УХВАЛА

про забезпечення позову

24.04.2024 м. Бар Вінницької області

Суддя Барського районного суду Вінницької області Питель О.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення коштів,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Барського районного суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення коштів.

Позивач подав заяву про забезпечення позову, у якій він просить зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 62413744 про примусове виконання виконавчого напису № 9854 від 28.04.2020, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" заборгованості у розмірі 9008 грн. На обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказав, що між вказаним заходом забезпечення позову та позовною вимогою існує прямий зв`язок, а невжиття заходу забезпечення позову може призвести до утруднення та унеможливлення виконання рішення суду у даній справі, а саме до того, що кошти позивача будуть стягнуті до вирішення справи судом і позивач не зможе захистити або поновити свої права у межах цього судового провадження без нових звернень до суду. До заяви про забезпечення позову заявник не долучив квитанцію про сплату судового збору, натомість просив звільнити його від сплати судового за подання даної заяви на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, про що також зазначено у постанові Верховного Суду від 19.10.2022 справі № 743/1481/21.

Ознайомившись із заявою, дослідивши документи, що долучені до неї, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до даних копії виконавчого напису від 28.04.2020 приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. (зареєстрованого в реєстрі за № 9854), запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" заборгованість, оскільки він є боржником за кредитним договором № 222536 від 12.07.2018, укладеним з ТОВ "Авентус Україна", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія". Загальна сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", становить 9008 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим написом нотаріуса та постановою ВП № 62413744 від 14.03.2024 звернуто стягнення на доходи боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов може бути забезпечений зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Пленум Верховного Суду України у постанові "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006 у п. 4 роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний з позовною вимогою, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову, суд ураховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно з п. 43 Рішення у справі "Шмалько проти України", право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а, відтак, і до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом України у постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд ураховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З урахуванням викладеного вище та наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, керуючись принципом розумності, необхідністю забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, є обґрунтованими, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а, відтак, порушить права заявника на судовий захист.

Щодо клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

У постанові від 19.10.2022 у справі № 743/1481/21 Верховний Суд зазначив, що позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач, як споживач фінансових послуг за кредитним договором, звільнений від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»,

На підставі викладеного, керуючись ст. 149-153, 157, 258-260, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем 28.04.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 9854, про стягнення боргу за кредитним договором № 222536 від 12.07.2018 з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" у розмірі 9008 грн, у виконавчому провадженні № 62413744 від 25.06.2020, що відкрите приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Романом Васильовичем.

Копію ухвали для виконання надіслати приватному виконавцю виконавчого м. Києва Клименку Роману Васильовичу (вул. Поправки Юрія, 6, офіс 31, м. Київ, 02094).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя