Справа № 462/1941/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2024 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши в спрощеному позовному провадженні позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що 18 серпня 2021 року, в м. Львові на вул. Городоцька, 139 сталася ДТП, винним в якій було визнано відповідача ОСОБА_1 . Так, цивільна відповідальність потерпілого ОСОБА_2 , була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та йому було відшкодовано завдані збитки. Відтак, просить суд стягнути з відповідача на його користь 8 266, 12 грн., оскільки саме ОСОБА_1 , є відповідальною особою за завдані потерпілому збитки.

Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви разом з додатками у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, однак такі було повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позовні вимоги слід задовільнити повністю, з огляду на наступне.

Судом було встановлено, що постановою Залізничного районного суду м. Львова від 19 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, згідно вказаної постанови ОСОБА_1 , 18 серпня 2021 року о 15 год. 30 хв. у м. Львові по вул. Городоцькій, 139, керуючи автомобілем Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 , проявив неуважність та не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai i40, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів та завдало матеріальні збитки. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, 13.1 ПДР України та ст. 124 КУпАП.

Вказане також стверджується повідомленням ОСОБА_2 про дорожньо-транспортну пригоду зі схемою та заявою про здійснення відшкоування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП від 20 серпня 2021 року.

Як вбачається з полісу №ЕР-204786013, транспортний засіб Hyundai i40, державний номерний знак НОМЕР_2 водія ОСОБА_2 , було застраховано в ПАТ «СК «Укаїнська страхова група»

Згідно перевірок чинності полісу внутрішнього та міжнародного страхування, поліс на транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 на 18 серпня 2021 року не знайдено.

В матеріалах справи також міститься звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Hyundai i40, згідно якого вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 6516,12 грн. Суду також надано протокол №3744/21 від 10 вересня 2021 року та ремонтну калькуляцію №21891 від 17 вересня 2021 року.

Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_2 , здійснено виплату 6516,12 грн., з фонду захисту потерпілих. Вказане також стверджується довідкою№1 від 07 грудня 2021 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та платіжною інструкцією №1108351 від 17 грудня 2021 року.

Крім того, суду було надано платіжну інструкцію №202068 від 11 січня 2022 року, про оплату послуг за врегулювання по справі №78845, згідно номерного знаку НОМЕР_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правову відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП не застраховано.

Згідно ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Основними завданнями Страховика є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відносини у сфері страхування майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб регулюються Законом України «Про страхування» N85/96-BP від 07 березня 1996 року (далі «Закон N85/96-BP») та загальними нормами цивільного права.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 1 cт. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону N85/96-BP визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (відшкодування збитків у порядку суброгацїї).

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК.

Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду в адміністративній справі, за якою відповідача визнано винним у вчиненні ДТП, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілій стороні відшкодована матеріальна шкода, у позивача виникло право зворотньої вимоги саме до відповідача, як до винної особи, в розмірі понесених витрат, що складають 8266,12 грн., оскільки дана особа на момент ДТП не мала договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому слід позов задовольнити повністю.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору в розмірі 3028 грн.

Керуючись ст.ст.4,12,13,77,81,141,223,263-265,354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 /РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 / на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України /місцезнаходження: місто Київ, Русанівський бульвар, 8, / заборгованість в розмірі 8266 /вісім тисяч двісті шістдесят шість/ гривень 12 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 /РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 / на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України /місцезнаходження: місто Київ, Русанівський бульвар, 8, код ЄДРПОУ: 21647131/ судовий збір в розмірі 3028 / три тисячі двадцять вісім/ гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.І. Ліуш