рішенням загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» від 26 листопада 2019 року погоджено підписання головою правління договорів (у тому числі тих, що були укладенні з 01 листопада 2019 року) із наступними суб`єктами господарювання щодо забезпечення початку опалюваного сезону 2019-2020 років: з КЕТЦ - щодо проведення експертизи охорони праці; з ТОВ «Сіріус Сеніда» - щодо технічного обслуговування вузлів обліку газу та газорозподільчого обладнання; з ПАТ «Київгаз» - щодо розподілу природного газу; з КП «Київтеплоенерго» - щодо експлуатації та технічного обслуговування котельної; з ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», НАК «Нафтогаз України», або з іншим постачальником природного газу - щодо постання природного газу». Затверджено Методику нарахуванню платежів за опалення будинку та встановлено обов`язковий для всіх співвласників платежів за опалення будинку, який нараховується і сплачується відповідно до вказаної методики.

Рішенням загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» від 14 грудня 2020 року, затверджено щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна для співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 у наступних розмірах: 7,00 грн./кв.м. загальної площі житлового приміщення; 9,00 грн./кв.м. загальної площі нежитлового приміщення. Нарахування затвердженого щомісячного внеску, відбувається,починаючи з листопада 2020 року.

Затверджено Методику нарахування платежів за опалення будинку та встановлено обов`язковий для всіх співвласників багатоквартирного будинку платіж за опалення будинку, який нараховується відповідно до вказаної методики нарахування платежів за опалення будинку. Затверджено разовий внесок на підготовку та організацію опалювального сезону 2020/2021 років, для всіх співвласників житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна багатоквартирного будинку та сплачується протягом 10 календарних днів після прийняття рішення загальних зборіва ОСББ «Лазурний блюз», яким затверджено дану методику. Разовий внесок на підготовку та організацію опалюваного сезону 2020/2021 років нараховується у відповідності до п. 8 Методики нарахування платежів за опалення будинку.

Судом також встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

17 червня 2020 року комісією в складі: представника ТОВ «Монтажне підприємство «Українські системи обліку» Ковальова І.В. та замовника ОСОБА_1 складено Акт №4644 про зняття та встановлення лічильники тепла в квартирі АДРЕСА_1 , відповідно до якого лічильник заводський номер 6DME41 55374391 встановлено після періодичної повірки 03 липня 2020 року.

30 червня 2020 року Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» видано Свідоцтво про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювальної техніки №24-1-5/2671К, яким встановлено, що теплолічильник «SHARKY 774» зав. № 6DME41 55374391, за результатами повірки, засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ EN 1434.

ОСОБА_1 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка передбачена Методикою ОСББ «Лазурний блюз»здійснювалися направлення показників теплолічильника «SHARKY 774» зав. № 6DME41 55374391, а саме: 30 січня 2020 року - 9.662 Гкал; 31 грудня 2020 року - 11.130 Гкал; 29 січня 2021 року - 12.164 Гкал; 11 березня 2021 року - 13.112 Гкал; 01 квітня 2021 року - 13.258 Гкал; 15 березня 2021 року - 13.258 Гкал; 30 листопада 2021 року - 13.258 Гкал; 30 грудня 2021 року - 13.258 Гкал; 31 січня 2022 року - 13.258 Гкал; 29 січня 2023 року - 14.422 Гкал; 28 лютого 2023 року - 15.812 Гкал.

В матеріалах справи наявні платіжні квитанції на сплату житлово-комунальних послуг централізованого опалення та опалення місць загального користування, які відповідачем скеровані ОСББ «Лазурний Блюз», а саме: повідомлення № 2М від 28 лютого 2021 року, повідомлення №3М від 31 березня 2021 року.

Повідомлення №2М від 28 лютого 2021 року містить інформацію, а саме: вид платежу: централізоване опалення; одиниця: Гкал; ставка: 1490,79; Об`єм: 0,948; сума: 1413,27; нараховано: 1413,27; показники лічильників: 13,112/12,164.

Повідомлення №3М від 31 березня 2021 року: вид платежу: централізоване опалення; одиниця: Гкал; ставка: 1319,18; об`єм: 0,146; сума: 192,60; нараховано: 192,60; показники лічильників: 13,258/13,112.

Тобто, при формуванні рахунку на оплату послуг централізованого опалення за адресою: квартира АДРЕСА_1 , виконавцем ОСББ «Лазурний Блюз» було прийнято та відображено показання теплолічильника споживача ОСОБА_1 .

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачу нараховані суми до сплати за спожиті послуги централізованого опалення, опалення місцьзагального користування, єдиного внеску на опалення за період з листопада 2020 року по 30 листопада 2022 року в розмірі 9 188,13 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний Блюз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення, опалення місць загального користування, єдиного внеску на опалення за період з листопада 2020 року по 30 листопада 2022 року, суму основного зобов`язання 9 188,13 грн, інфляційних нарахувань в сумі 423,35 грн та 3% річних в сумі 661,40 грн, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем не доведено розмір заборгованості,нарахованої за послуги з централізованого опалення, опалення місцю загального користування, єдиного внеску на опалення, оскільки з наданих позивачем розрахунків заборгованості неможливо прослідкувати, чи враховано позивачем наявність в квартирі відповідача установленого теплолічильника після періодичної повірки.

Оскільки позивачем не доведено факту виникнення у відповідача зобов`язання щодо сплати боргу за фактично спожиті житлово-комунальні послуги, то наявні підстави для відмовмови у задоволенні вимогипозивачапро стягнення з відповідача інфляційних витрат у розмірі 423,35 грн., трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 661,40 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2023 року відповідає.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За правилами ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. (ст. 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Обов`язки співвласників багатоквартирного будинку визначені статтями 7, 15 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», відповідно до яких співвласники зобов`язані, в тому числі, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

У залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання), укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (стаття 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання.

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (частина 6 статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Частиною 1 статті 20 вказаного Закону встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Частина 3 статті 23 цього Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються Статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства, особа, яка є власником квартири, і водночас співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом, у разі нездійснення цією особою таких дій, звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам.

Реалізація вказаних вище положень здійснюється на підставі статті 12 Закону, яка передбачає, що управління багатоквартирним будинком об`єднання здійснює через свої органи управління.

Як визначено положенням статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦКУкраїни, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦКУкраїни порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦКУкраїни боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 5 Статуту ОСББ «Лазурний Блюз» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення, а відтак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неналежне виконання позивачем своїх обов`язків щодо прийняття відповідачів в члени ОСББ з роз`ясненням всіх їх прав та обов`язків.

Верховний Суд у постанові від 05.09.2020 року у справі №906/884/19 дійшов висновку про те, що рішення загальних зборів, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком, є обов`язковими для власників житлових приміщень, які в силу прямої норми закону несуть тягар утримання належного їм майна та зобов`язані виконувати прийняті відповідно до статуту рішення ОСББ.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладених у постанові від 06.07.2018 у справі № 910/582/17, від 17.07.2018 у справі №910/6356/16, від 15.05.2019 у справі №761/10136/16-ц, від 24.01.2020 у справі №910/1395/19.

Отже, рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Лазурний блюз», які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин, є чинними, в судовому порядку не скасовані та не визнані недійсними.

У справі, що переглядається позивач наполягає на тому, що відповідачем не в повному обсязі виконувалися обовязкові для виконання рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Лазурний блюз», внаслідок чого утворилася заборгованість за послуги централізованого опалення, опалення місцю загального користування, єдиного внеску на опалення за період з листопада 2020 року по 30 листопада 2022 рокуу розмірі 9 188,13 грн.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою-другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Обов`язок вчасної періодичної повірки засобу вимірювальної техніки, що входить до складу відповідного вузла обліку теплової енергії (квартирного лічильника тепла) покладено на власників квартир.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 17 червня 2020 року було здійснено повірку лічильника тепла в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується актом №4644 про зняття та встановлення, відповідно до якого лічильник, заводський номер 6DME41 55374391, встановлено після періодичної повірки 03 липня 2020 року.

30 червня 2020 року Державним підприємством«Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», видано Свідоцтво про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювальної техніки №24-1-5/2671К, відповідно до якого встановлено, що теплолічильник «SHARKY 774» зав. № 6DME41 55374391, за результатами повірки, засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ EN 1434.

Відтак, акт №4644 від 17 червня 2020 року є належним та допустимим доказом у справі, оскільки повірка лічильника була здійсненна до виникнення заборгованості зі сплати платежів за опалення будинку.

Також, судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, позивачем не спростовано, що на виконання рішень ОСББ «Лазурний Блюз» та Методики відповідач вчасно надсилав показники лічильника тепла на електронну адресу , що підтверджується роздруківками електронних листів, а саме: 31.12.2020 - 11.130 Гкал, 29.01.2021 - 12.164 Гкал, 11.03.2021 - 13.112 Гкал, 01.04.2021 - 13.258 Гкал, 30.11.2021 - 13.258 Гкал, 30.12.2021 - 13.258 Гкал. 31.01.2022 - 13.258 Гкал.

В матеріалах справи наявне повідомлення №2М від 28 лютого 2021 року, яке містить інформацію, а саме: вид платежу: централізоване опалення; ддиниця: Гкал; ставка: 1490,79; об`єм: 0,948; сума: 1413,27; нараховано: 1413,27; показники лічильників: 13,112/12,164, а також повідомлення №3М від 31 березня 2021 року: вид платежу: централізоване опалення; одиниця: Гкал; ставка: 1319,18; об`єм: 0,146; сума: 192,60; нараховано: 192,60; показники лічильників: 13,258/13,112.

З вказаних повідомлень вбачається, що при формуванні рахунку на оплату послуг централізованого опалення в квартирі АДРЕСА_1 ОСББ «Лазурний Блюз» було прийнято та відображено показання теплолічильника споживача ОСОБА_1 .

Належних та допустимих доказів, в розумінні чинного ЦПК України, на обгрунтування поважності неврахування та/або врахування не в повному осязі показників личильника тепла, розміщеного в квартирі АДРЕСА_1 , у спірний період ОСББ «Лазурний Блюз» ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції не надано.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те що, пред`являючи позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги централізованого опалення, опалення місцю загального користування, єдиного внеску на опалення за період з листопада 2020 року по 30 листопада 2022 року в розмірі 9 188,13 грн, позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір нарахованої ним заборгованості за послуги з централізованого опалення, опалення місцю загального користування, єдиного внеску на опалення.

Згідно з вимогами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК Цкраїни.

Як роз`яснив Верховний Суд України у правовій позиції від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України.

Оскільки факт порушення відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати за спожиті послуги централізованого опалення, опалення місцю загального користування, єдиного внеску на опалення за період з листопада 2020 року по 30 листопада 2022 рокуне доведений позивачем, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних витрат у розмірі 423,35 грн, трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 661,40 грн.

Доводи апеляційної скарги представника позивача про те, що відповідачем не повідомлено позивача про встановлення ним в квартирі індивідуального вузлу обліку і не передано копії відповідних документів, торозрахунок платежу за опалення відповідача було правомірно здійснено відповідно до порядку, передбаченого для споживачів без індивідуального вузлу обліку, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 у справі № 461/9578/15звернула увагу на те, що в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зроблено висновок про те, що добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією судів, в матеріалах справи містяться повідомлення відправлені відповідачем на офіційну електронну адресу ОСББ «Лазурний Блюз»про показники лічильника тепла, який встановлений в квартирі АДРЕСА_1 .

Також, з сформованих ОСББ «Лазурний Блюз» повідомлень №2М від 28 лютого 2021 року, №3М від 31 березня 2021 року вбачається, що позивачем при формуванні рахунку на оплату послуг враховано показники лічильника тепла, який встановлений в квартирі АДРЕСА_1 .

Відтак, позивач знав, що в квартирі АДРЕСА_1 наявний індивідуальний лічильник тепла та враховував передані відповідачем показники вкащзаного лічильника при здійсненні розрахунків платежів відповідача за опалення .

Поряд з цим, при формуванні рахунку на оплату послуг у спірний період ОСББ «Лазурний Блюз»перестало враховувати показники лічильника тепла, який встановлений в квартирі АДРЕСА_1 . Належних та допустимих доказів поважності причин неврахування таких показників не не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСББ «Лазурний блюз» про стягнення з відповідача зборгованості в розмірі 9 188,13грн.

Доводи апеляцйної скарги про те, що судом першої інстанції до спрірних правовідносин неправильно застосовано положення Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №270 від 12.10.2018 року та Закону України «Про житово-комуналыні послуги», які не поширюються на вказані правовідносини, не залуговують на увагу, оскільки не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 376 ЦПК України).

Помилковими є доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, фактам та обставинам справи, оскільки оскаржуване рішення про недоведеність позивачем позовних вимог прийнято на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були надані до суду у визначеному процесуальним законом порядку та були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта та їх відображення в оскаржуваному рішенні, питання обґрунтованості висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з оцінкою судом першої інстанцій доказів у справі, неправильним, на думку апелянта, встановленням обставин справи та не містять посилань на неправильне застосування норм матеріального права, що не може бути підставою для скасування рішення суду першої.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, доводи, викладені представником позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний Блюз» адвокатом Подоляко Нелею Петрівною в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний Блюз» адвоката Подоляко Нелі Петрівни.

Також, 12.10.2023 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено додаткове рішення про відмовуу задоволенні заяви представника відповідача - адвоката Куликова Олександра Андрійовича про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний Блюз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить за результатами апеляційного розгляду справи додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення з ОСББ «Лазурний Блюз» на користь ОСОБА_1 5 119,60 грн у відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у суді першої інстанції.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що додаткове рішення суду першої інстанції є незаконним, прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, без врахування правових висновків Верховного Суду.

Вказує, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного додаткового рішення не врахував правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, та Касаційного адміністративного суду зід 28.09.2021 року у справі № 160/12268/19, та Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі N 648/1102/19, від 02 грудия 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 19 травня 2021 року у справі № 754/12116/18, від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18, згідно з якими витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Зазначає, що представником відповідача було подано копії договору про надання правової допомоги б/н від 09.02.2023 року, замовлення надання правової допомоги №o 1 від 09.02.2023 року до договору про надання правової допомоги б/н від 09.02.2023 року, протокол наданих послуг по замовленню на надання правової допомоги № 1 від 09.02.2023 року до договору про надання правової допомоги б/н від 09.02.2023 року за період з 09.02.2023 року по 31.07.2023 року, акту надання послуг від 31.07.2023 року та рахунок на оплату від 31.07.2023 року . Вказані документи підтверджують обсяг та вартість наданих послуг і виконаних робіт та підлягають стягненню з позивача, якому відмовлено у задоволенні позову.

Звертає увагу, що позивачем не подано клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами та вартість наданих послуг є співмірною з ціною позову.

Відтак, вважає, що 5 119,60 грн є співмірною сумою витрат на правову допомогу за підготовлені адвокатом дві заяви по суті, а саме: відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а додаткове рішенняДніпровського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2023 року скасуванню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.02.2023 року між адвокатом Куликовим Олександром Андрійовичем та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги б/н, відповідно до предмета договору, в порядку та на умовах, визначених даним договором, адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу щодо захисту клієнта, представництва його інтересів у судових органах та у справах досудового врегулювання спорів або надання консультацій щодо захисту та представництва клієнта, а клієнт зобов`язується належним чином прийняти її та оплатити. Детальний опис правової допомоги, що надається клієнту, бажаний результат, за його наявності, її вартість та порядок оплати і порядок відшкодування фактичних витрат, понесених в ході надання правової допомоги, визначаються погодженими сторонами замовленнями на надання правової допомоги, які з моменту підписання сторонами стають невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 2.1. договору обсяг правової допомоги, яку замовляє клієнт, погоджується сторонами шляхом підписання замовленням.

Згідно з п. 4.1. договору, загальна вартість договору визначається як сума вартості правової допомоги, наданої у відповідності до погоджених сторонами замовлень та підтверджується актами надання послуг, підписаними сторонами протягом строку дії договору. Якщо вартість правової допомоги буде визначена сторонами в іноземній валюті, її перерахунок у гривню здійснюється згідно офіційного курсу гривні щодо іноземної валюти, встановленого Національним банком України, встановленого на дату формування відповідного рахунку, та опублікованому на офіційному Веб-сайті Національного банку України: HTTPS://BANK.GOV.UA/CONTROI/UK/CURMETAL/DETAIL/CURRENCY PERIOD=DAILY.

Відповідно до п. 4.2.1 договору, вартість правової допомоги адвоката визначається, виходячи із погодинної тарифної ставки адвоката, наведеної в додатку №1 до цього договору на основі фактично витраченого часу на надання правової допомоги клієнту, що підтверджується детальним описом робіт (протокол наданих послуг) детальний опис робіт ( протокол наданих послуг) обов`язково повинен містити наступну інформацію: найменування клієнта, реквізити договору та замовлення, завдання клієнта, період надання правової допомоги, її детальний перелік та зміст, кількість часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, виражену погодинно, розмір тарифної ставки адвоката, її гривневий еквівалент, загальну кількість сторін надання правової допомоги та загальну вартість правової допомоги.

09 лютого 2023 року між адвокатом Куликовим Олександром Андрійовичем та ОСОБА_1 підписано додаток №1 до договору про надання правової допомоги б/н, відповідно до якого, сторони погодили погодинну тарифну ставку адвоката Куликова Олександра Андрійовича становить 35 доларів США.

09 лютого 2023 року між адвокатом Куликовим Олександром Андрійовичем та ОСОБА_1 підписано додаток №2 до договору про надання правової допомоги б/н, відповідно до якого, підписано Замовлення на надання правової допомоги, відповідно до змісту правової допомоги, що надається: представництво інтересів клієнта у Дніпровському районному суді міста Києва і складання процесуальних документів під час здійснення судочинства в межах справи №755/13551/22.

Вартість послуг визначається на підставі кількості часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги і розміру погодинної тарифної ставки адвоката на надання правової допомоги, зазначеної в додатку 2 до договору про надання правової допомоги б/н 09.02.2023 року, який визначається в порядку, визначеному сторонами у п. 4.2.1. договору про надання правової допомоги б/н від 09 лютого 2023 року. Оплата за правову допомогу здійснюється у національній валюті України - гривні, впродовж 30 робочих днів з момент виставлення рахунку на оплату.

31 липня 2023 року між адвокатом Куликовим Олександром Андрійовичем та ОСОБА_1 підписано Акт наданих послуг, відповідно до якого виконавцем були виконанні наступні роботи (надані такі послуги): підготовка відзиву на позовну заяву по справі №755/13551/22 (2,30 год.); підготовка заперечень на відповідь на відзив №755/13551/22 (1,30 год.). Всього кількість годин складає 4 години. Загальна вартість робіт (послуг) складає в розмірі 5 119,60 гривень

Адвокатом Куликовим Олександром Андрійовичем складено протокол наданих послуг за період 09 лютого 2023 року по 31 липня 2023 року, відповідно до якого 09 лютого 2023 року підготовка відзиву на позовну заяву по справі №755/13551/22 - затрачений час 2,30 год., погодинна ставка 35,00 USD, сума у валюті проекту 87,50 USD, курс валют 36,56860, сума в грн. 3 199,75 грн.; 08 березня 2023 року підготовка заперечень на відповідь на відзив №755/13551/22 - затрачений час 1,30 год., погодинна ставка 35,00 USD, сума у валюті проекту 52,50 USD, курс валют 36,56860, сума в грн. 1919,85 грн.

Адвокатом Куликовим Олександром Андрійовичем здійснено рахунок на оплату від 31 липня 2023 року, відповідно до якого, постачальник: адвокат Куликов Олександр Андрійович, покупець: ОСОБА_1 , товар (роботи, послуги): правова допомога, а саме: підготовка відзиву на позовну заяву по справі №755/13551/22 (2,30 год.); підготовка заперечень на відповідь на відзив №755/13551/22 (1,30 год.), сума до оплати: 5 119,60 гривень.

31 липня 2023 року адвокатом Куликовим Олександром Андрійовичем виставлено клієнту ОСОБА_1 рахунок на оплату послуг, який складає в загальному розмірі 5 119,60 грн.

Відмовляючи в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Куликова Олександра Андрійовича про ухвалення додаткового судового рішення, суд першої інстанції вказав на те, що представником відповідача - адвокатом Куликовим Олександром Андрійовичем всупереч п. 4.2 договору про надання правової допомоги б/н від 09 лютого 2023 року, п. 2.2. замовлення на надання правової допомоги №1 від 09 лютого 2023 року, не долучено до матеріалів заяви документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2023 року не відповідає.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 вказаного Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Разом з тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, актів виконаних робіт тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Водночас, за змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки сформульовані в пунктах 106-108 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини «Гурепка проти України № 2» наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Отже, ЦПК України передбачено процесуальні гарантії для сторони щодо можливості стягнення витрат за правничу допомогу понесених відповідачем за рахунок позивача у випадку відмови в задоволенні позовних вимог.

При компенсації правничих витрат відповідача у справі за рахунок позивача із застосуванням частини п`ятої статті 142 ЦПК України має бути встановлена необґрунтованість дій позивача, пов`язаних з розглядом справи по суті, та необхідність понесення витрат відповідачем з надання правничої допомоги в порушеній позивачем справі (необхідність ознайомлення адвокатом з матеріалами справи, подання відзиву відповідачем у справі, участь адвоката в судових засіданнях, вчинення дій щодо збирання доказів та інше).

Враховуючи наведені положення процесуального законодавства та, беручи до уваги підтверджений матеріалами справи і не спростований факт надання адвокатом Куликовим Олександром Андрійовичем професійної правничої допомоги відповідачу у цій справі у суді першої інстанції на суму 5 119,60 грн, колегія суддів дійшла висновку, що додаткове рішення у справі слід скасувати та прийняти нове рішення, згідно з яким стягнути з позивача на користь відповідача 5 119,60 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що відмовляючи в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Куликова Олександра Андрійовича про відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 137, частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Отже, наведені у апеляційній скарзі доводи щодо неправильного застосування судом першої інстанції у зазначеному випадку положень глави 8 ЦПК України, якими унормовано інститут судових витрат, підтверджено матеріалами справи.

Беручи до уваги викладене та, зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, відсутність клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанцій у заявленій сумі.

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 підлягає задоволенню, додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2023 року скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Куликова Олександра Андрійовича та стягнення з ОСББ «Лазурний Блюз» на користь ОСОБА_1 5 119,60 грн у відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у суді першої інстанції.

Згідно вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України , якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

За результатами апеляційного перегляду даної справи апеляційну скаргу представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний Блюз» адвоката Подоляко Нелі Петрівни залишено без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року без змін, тому розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Водночас, вимоги про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу не відносяться до позовних та не впливають на розмір ставки судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви.

Відтак, при апеляційному оскарженні судового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу судовий збір не сплачується, оскільки розмір судового збору при поданні позову не залежить від вимоги щодо розміру та порядку розподілу судових витрат. Вказані питання не є самостійними позовними вимогами та не входять до ціни позову, тому не підлягають оплаті окремо при зверненні до суду із позовом, тобто не є об`єктом справляння судового збору. Подібні правові висновки щодо необхідності сплати судового збору у випадку оскарження додаткового рішення викладені в постановах Верховного Суду по справі від 20 грудня 2019 року у справі № 240/6150/18, № 2040/6743/18 від 21 липня 2022 року.

Оскільки судовий збір за подання апеляційної скарги на додаткове рішення суду щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу не підлягає сплаті, то підстави для розподілу судових витрат за подання апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний Блюз» адвоката Подоляко Нелі Петрівни залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2023 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Куликова Олександра Андрійовича про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний Блюз» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 5 119,60 грн у відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у суді першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Судді: