Справа № 214/9516/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 червня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Собченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором №401434-КС-001 про надання кредиту від 21.09.2021 року у розмірі 109946 грн. 41 коп., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 36522 грн. 25 коп., суми прострочених платежів по процентах 71924 грн. 16 коп.; суми прострочених платежів за комісією 1500 грн. 00 коп., а також стягнути сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.09.2021 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір №401434-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» було направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір про надання кредиту, яку вона прийняла, на умовах визначених офертою. Позивачем, через телекомунікаційну систему було направлено відповідачу одноразовий ідентифікатор G-7534 на номер телефону, зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий нею було введено/відправлено. Відповідно до умов укладеного Договору, ТОВ «Бізнес позика» надало позичальнику грошові кошти у розмірі 32000 грн. 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалась повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. За умовами Договору сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,86679381% за кожен день користування кредитом. Також, укладеним Договором був визначений графік платежів, які мала здійснювати відповідач на виконання умов Договору. Так, позивач свої зобов`язання виконав та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 32000 грн. 00 коп. шляхом перерахування на банківську картку, яку відповідач зазначила при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Також, 01.12.2021 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №401434-КС-001, за умовами якої відповідач отримала додатково кредит у сумі 10000 грн. 00 коп., комісія, пов`язана з наданням якого становила 1500 грн. 00 коп. Окрім того, 22.12.2021 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №2 до Договору №401434-КС-001, відповідно до якої сторони домовились внести зміни до п. 1 Договору зазначивши, що термін дії Договору до 03.08.2022 року, а строк кредиту 317 днів. Однак, відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання, згідно умов укладеного Договору та здійснила часткову оплату на загальну суму 35434 грн. 72 коп., у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 19.02.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач належним чином повідомлялась про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, своїм правом не скористалась - відзив на позовну заяву до суду не надала.

За встановлених обставин суд уважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

21.09.2021 року відповідач прийняла пропозицію (оферту) ТОВ «Бізнес позика» укласти Договір №401434-КС-001 про надання кредиту, на підставі якої між сторонами, цього ж дня, було укладено Договір №401434-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 32000 грн. 00 коп. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно до умов Договору строк кредиту становив 24 тижні; процентна ставка - в день 0,86679381, фіксована; комісія за надання кредиту - 4800 грн. 00 коп.; загальний розмір наданого кредиту - 32000 грн. 00 коп.; строк дії договору - до 08.03.2022 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 70440 грн. 00 коп.; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 3610,34 процентів.

ТОВ «Бізнес позика» було направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону, котрий було зазначено боржником у Анкеті клієнта.

Також, 01.12.2021 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №401434-КС-001 про надання кредиту від 21.09.2021 року, згідно якої сторони домовились, що кредит збільшується на 10000 грн. 00 коп., продовжено строк кредиту на 71 днів, продовжено термін дії Договору до 18.05.2022 року, комісія за зміну умов договору становила 1500 грн. 00 коп.

Крім того, 22.12.2021 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №2 до Договору №401434-КС-001 про надання кредиту від 21.09.2021 року, підписанням якої відповідач підтвердила наявність у неї заборгованості станом на 22.12.2021 у розмірі 36522 грн. 25 коп. та сторони домовились встановити процентну ставку за користування кредитом: з 22.12.2021 року до 05.01.2022 року (включно) - 0,86679381% в день, з 06.01.2022 року - 0,86679381%, встановили термін дії до - 03.08.2022 року та строк кредиту 317 днів.

Позивач виконав свої зобов`язання за укладеним Договором у повному обсязі, перерахувавши на рахунок відповідача НОМЕР_1 , вказаний нею в Анкеті клієнта, грошові кошти у розмірі 32000 грн. 00 коп., що підтверджується довідками ТОВ «ФК «Елаєнс» від 10.11.2023 року про проведення відповідних платежів.

Згідно відповіді АТ «Акцент-Банк» банківська картка НОМЕР_1 належить відповідачеві.

У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснювала операції з погашення кредиту та відсотків за його використання, виникла заборгованість, яка станом на 03.11.2023 становить 109946 грн. 41 коп. та складається з наступного: суми прострочених платежів по тілу кредиту 36522 грн. 25 коп., суми прострочених платежів по процентах 71924 грн. 16 коп.; суми прострочених платежів за комісією 1500 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним в письмовій формі.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно ст.ст. 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, з огляду на положення вищевказаного законодавства, можливо дійти висновку, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем використовується електронний договір та застосування цифрового підпису. Попередня ідентифікація особи відбувалась за допомогою завантаження копії паспорту та реєстраційного номеру облікової картки платника податків (РНОКПП) в мобільний додаток, а видача платіжної картки - після верифікації фізичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, з матеріалів справи було встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір, умови якого позивачем були виконані, при цьому відповідач належним чином свої зобов`язання не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість згідно розрахунку позивача. Доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку, відповідачем не надано.

Відтак, зважаючи на вище викладене, суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411) заборгованість за Договором №401434-КС-001 про надання кредиту від 21.09.2021 року у розмірі 109946 грн. 41 коп., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 36522 грн. 25 коп., суми прострочених платежів по процентах 71924 грн. 16 коп., суми прострочених платежів за комісією 1500 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411) сплачений судовий збір в сумі 2684 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.