Справа 688/918/24
№ 2-др/688/6/24
05 червня 2024 року м. Шепетівка
Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді Березюк Н.П.,
секретаря судового засідання Кулеші Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шепетівці матеріали справи за заявою представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування у порядку суброгації,
Обставини справи.
27.02.2024 представник Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування у порядку суброгації. Просив стягнути з ОСОБА_2 суму сплаченого страхового відшкодування у порядку суброгації в розмірі 141500 грн та судові витрати, що складаються: з судового збору в розмірі 2422,40 грн, витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн.
28.02.2024 суд відкрив спрощене провадження та призначив справу до судового розгляду на 25.03.2024.
20.03.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву та заява представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 розгляд справи відкладався на 30.04.2024, оголошувалася перерва до 14.05.2024 з технічних причин.
У судовому засіданні 30.04.2024 представник позивача ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції) позов підтримав, з підстав, викладених у ньому.
07.05.2024 від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у судовому засіданні 14.05.2024 без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні 30.04.2024 позов не визнали, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
14.05.2024 представник відповідача ОСОБА_1 подав до суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні 14.05.2024 без участі сторони відповідача, просив відмовити у задоволенні позову, не заперечив щодо завершення судового розгляду. Також подав письмову заяву, у якій зазначив, що у зв`язку з неможливістю подати суду докази понесених витрат на правову допомогу до закінчення судового розгляду, повідомив про надання таких доказів після ухвалення судового рішення у визначений законом строк.
14.05.2024 суд постановив рішення, яким відмовив у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування у порядку суброгації. Повн6ий текст рішення складено 22.05.2024.
20.05.2024 представник відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.
23.05.2024 суд постановив ухвалу, якою призначив заяву про ухвалення додаткового рішення до судового розгляду на 28.05.2024.
23.05.2024 до суду надійшли заперечення представника позивача на заяву про ухвалення судового рішення.
Розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення відкладався на 05.06.2024 з технічних причин.
В судове засідання 05.06.2024 сторони не з`явилися, що не є перешкодою для розгляду питання про постановлення додаткового рішення..
Доводи сторони відповідача щодо ухвалення додаткового рішення.
У своїй заяві про ухвалення додаткового рішення представник відповідача ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до положень ст.ст. 141,246 ЦПК України до закінчення судових дебатів подав відповідну заяву щодо наявності поважних причин, які унеможливили подання у справі доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат (витрат на правову допомогу) та клопотав вирішити відповідне питання після ухвалення рішення по суті позовних вимог із ухваленням додаткового рішення.
Зазначив, що після завершення розгляду справи, на виконання умов договору про надання правової допомоги сторони підписали, передбачений договором, акт приймання наданих послуг, який остаточно підтверджує факт, обсяги та вартість фактично наданих послуг в суді першої інстанції і є підставою для оплати за надані послуги. Фактичний розмір витрат на правову допомогу, понесених відповідачем у зв`язку з підготовкою до участі та безпосереднім здійсненням представництва інтересів у справі складає 8000 грн. Вважає, що такий розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи, наданими адвокатом послугами, ціною позову, значенням справи для відповідача та з розміром таких же витрат, заявлених представником позивача в межах даної справи. Просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 8000 грн.
Заперечення сторони позивача щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.
23.05.2024 до суду надійшли письмові заперечення представника позивача ОСОБА_4 щодо стягнення судових витрат відповідача. Вважає, що суд має відмовити в ухваленні додаткового рішення з наступних підстав:
- відповідачем разом з першою заявою по суті спору (відзив на позовну заяву) не подано суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи, а тому відповідно до положень ст. 134 ЦПК суд може відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком судового збору;
- у даній справі судом відкрито спрощене позовне провадження, судові дебати не проводилися, тому представник відповідача не міг робити відповідну заяву до закінчення судових дебатів, оскільки дебатів не було;
- позивач не отримував будь-яких заяв щодо понесення судових витрат;
- аналіз наданих документів до суду на підтвердження судових витрат дає підстави сумніватися у тому, що зазначені витрати оформлювалися належним чином. Договір про надання правової допомоги підписаний 21.02.2024 до звернення позивача в суд з позовом, додаткова угода підписана 04.03.2024 - до подання відзиву на позов, у якому не було зазначено про можливість понесення судових витрат. Зміст акту виконаних робіт, який складається з двох розділів (аналіз матеріалів і підготовка відзиву на позовну заяву 5 год на загальну суму 5000грн; участь у судових засіданнях фіксований розмір 3000 грн) свідчить, що не було перешкод для складання даного акта до подання відзиву на позов, сума витрат була відома, тому ніщо не заважало подати суду розрахунок з першою заявою по суті;
- суду не надано доказів, що ОСОБА_2 сплатив адвокатському об`єднанню 8000 грн. Просив відмовити в ухваленні додаткового рішення.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд.
Вимоги до змісту судового рішення визначені ст. 265 ЦПК України. Пунктом 2 частини 5 вказаної статті передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до змісту ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами передбачено статтею 141 ЦПК України. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові на позивача.
Отже відповідач може заявити вимогу про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги за рахунок позивача, який ініціював судовий спір.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 141 ЦПК).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 137, частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною.
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 141 ЦПК).
Судом встановлено, що під час розгляду справи відповідач ОСОБА_2 приймав участь з використанням права на професійну правничу допомогу, яка надавалась адвокатом Васильченком В.О.
20.03.2024 представник відповідача ОСОБА_1 подав першу заяву по суті спору відзив на позовну заяву, у якій не зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат. 30.04.2024 представник відповідача приймав участь у судовому засіданні під час розгляду справи по суті та висловив свою позицію по суті спору, після оголошення перерви у судовому засіданні, 14.05.2024 до початку судового засідання, яким продовжено розгляд справи, до суду надійшли письмові заяви представника відповідача ОСОБА_1 про завершення розгляду справи без участі сторони відповідача та заявлено про неможливість подання до суду доказів понесення судових витрат на правову допомогу, повідомлено суду, що такі докази будуть надані в установлений законом строк із заявою про ухвалення додаткового рішення.
14.05.2024 суд постановив судове рішення про відмову у задоволенні позову. Повний текст рішення складено 22.05.2024.
20.05.2024 до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 8000 грн, до якої представник долучив договір про надання правової допомоги (захисту) №01-02-П від 21.02.2024, додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №01-02-П від 21.02.2024, акт приймання наданих послуг за договором №01-02-П від 21.02.2024. Вказана заява із відповідними доказами у встановленому порядку доставлена до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС - позивача.
Тобто, відповідні докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану представником відповідача ОСОБА_1 подані до суду із заявою про ухвалення додаткового із дотриманням строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а саме протягом п`яти днів після подання відповідної заяви до постановлення рішення суду, копію заяви з додатками надіслано позивачу.
Згідно договору про надання правової допомоги, даний договір укладений адвокатським об`єднанням «Jus Dicere» в особі голови об`єднання Васильченка В.О. та Клієнтом ОСОБА_2 . Відповідно до умов договору сторони домовилися про представництво інтересів Клієнта в т.ч. в усіх судових інстанціях. Клієнт прийняв на себе обов`язок оплатити гонорар (винагороду) відповідно до умов договору, яким передбачено, що оплата за фактично надану правову допомогу здійснюється на підставі акту наданих послуг, не пізніше 3 банківських днів з моменту підписання відповідного акту.
Згідно додатку №1 від 04.03.2024 до договору про надання правової допомоги сторони погодили безпосередній предмет та обсяг правової допомоги представництво інтересів Клієнта, як відповідача, у Шепетівському міськрайонному суді Хмельницької області в цивільній справі № 688/918/24, що підтверджує пов`язаність договору про надання правової допомоги із юридичними послугами ОСОБА_1 , наданими ОСОБА_2 саме у даній справі.
Згідно акту приймання наданих послуг від 15.05.2024 за договором №01-02-П від 21.02.2024 сторони договору засвідчили, що адвокатським об`єднанням відповідно до умов договору фактично надано в повному обсязі послуги (правову допомогу) із представництва інтересів Клієнта, як відповідача, у Шепетівському міськрайонному суді Хмельницької області (перша інстанція) під час здійснення судочинства у справі № 688/918/24, на загальну суму 8000 грн. Розмір гонорару визначено як сума вартості послуг за погодинною ставкою (відповідно до фактичної кількості витраченого часу) та сума вартості послуг, погодженої сторонами у фіксованому розмірі. Фактично надано наступні послуги: ознайомлення із фактичними обставинами справи, поданою заявою, доданими доказами, перевірка розрахунків, формулювання та узгодження позиції по справі, підготовка відзиву на позовну заяву, вартістю 5000 грн (5 год з розрахунку погодинної ставки у розмірі 1000грн/год); участь у судових засіданнях (кількість залучених адвокатів -1), вартістю 3000 грн (фіксований розмір).
Суд зауважує, що цивільний процес передбачає необхідність подачі до суду попереднього розрахунку суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, разом з першою заявою по суті спору. У разі подачі стороною такого розрахунку на більш пізніх стадіях, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
З цього приводу Верховний Суд притримується позиції, що право на відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.
Так, у ряді постанов Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020 зазначається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.
Крім того, у справі №922/676/21 окремо звертається увага, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.
Суд зазначає, що представник відповідача подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат із дотриманням встановленої процедури та строку, копії відповідних доказів надані стороні позивача, що забезпечило можливість позивачу підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, та заявити клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, отже змагальність сторін при вирішенні даного питання була дотримана.
Суд вважає, що право сторони на відшкодування понесених судових витрат у справі, як один із основних принципів цивільного судочинства у даній справі, превалює над невиконанням обов`язку його представника подати орієнтовний розрахунок судових витрат у першій заяві по суті справи.
Суд враховує, що звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. Проте реалізація такого права позивачем у будь-якому випадку зачіпає та має вплив на права та інтереси особи, визначеної ним відповідачем. Відповідач, у зв`язку із подачею даного позову до суду, не маючи юридичної освіти, був змушений звертатись до адвокатського об`єднання для отримання професійної правничої допомоги для представництва його прав та інтересів у суді у даній справі та поніс витрати. Тобто, отримавши звернений до себе позов про стягнення 141500 грн страхового відшкодування у порядку суброгації, відповідач цілком логічно з метою ефективного захисту своїх прав змушений був звертатися за професійною правничою допомогою адвоката, яка є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Суд зазначає, що подання позовної заяви є виключно свідомим волевиявленням позивача, яке відповідач не міг передбачити, постановлення судом рішення про відмову у позові не нівелює наслідків отримання відповідачем правової допомоги адвоката, яка потребує оплати.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.01.2021 у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі №753/1203/18.
Як вбачається з матеріалів справи сторони договору про надання правничої допомоги підписали відповідний акт приймання наданих послуг за договором 15.05.2024, відповідно до договору оплата за фактично надану правову допомогу здійснюється не пізніше 3-х банківських днів з моменту підписання даного акту.
Отже, відсутність у суду відомостей про оплату відповідачем наданих послуг адвоката не є підставою для відмови у розподілі витрат на правову допомогу, такі витрати відповідача на правничу допомогу підлягають розподілу.
Зі змісту акту приймання наданих послуг за договором про надання правової допомоги слідує, що відповідачу ОСОБА_2 адвокатським об`єднанням в особі адвоката Васильченка В.В. надано послуги на загальну суму 8000 грн.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні на користь якої відбулося рішення всі його витрати на адвоката, якщо керуючись принципом справедливості та верховенством права, встановить що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівняні з ринковими цінами адвокатських послуг (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №211/3113/16-ц).
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).
Представник позивача ОСОБА_4 не заявляв про зменшення судових витрат, з огляду на їх неспіврозмірність. Суд також враховує, що з огляду на погодження адвокатським об`єднанням та клієнтом розміру гонорару у фіксованому розмірі, втручання суду у договірні відносини сторін у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
Суд також враховує, що вартість наданих адвокатом Васильченком В.О. юридичних послуг відповідачу ОСОБА_2 не є завищеним щодо позивача, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, а також з урахуванням вартості таких послуг наданих позивачу адвокатом Дяченком В.О. при зверненні до суду із позовною заявою, про що зазначено у позові та надано відповідні докази.
Отже, зважаючи на складність справи, а саме предмет доказування, необхідність збору доказів, складність застосування норм права, обсягу поданих заяв по суті справи та інших процесуальних документів, що були подані адвокатом Васильченком В.О. у даній справі, суд вважає, що розмір правничої допомоги заявленої позивачем до відшкодування у розмірі 8000 грн не є завищеним.
Наявні у суду відомості про характер та обсяг виконаної представником відповідача ОСОБА_1 роботи (послуг), що полягає в ознайомленні із фактичними обставинами справи, поданою заявою, доданими доказами, перевірці розрахунків, формулюванні та узгодженні позиції по справі, підготовці відзиву на позовну заяву та участі у судовому засіданні, свідчить про те, що домовленості між адвокатом та його клієнтом виконані повністю.
З огляду на те, що представник відповідача довів обґрунтовані підстави для стягнення компенсації витрат на правничу допомогу, наявні підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн, що відповідатиме критеріям реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, які покладаються на позивача, як такі, що були понесені у зв`язку із пред`явленням позивачем до відповідача даного позову, у задоволенні якого судом було відмовлено.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2-13, 123, 124, 133, 137, 141, 142, 270, 258, 260, 261, 352-354, 355 ЦПК України, суд
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування у порядку суброгації, задовольнити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 витрати пов`язані з оплатою правничої допомоги в сумі 8000 (вісім тисяч) гривень.
На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції.
Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК