Справа № 404/7401/23
Номер провадження 2/404/1719/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

Головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на майно

В С Т А Н О В И В:

У проваджені суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на майно.

26 лютого 2024 року до суду надійшло клопотання представника відповідача, адвоката Репело О.В. про визнання зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 позовної заяви до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права особистої власності на майно. Просив суд вказану позовну заяву повернути позивачу разом із усіма доданими до неї матеріалами. Вказано, що позивачем неодноразово було подано до суду аналогічні позови з тих самих підстав та до тих учасників.

Суд дослідивши подане клопотання та матеріали цивільної справи дійшов до наступних висновків.

Як визначено ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Права та обов`язки учасників справи визначені ст. 43 ЦПК України, серед яких, учасники справи мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами. Учасники зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків, суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Статтею 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» (п.п.22, 23 Рішення від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03) право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

У даному випадку суд дійшов висновку про відсутність зловживання процесуальними правами позивачем шляхом подання позовів, оскільки хоча позовні вимоги у позовних заявах заявлені до тих самих відповідачів і випливають з тих самих правовідносин і мають однаковий предмет вимог за цими позовами, проте в справі відсутні достеменні докази того, що такі його дії, право на вчинення яких дійсно передбачено п.3 ч.4 ст. 185 ЦПК України, здійснюються ним з метою маніпулювання системою автоматичного розподілу справ між суддями чи з метою перешкоджання судочинству. Натомість, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

В той же час суди мають забезпечити громадянам доступ до правосуддя, а повернення позову з заявлених стороною відповідача підстав не відповідатиме принципу пропорційності та законній меті обмеження прав людини на доступ до правосуддя.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 258-261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача, адвоката Репело О.В. про визнання зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 позовної заяви до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права особистої власності на майно та повернення позовної заяви позивачу разом із усіма доданими до неї матеріалами - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Ю. Іванова