МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"08" травня 2024 р. Справа № 370/1311/16-ц

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., із секретарем Хоменко О.В., під час розгляду у відкритому підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду у смт Макарів Київської області цивільної справи за позовом

першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі директора філії «Макарівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до Бучанської районної державної адміністрації Київської області та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання незаконними і скасування розпоряджень, визнання недійсними державних актів на право власності на землю та повернення землі,

в с т а н о в и в:

У підготовчому засіданні на обговорення поставлено заяву керівника Київської обласної прокуратури Грабця І.Н. про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що передумовою для пред`явлення до суду обласною прокуратурою вказаного позову слугувало порушення вимог ст. ст. 6, 14, 19 Конституції України, ст. ст. 20, 21, 57, 116, 118, 122, 149, 207 Земельного кодексу України, ст. ст. 27, 31, 57 Лісового кодексу України, ст. ст. 3, 21, 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» при набутті у приватну власність фізичними особами земельних ділянок лісогосподарського призначення. Викладені вище порушення вимог законодавства свідчать про наявність обґрунтованих підстав для повернення у власність Київської обласної державної адміністрації спірних земельних ділянок лісогосподарського призначення. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. Водночас, опрацюванням даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що відповідачем у справі ОСОБА_1 після відкриття провадження відчужено на користь ОСОБА_2 : земельну ділянку з кадастровим номером :05:043:0012 площею 1,0000 га на підставі договору купівлі-продажу № 1440 від 01.06.2021, земельну ділянку з кадастровим номером :05:043:0013 площею 0,9997 га на підставі договору купівлі-продажу № 62 від 18.01.2022, земельну ділянку з кадастровим номером :05:043:0016 площею 1,0000 га на підставі договору купівлі-продажу № 635 від 27.03.2021; земельну ділянку з кадастровим номером :05:043:0017 площею 1,000 га на підставі договору купівлі-продажу № 638 від 27.03.2021, земельну ділянку з кадастровим номером :05:043:0019 площею 0,9999 га на підставі договору купівлі-продажу № 1732 від 18.06.2021. Наведене свідчить про реальну загрозу вчинення відповідачами дій, спрямованих на відчуження вищевказаних земельних ділянок іншим особам, а також ухилення від виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Таким чином, на даний час виникла необхідність щодо вжиття заходів забезпечення позову у справі № 370/1311/16 шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки та встановленням заборони державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстрації дії, у тому числі, і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників на спірні земельні ділянки. Тому позивач просив суд: вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії, у тому числі, і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників на земельні ділянки: з кадастровим номером :05:043:0015, яка належить ОСОБА_1 ; з кадастровими номерами :05:043:0013, :05:043:0016, :05:043:0017, :05:043:0019, :05:043:0012, які належать ОСОБА_2 .

У підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_9 заяву про забезпечення позову підтримала.

Представник відповідачів ОСОБА_10 проти задоволення заяви заперечив.

Вислухавши учасників справи, розглянувши вказану заяву, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено визначений перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно ж до вимог п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Так, предметом спору в справі є вимоги про визнання недійсним розпорядження та державних актів на право власності на земельні ділянки, а також витребування на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації: з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,0000 га з кадастровим номером :05:043:0015; з незаконного володіння ОСОБА_2 земельні ділянки площею 0,9997 га з кадастровим номером :05:043:0013; площею 1,0000 га з кадастровим номером :05:043:0016; площею 1,0000 га з кадастровим номером :05:043:0017; площею 0,9999 га з кадастровим номером :05:043:0019; площею 1,0000 га з кадастровим номером :05:043:0012, вартістю 321600 грн., які розташовані на території Макарівської селищної ради (колишня Колонщинська сільська рада) Бучанського району Київської області.

У заяві про забезпечення позову позивач посилається на те, що відповідачем у справі ОСОБА_1 після відкриття провадження у справі відчужено на користь ОСОБА_2 п`ять земельних ділянок, які є предметом даного спору. При цьому, існує реальна загроза вчинення відповідачами дій, спрямованих на відчуження вищевказаних земельних ділянок іншим особам, а також ухилення від виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Проте, наведені у заяві про забезпечення позову підстави позивача ґрунтуються лише на припущеннях, тоді як забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, доказів чого позивач не надав.

Враховуючи викладене вище, характер спору, що виник, співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач з позовними вимогами, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту, що відповідачі на даний час вчиняють дії щодо відчуження належних їм земельних ділянок, існування реальної загрози здійснення відповідачами таких дій в майбутньому є лише припущенням позивача, та не може слугувати підставою для забезпечення позову, а тому не вбачає підстав для забезпечення позову, відтак заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 354-355 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви керівника Київської обласної прокуратури Грабця І.Н. про забезпечення позову у даній справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, а у судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, чи розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 09.05.2024 року.

Суддя Л.В. Білоцька