КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 939/1770/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/679/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Даньшиній І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Немішаєвська селищна рада Бучанського району Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 12 вересня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Унятицького Д.Є.,-

встановив:

В липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогами про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , починаючи з 2007 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 зазначив, що у період з 2007 року і по день смерті ОСОБА_3 , вони проживали разом, мали спільний побут та вели спільне господарство. ОСОБА_1 купував продукти харчування, ліки, оплачував комунальні послуги.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Обґрунтовуючи вимоги, ОСОБА_1 зазначав, що встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 йому необхідне для прийняття спадщини.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 12 вересня 2023 року встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з 2007 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви. Вказує, що рішення суду впливає на права та обов`язки ОСОБА_2 , його не було залучено до розгляду справи в суді першої інстанції.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечила.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи вимоги заяви, суд першої інстанції виходив із того, що в даній справі відсутній спір про право, що дає можливість суду встановити факт, який має юридичне значення.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 рідні сестри. Після одруження з ОСОБА_3 ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_7 після одруження з ОСОБА_8 .

У подружжя ОСОБА_6 народився син ОСОБА_9 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

У подружжя ОСОБА_7 народився син ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_10

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_11

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області № 477, ОСОБА_1 з 2007 року по лютий 2023 року проживав разом з ОСОБА_3 , 1957 року народження за адресою: АДРЕСА_2 . Фактично вони проживали однією сім`єю та вели спільне господарство.

Обґрунтовуючи подану заяву, ОСОБА_1 зазначав, що з 2007 року по лютий 2023 року він проживав у будинку по АДРЕСА_2 . Разом з ним проживав, але не був зареєстрований ОСОБА_3 Проживали вони однією сім`єю та вели спільне господарство, що підтверджується актом про фактичне місце проживання.

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем є доведеність факту їх спільного проживання, як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж п`ять років.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Так, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20.

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено правовий висновок про те, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Наявність спору про право повинне встановлюватись за ознакою можливого заперечення суб`єктивного права особи, щодо якого виникає спір.

Так, звертаючись до суду, ОСОБА_1 зазначав, що встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_3 , необхідне йому для прийняття спадщини.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, представник ОСОБА_12 зазначив, що рішення суду від 12 вересня 2023 року впливає на права та обов`язки скаржника. На підтвердження вказаних доводів до суду апеляційної інстанції долучено копію заповіту та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Відповідно до якого ОСОБА_3 заповів все належне йому майно ОСОБА_2 .

Відтак, враховуючи положення ч. 6 ст. 294 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду та роз`яснення заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 12 вересня 2023 року ухвалено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 12 вересня 2023 рокускасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Немішаєвська селищна рада Бучанського району Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 07 травня 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко