Справа № 953/6882/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Кононенко Т.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради, про визнання права власності,

встановив:

29.07.2024 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Харківської міської ради, про визнання права власності, в якій позивач просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , з яких житлова 70,7 кв.м та допоміжна 38,9 кв.м, ганок 2004 року побудови площею 7,6 кв.м, гараж 1974 року побудови площею 37,2 кв.м, льох 1950 року побудови площею 3,4 кв.м, який розташований на земельній ділянці загальною площею 166 кв.м, з яких під основною будівлею 197 кв.м, під допоміжними спорудами 41 кв.м, під двором 399 кв.м та під садом 670 кв.м.

Ознайомившись з вказаним позовом та доданими до нього документами, суд доходить висновку про залишення позову без руху виходячи з наступного.

За постановою Пленуму Верховного Суду від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20, зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, вимога про визнання права власності є вимогою майнового характеру, та має сплачуватися судовий збір відповідно до п.п.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з пунктами 2, 9,10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог - загальною сумою всіх вимог.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358.

У відповідності до п.п. 1 п. 1 вказаної вище постанови оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Також, згідно вимог даної Постанови, оцінка об`єкта для цілей оподаткування здійснюється суб`єктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні хоча б за однією з таких спеціалізацій у межах напряму: 1 «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» і напряму 2 «Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності»

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Однак, в матеріалах позовної заяви відсутній звіт про оцінку майна, що унеможливлює суд визначити ціну позову, а відтак відсутня можливість перевірки розміру судового збору, який підлягає сплаті позивачем при зверненні до суду із вимогою про визнання права власності.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Згідно з п.п.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 грн, отже сума судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 1211,20 грн та не більше 15140,00 грн.

Отже, судовий збір з вимоги визнання права власності визначається з урахуванням вартості спірного майна на момент пред`явлення позову.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»), висновок про вартість майна є його невід`ємною частиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши що позовну заяву, подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху. Протягом встановленого судом строку позивачу необхідно усунути вказані недоліки шляхом подання обґрунтовано дійсну вартість спірного майна з посиланням на належні докази та надавши відповідні документи, що підтверджують цей факт; подання документів щодо сплати судового збору за вимогу майнового характеру, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради, про визнання права власності залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків поданої заяви п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Т.О. Кононенко