ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7260/24 Справа № 211/8227/23 Суддя у 1-й інстанції - Ніколенко Д.М. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

Справа № 211/8227/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Остапенко В.О., Тимченко О.О.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачка - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року, яка постановлена суддею Ніколенко Д.М. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 24 квітня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.

Відповідачка заявила клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, на розгляд якої просила суд поставити наступні питання: чи є на момент проведення судової експертизи в квартирі АДРЕСА_1 сліди залиття квартири? яка давність пошкоджень (залиття) в квартирі АДРЕСА_1 ? визначити причини пошкодження (затоплення) квартири АДРЕСА_1 на момент проведення експертизи?

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), на вирішення якої поставлено наступні питання:

- чи є на момент проведення судової будівельно-технічної експертизи в квартирі АДРЕСА_1 сліди залиття квартири?

- яка давність пошкоджень (залиття) в квартирі АДРЕСА_1 ?

- визначити причини пошкодження (затоплення) квартири АДРЕСА_1 на момент проведення експертизи?

Копію даної ухвали про призначення судової будівельно-технічної експертизи направлено для виконання експерту ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) та попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст.384, ст.385 КК України.

Витрати по проведенню експертизи покладено на відповідачку ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на грубе порушення судом норм процесуального права, які регулюють підстави, умови та порядок призначення експертизи. Зокрема, зазначає, що суд не роз`яснив позивачу його право запропонувати свої питання, роз`яснення яких, на його думку, потребує висновку експерта, не надав позивачу час на підготовку таких питань та взагалі позбавив позивача можливості поставити експерту свої питання, а також висловити заперечення проти клопотання відповідачки про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідачка ОСОБА_5 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм процесуального права, а тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідачку ОСОБА_2 та її представника адвоката Дербіна Д.О., які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвалу суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання відповідачки ОСОБА_3 про призначення судової почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції керувався ст.103 ЦПК України та виходив з того, що для правильного вирішення спору необхідні спеціальні знання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частин першої третьої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами статті 100 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Тобто, призначення експертизи забезпечить дотримання судом основоположних прав сторін на рівність і змагальність, забезпечить можливість захисту власної позиції відповідки, тоді як висновок експерта, його прийняття як доказу буде досліджуватися у загальному порядку при розгляді справи по суті.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо призначення експертизи по даній справі, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а також сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань.

Згідно частин четвертої, п`ятої статті 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

За правилами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1). Збирання доказів у цивільних справа не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 2). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина 3).

Згідно з положеннями статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1). Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина 2). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 3). Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункти 3, 4 частини 5).

Передбачене статтями 12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Враховуючи вищезазначене, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу про призначення експертизи з додержанням норм процесуального права, виконавши вимоги приписів статті 12 ЦПК України щодо сприяння учасникам судового процесу, зокрема, відповідачці ОСОБА_3 , в реалізації нею прав, передбачених цим Кодексом.

В апеляційній скарзі позивач вказує на те, що суд не роз`яснив його право запропонувати свої питання, роз`яснення яких, на його думку, потребує висновку експерта, не надав позивачу час на підготовку таких питань та взагалі позбавив позивача можливості поставити експерту свої питання, а також висловити заперечення проти клопотання відповідачки про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Разом з тим, зазначаючи про таке порушення норм процесуального права, позивач ОСОБА_1 не пропонує свої питання та не зазначає, з якими ж саме питаннями, поставленими на вирішення експерту, він не погоджується, а тому наведені доводи апеляційної скарги не можуть свідчити про порушення судом норм процесуального права, які призвело до постановлення помилкової ухвали суду.

Слід зазначити, що виходячи із матеріалів справи, остаточно оцінити докази у справі, зокрема, і висновок експерта, можливо лише при розгляді справи по суті, відповідно до положень статей 89 та 100 ЦПК України.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, дав їм належну правову оцінку, ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з дотриманням норм матеріального та без порушення норм процесуального законодавства, яке призвело до постановлення помилкової ухвалу, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 03 вересня 2024 року.

Головуючий:

Судді: