Провадження № 2/635/360/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Назаренко О.В.

за участю секретаря судового засідання Сліпченко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігоря Романовича про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами,-

ВСТАНОВИВ:

приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігор Романовичзвернувся до суду з поданням, в якому просить визначити частки майна боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 за N 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Харківського районного суду Харківської області та визначено за Полтавським районним судом Полтавської області.

Зазначена справа надійшла до Харківського районного суду Харківської області на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 29 листопада 2023 року.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 березня 2024 року прийнято в провадження судді Назаренка Олега Володимировича цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігоря Романовича про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. Призначено розгляд подання у відкритому судовому засіданні.

Враховуючи, що в судове засідання всі учасники справи не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, оглянувши матеріали цивільної справи, прийшов до наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( частина 1 статті 2 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина 1 статті 3 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Конституцією України передбачається низка гарантій, однією із яких є право судового захисту, що передбачена статтею 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Передбачене пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" (Alimentaria Sanders S.A. проти Іспанії).

Отже, у дотриманні стандартів доступу до суду, передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції, важливе значення має добросовісна поведінка позивача та його представника.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено статтею 223 ЦПК України, частиною п`ятою цієї статті передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Наведена норма кореспондується із закріпленим у пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України правилом, за яким суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

В розумінні ЦПК України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді цивільної справи.

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 3 статті 131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що заявник двічі не з`явився до суду для розгляду справи, зокрема у судові засідання, призначені на 02 квітня 2024 року, 21 травня 2024 року, про день час та місце яких був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв.

Крім того суд звертає увагу, що заяв або клопотань про розгляд справи за відсутністю заявника до суду не надано.

Також, неявка заявника позбавила суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору.

Враховуючи, що заявник повідомлений належним чином про призначення судових засідань, повторно не прибув у судове засідання без повідомлення поважних причин неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав, суд приходить до висновку про можливість застосування визначеного частиною п`ятою статті 223 ЦПК України та пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України правового наслідку неявки позивача (заявника) в судове засідання, а саме залишення подання без розгляду.

Згідно частини 2 статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 44, 131, 247, 223, 257, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігоря Романовича про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право на звернення до суду повторно після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Ухвала складена та підписана суддею 21 травня 2024 року.

Суддя О.В.Назаренко