ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Номер провадження 22-ц/818/2439/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

27 травня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді (судді-доповідача) Мальованого Ю.М.

Суддів Бурлака І.В., Тичкової О.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 липня 2022 року в складі судді Лях М.Ю. у справі №953/23091/21 за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа Харківська міська рада про встановлення факту, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14 липня 2022 року заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа Харківська міська рада про встановлення факту задоволено.

14 травня 2024 року ОСОБА_2 , який діє в інтересах Харківської міської ради на вказане судове рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду подав апеляційну скаргу.

20 травня 2024 року ухвалою Харківського апеляційного суду витребувано з Київського районного суду м. Харкова цивільну справу № 953/23091/21, яка надійшла до суду апеляційної інстанції 24 травня 2024 року.

Матеріали справи свідчать, що рішення суду першої інстанції ухвалено 14 липня 2022 року за відсутності представника Харківської міської ради.

Строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення сплинув 15 серпня 2022 року. Апеляційна скарга на рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 липня 2022 року подана 14 травня 2024 року, тобто, поза межами строку на його оскарження.

Разом з апеляційною скаргою Харківська міська рада подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання про поновлення строку мотивовано тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції до Харківської міської ради не надходило, у зв`язку з чим у Харківській міській раді не було можливості подати апеляційну скаргу.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

«Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Накладення обмеження дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Воловік проти України» від 6 грудня 2007 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 354 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 3 статті 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Результат аналізу вказаної правової норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Згідно з частиною 1 статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний правовий висновок виклав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

З апеляційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 липня 2022 року Харківська міська рада звернулось 14 травня 2024 року, тобто після спливу одного року з дня ухвалення судового рішення, при цьому, про розгляд справи судом першої інстанції апелянт був обізнаний, оскільки 11 лютого 2022 року звернувся до суду першої інстанції з заявою про розгляд справи за відсутності представника Харківської міської ради (а.с. 17а), що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від поважності причин пропуску такого строку.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany).

Оскільки апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня постановлення оскарженого судового рішення, тому наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження, виходячи з вимог частини 2 статті 358 ЦПК України. При цьому поважність причин пропуску такого строку значення немає.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13, ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення ЄСПЛ від 3 грудня 2003 року у справі «Рябих проти Росії», заява № 52854/99).

В апеляційній скарзі Харківська міська рада не зазначила пропуск строку на апеляційне оскарження саме внаслідок виникнення обставин непереборної сили і доказів на підтвердження таких обставин не надало.

Зважаючи, що апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції подано після спливу одного року з дня постановлення судового рішення, згідно з частиною 2 статті 358 ЦПК України правові підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження відсутні.

Такий висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 серпня 2020 року у справі № 523/1781/16-ц (провадження № 61-3526св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 493/1858/16-ц (провадження № 61-11368св20), від 30 червня 2021 року у справі № 613/1166/15-ц (провадження № 61-22084св19) та від 01 грудня 2021 року у справі № 171/506/15 (провадження № 61-10887св21).

З огляду на наведене суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 липня 2022 року.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 липня 2022 року - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями і протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В.Бурлака

О.Ю.Тичкова