Єдиний унікальний номер 341/1747/23
Номер провадження 2/341/39/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 травня 2024 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області, у складі:

головуючого судді Куценка М.О.

за участі секретаря судового засідання: Сегін І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Бурштинської міської ради про позбавлення батьківських прав та збільшення (зміну) розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дітей із розміру 3500 гривень щомісячно на 4000 грн. на кожну дитину щомісяця починаючи з часу вступу рішення суду у законну силу і проводити до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування вимог у позові зазначено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шлюб між сторонами розірвано у судовому порядку. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з ОСОБА_5 . Ще у період, коли вони з відповідачем перебували у шлюбі, він самоусунувся від виховання дітей, не надавав достатньої матеріальної допомоги для належного утримання сім`ї, хоч мав можливість надавати матеріальну допомогу. З 2018 року відповідач перестав спілкуватися з ОСОБА_5 та дітьми, не цікавиться їхніми успіхами, розвитком дітей, не цікавиться їхнім здоров`ям, не забезпечує їх необхідними харчуванням, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання. Протягом п`яти років відповідач ніяким чином не піклується про дітей. Пізніше позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі. Позов задоволено та на підставі рішення суду було видано виконавчий лист, однак відповідач не виконує рішення суду і не сплачує аліменти на утримання дітей, в результаті чого виникла заборгованість. Також позивач зазначає, що впродовж п`яти років відповідач ніяким чином не піклується про дітей. Неповнолітні діти проживають разом з позивачем, перебувають на її повному матеріальному забезпеченні, вона одна дбає про фізичний і духовний розвиток дітей, а відповідач повністю самоусунувся від свого обов`язку як батька. Відповідач є працездатним, а отже спроможним сплачувати аліменти на утримання синів в більшому розмірі, ніж визначено попереднім рішенням суду. Позивач зазначає, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своїх дітей, тому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо вказаних неповнолітніх дітей та збільшити розмір аліментів на утримання сина та дочки по 4000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з часу вступу рішення у законну силу та до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15.09.2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 33).

11.03.2024 року представник служби у справах дітей Галицької міської ради Івано-Франківської області через канцелярію суду подала рішення про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківська відносно малолітніх дітей від 27.02.2024 р. №44 та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.02.2024 р. №44 (а.с.127-128).

Ухвалою суду від 18.03.2024 року підготовче провадження у справі закрито та справа призначена до судового розгляду по суті (а.с.141).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що діти проживають з нею та перебувають на повному матеріальному утриманні позивача. Ще у період, коли вони з відповідачем перебували у шлюбі, він самоусунувся від виховання дітей, та піклування про них, не надавав матеріальної допомоги для належного утримання сім`ї, хоч мав можливість надавати матеріальну допомогу. Відповідач не спілкується та навіть не намагається спілкуватись з дітьми, не піклується про них вже більше двох років діти його взагалі не чули та не бачили. Проживає Володимир в Коломиї Івано-Франківської області, позивач не забороняє йому у спілкуванні з дітьми. Просить позов задовольнити.

Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в судовому засіданні пояснив, що він є сином позивача та відповідача. Навчається а ліцеї №3, м. Бурштин. Проживає з мамою ОСОБА_5 , сестрою та новим чоловіком матері. Тато ОСОБА_2 до них не приїжджає. Два з половиною роки тому випадково зустрів свого батька біля будинку, де ОСОБА_3 живе в м. Бурштині, однак ОСОБА_2 не підійшов до свого сина. ОСОБА_3 зазначив, що батько не вітає дітей зі святами, не дарує подарунків, мама не перешкоджає ОСОБА_2 у спілкуванні з дітьми. Також зазначив, що хоче, щоб ОСОБА_2 позбавили батьківських прав, оскільки останній не підтримує з ними зв`язок.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що працює вчителем англійської мови у ліцеї №3 в м. Бурштині. Знає сім`ю ОСОБА_11 дуже добре, оскільки, є хрещеною матір`ю ОСОБА_4 . Як сторони проживали однією сім`єю вона бачила ставлення до дітей відповідача. ОСОБА_2 не гуляв з дітьми, не бавився з ними, не займався їхнім вихованням та доглядом. Зазначає, що сторони більше двох років разом не проживають. Відповідач не телефонує до дітей, подарунки на свята не дарує, з днем народження дітей не вітає. Мати ОСОБА_5 не проти, щоб ОСОБА_2 спілкувався зі своїми дітьми, однак останній ніякої ініціативи до дітей не проявляє.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , пояснила, що працює вихователем дитячого садочку, який відвідує ОСОБА_4 - дочка сторін по справі. Зазначила, що за три роки батько дівчинки ОСОБА_2 жодного разу не цікавився дитиною, не відвідував батьківські збори, не приходив на свята до дитини. Батька дівчинки ніколи не бачила. В садок ОСОБА_4 приводить та забирає мама. Син ОСОБА_12 відвідує ліцей № НОМЕР_1 , що в м. Бурштині та ходить в один клас зі сином ОСОБА_5 - ОСОБА_3 . На зборах ніколи бачила батька дітей та ніколи з ним не зустрічалася.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Бурштинської міської ради Кошель Я. С. в судовому засідання підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на письмовий висновок.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив. Сповіщалася про дату та час судового засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, до суду повернувся поштовий конверт з відміткою «адресат відсутній». На офіційному веб - сайті судової влади України розміщено відповідне оголошення про виклик відповідача Будь-яких заяв або клопотань щодо участі у справі до суду не надходило.(а.с.41,48,79,98,109,124,145,163,194).

Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи належним чином та не з`явилася у судове засідання без поважних причин.

У зв`язку з цим, відповідно до ст.280 ЦПК України, наявні законні підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що сторони позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 05.04.2022 року рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області розірвано (а.с. 15).

Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 виданого 24 січня 2013 року Виконкомом Бурштинської міської ради Галицького району Івано-Франківської області ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , та батьками зазначені: батько - ОСОБА_2 (відповідач), мати - (позивач) ОСОБА_5 (а. с.20).

Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 виданого 15 лютого 2018 року Виконкомом Бурштинської міської ради Галицького району Івано-Франківської області ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , та батьками зазначені: батько - ОСОБА_2 (відповідач), мати - (позивач) ОСОБА_5 (а. с.21).

На підставі рішення Галицького районного суду з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі (а.с.18,19).

Відповідно до талон-повідомлення єдиного обліку №273 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію зазначено, ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментних коштів на утримання двох спільних дітей (а.с.134).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Коломийським відділом державної виконавчої служби у Коломийському районі, станом на 01.10.2023 року розмір заборгованості ОСОБА_2 по аліментах становить 93710,00 грн. (а.с. 135,136).

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 30.06.2023 р. та витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 20.07.2023 №835 р. ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею за вищевказаною адресою зареєстровані її неповнолітні діти: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12,14).

Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 проживає разом з сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріально-побутові умови проживання добрі (а.с.23).

Відповідно до письмових заяв ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ОСОБА_1 самостійно займається вихованням дітей та їхнім матеріальним утриманням. Батько дітей ОСОБА_2 не відвідує дітей, не займається їхнім вихованням, матеріально не допомагає та не цікавиться їхнім життям (а.с.24,25).

Відповідно до повідомлення класного керівника 5-Б класу Бурштинського ліцею №3 Наталії Небір - навчанням та вихованням ОСОБА_3 займається виключно мати - ОСОБА_1 . Вона завжди відвідує сина в школі, цікавиться його успішністю, завжди ходить на батьківські збори, приймає активну участь у навчально-виховному процесі. Батько хлопця ніколи не навідувався в школу, не цікавився успішністю та навчанням неповнолітнього сина (а.с.137).

Відповідно до характеристики ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учня 5-Б класу Бурштинського ліцею №3 зазначено, що ОСОБА_3 навчається у ліцеї з другого класу. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний та уважний учень. Має навчальні досягнення достатнього та високого рівня. Навчається в міру своїх можливостей. Має довільну пам`ять, добре запам`ятовує навчальний матеріал. Має здібності до вивчення предметів гуманітарного напрямку. На уроках завжди уважний, має добрий загальний розвиток, багато читає. Сумлінно виконує громадські доручення, бере активну участь у громадському житті школи. Скромний, веселий, дотепний, стриманий. Користується повагою серед вчителів та учнів. Мати завжди цікавиться навчанням дитини, постійно навідується до школи, співпрацює з вчителями. Батько зовсім не приділяє уваги вихованню сина, нехтує батьківськими обов`язками, не цікавиться навчанням дитини. За час навчання жодного разу не навідувався до школи (а.с.138).

Згідно повідомлення вихователів Бурштинського ЗДО №6 «Пролісок» ОСОБА_17 та ОСОБА_12 за час перебування малолітньої дитини ОСОБА_4 у їхньому навчальному закладі, батько ОСОБА_2 жодного разу не відвідав і не цікавився її розвитком, участі у зборах не брав (а.с.139).

Відповідно до висновку, комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Бурштинської міської ради, «про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 »: зі слів позивачки, після розірвання шлюбу ОСОБА_2 самоусунувся від виховання дітей, не спілкується з ними та має заборгованість по аліментах. На засідання комісії відповідач жодного разу не з`явився. В телефонній розмові повідомив, що не спілкується з дітьми через те, що в дітей змінилися номери телефонів, аліменти не сплачує, оскільки для нього завелика сума. Заперечив щодо позбавлення його батьківських прав, пообіцяв, що приїде в наступне засідання, дату якого було з ним узгоджено, однак він не приїхав та на телефонні дзвінки комісії не відповідав. Працівники служби у справах дітей намагалися з ним зв`язатися в телефонному режимі та через VIBER, однак на жоден телефонний дзвінок та повідомлення ОСОБА_19 не відповідав. Присутня на засіданні комісії мати дітей ОСОБА_1 та її представник наддали характеристику та повідомлення з навчальних закладів дітей. В характеристиці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , учня 5-Б класу Бурштинського ліцею №3 зазначено, що «належну увагу вихованню сина приділяє тільки мати. Вона завжди цікавиться навчанням дитини, постійно навідується до школи, співпрацює з вчителями. Батько дитини зовсім не приділяє уваги вихованню сина, нехтує батьківськими обов`язками, не цікавиться навчанням дитини. За час навчання жодного разу не навідувався до школи». В повідомленні класного керівника хлопця ОСОБА_20 йдеться про те, що: «навчанням та вихованням сина займається виключно мати- ОСОБА_1 . Вона самостійно навідує сина в школі, цікавиться його успішністю, завжди ходить на батьківські збори, приймає активну участь у навчально-виховному процесі. Батько ніколи не навідувався в школу, не цікавився успішністю та навчанням неповнолітнього сина». У повідомленні з закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №6 «Пролісок», який відвідує - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . вказано, що «за період відвідування садочку, батько ОСОБА_2 жодного разу не приходив. Участі у батьківських зборах не брав. На святах присутній не був. Дитину приводить і забирає мама». Практичний психолог Бурштинського ліцею №3, яка долучила до справи психолого-педагогічний висновок за діагностуванням проектної методики «Кінетичний малюнок см`ї» ОСОБА_3 . В даному висновку описано особливості сприйняття дитиною сімейної ситуації, свого місця в сім`єю, а також її ставлення до членів сім`ї за допомогою дитячого малюнку. В ньому зазначено : « ОСОБА_3 намалював дружню, взаємодіючу сім`ю: маму ОСОБА_5 , сестру ОСОБА_21 (5 років), тата ОСОБА_15 , з «яким я зараз живу», і себе. Члени сім`ї зображені так, що тримаються за руки, - це ознака об`єднаності їх у загальній діяльності, індикатор психологічного благополуччя, сприйняття включеності кожного в сім`ю. Мабуть, у житті між ними спостерігається тісний психологічний контакт. Першою зображено маму як найбільш значиму, головну і емоційну близьку для хлопчика людину. Проте себе намалював в останню чергу. Це ознака деякої сором`язливості та тривожності, але поруч із татом ОСОБА_15 . І сам тато тримає дітей за руки - це ознака того, що у ОСОБА_3 є емоційний контакт з батьком, «який з ними живе». Малюнок розміщений внизу листка, дещо менший в об`ємі і свідчить про тривожність, сором`язливість, безпорадність дитини в тому, що не може запобігти неприємній ситуації. «Я не можу намалювати рідного тата, я його не пам`ятаю».

На підставі вищенаведеного, в інтересах малолітньої дитини, керуючись ст. 164,166 Сімейного кодексу України, комісія з питань захисту прав дитини Бурштинської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.129-131).

Позивач у судовому засіданні вказувала, що виховує, доглядає та утримує своїх дітей, не чинить перешкоди у спілкуванні відповідача з дітьми.

В судовому засіданні з пояснень малолітньої дитини ОСОБА_3 встановлено, що мати не забороняла дітям спілкуватись з батьком. Малолітній ОСОБА_3 зазначив, останній раз бачив батька близько 2.5 роки тому, випадково. Протягом розгляду справи відповідачем не надано доказів, що останній якимось чином намагався проявити інтерес до своїх дітей, поспілкуватись чи то спробувати поговорити, що на думку суду вказує на фактичне небажання відповідача приймати участь у вихованні дітей та їхньому догляді.

Відповідно до частин 2, 4 статті 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення і поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляють інтерес до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства», забезпеченням найкращих інтересів дитини є дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифіковану Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Досліджені судом докази доводять факт тривалого невиконання відповідачем батьківських обов`язків по утриманню та вихованню своїх малолітніх дітей.

Відповідачем, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України не було надано доказів на спростування обставин, вказаних у позовній заяві, та встановлених зі свідчень учасників процесу, малолітніх дітей, свідків, а також з матеріалів справи, одночасно судом з`ясовано, що останній дійсно не виконує передбачені законодавством батьківські обов`язки по вихованню, утриманню та належному догляді відносно дітей.

Суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшло підтвердження, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та догляду за своїми малолітніми дітьми.

Зважаючи на викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить висновку про необхідність позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , відносно до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3

Стовно позовних вимог щодо зміни розміру стягуваних аліментів суд приходить до наступного.

Положення ст.192 СК України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову в частині збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання дітей, а саме: не надано доказів того, що після ухвалення рішення від 07.11.2022 року у відповідача покращилося матеріальне становище, або змінились обставини, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для збільшення розміру аліментів.

Також, позивачем не надано і доказів зміни її матеріального чи сімейного стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у збільшенні розміру аліментів в порівнянні з встановленим рішення суду від 07.11.2022 року розміром аліментів.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про часткове задоволення поданого позову.

При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Бурштинської міської ради про позбавлення батьківських прав та збільшення (зміну) розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей, - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Бурштин Галицького району Івано-Франківської області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженки м. Бурштин Івано-Франківської області, які зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні позову в частині збільшення (зміни) розміру стягуваних аліментів - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Галицьким районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 28.05.2024

СуддяМихайло КУЦЕНКО