Справа № 364/342/24
Провадження № 2/364/220/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 , Володарський районний суд Київської області, у складі:

головуючої судді Моргун Г. Л.,

за участю секретаря судового засідання Сіваченко Л.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « ЕЙС» ( ТОВ « ФК «ЕЙС») ( , адреса : Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, м. Київ, 02090, е-пошта , тел. НОМЕР_1 , наявний електронний кабінет в системі ЕСІТС)

представник позивача Тараненко Артем Ігорович ( РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: вулиця Юрія Поправки, будинок 6, офіс 21, 02094 , е-пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

тел. НОМЕР_3 , має електронний кабінет в системі ЕСІТС)

до

ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 , № тел.: НОМЕР_5 , е-пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , е-кабінет відсутній)

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

30.05.2024 до Володарського районного суду Київської області надійшов зазначений позов, в якому представник позивача вказує, що 07.04.2023 між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та ОСОБА_2 , укладено договір кредитної лінії №00-7482784 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору, кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 8505,00 грн. на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язувався одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 07.04.2023 ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" ініціювало переказ коштів згідно договору № 00-7482784 від 07.04.2023 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ "ФК "САН-РАЙЗ ФІНАНС" на платіжну картку № НОМЕР_6 . Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується повідомленням від 14.12.2023 з відміткою ТОВ "ФК "САН-РАЙЗ ФІНАНС". Всупереч умов договору №00-7482784 від 07.04.2023 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, лише частково здійснював виплати, що створило заборгованість у розмірі - 17739,00 грн., яка складається з наступного: 8505,00 грн. - заборгованість по кредиту; 9234,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.

28.11.2023 ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та позивач уклали договір факторингу № 28112023 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за договором №00-7482784 від 07.04.2023 відповідно до Акту приймання-передачі Реєстру боржників за договором факторингу на загальну суму 17739,00 грн. Позивач не здійснював нарахувань за кредитним договором.

Одночасно представник позивача вказує що поніс судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу.

Представник позивача, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та на ст. ст. 512, 514, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4,15, 84, 133, 134, 141, 175 ЦПК України, просить суд:

- прийняти справу до розгляду;

- розглянути клопотання про витребування доказів в порядку ст. 84 ЦПК України;

- провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін;

- проти ухвалення заочного рішення не заперечують;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №00-7482784 від 07.04.2023 у розмірі 17739,00 грн;

- судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн покласти на відповідача.

04.07.2024 суд відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи у спрощеному провадженні без виклику сторін на 30.07.2024. Одночасно суд витребував від позивача письмові докази ( оригінали письмових доказів) на ствердження позовних вимог та зобов`язав надати їх до канцелярії суду не пізніше ніж за три дні до часу розгляду справи. Позивачу роз`яснено наслідки ненадання доказів, витребуваних судом, які передбачені п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Окрім наведеного суд задовольнив клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « ЕЙС» про витребування доказів ( інформації, що містить банківську таємницю).

22.07.2024 на адресу суду надійшов лист АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яким повідомили суд , що наразі відбувається збір затребуваної судом інформації згідно ухвали суду ( а.с. 86).

29.07.2024 на адресу суду надійшла заява представниці позивача на виконання ухвали суду та пакет документів, який містить копії: ( кредитного договору № 00-7482784 від 07.04.2023; довідки про ідентифікацію; Правил надання грошових коштів у позику; витягу з повідомлення від 14.12.2023; витягу з додатку до повідомлення; розрахунку заборгованості ТОВ «Качай гроші», договору факторингу № 28112023 від 28.11.2023, реєстру боржників до договору факторингу; акт прийому-передачі до договору факторингу № 28112023 від 28.11.2023) ( а.с. 88- 152).

29.07.2024 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомив суд, що на ім`я ОСОБА_2 в банку емітовано картку № НОМЕР_7 на яку 07.04.2023 відбулося зарахування коштів у розмірі 8100,00 грн. Інформація про платника відсутня. Додатково направили виписку по рахунку за період з 07.04.2023 по 10.04.2023 ( а.с. 153-155).

Ознайомившись з матеріалами цивільної справи та зважаючи на інформацію надану АТ КБ « ПРИВАТБАНК», доходжу висновку, що позивач не виконав вимоги суду викладені в ухвалі від 04.07.2024 та не надав оригіналів письмових (електронних) доказів на ствердження своїх позовних вимог, які стосуються безпосередньо заявленого позову, зокрема кредитних правовідносин щодо яких він звернувся до суду.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, позивач стверджує, що до нього перейшли права грошової вимоги за договором про відкриття кредитної лінії №00-7482784 у формі електронного документа з використанням електронного підпису від 07.04.2023 укладеним між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та ОСОБА_2 . В позовній заяві позивач посилається на укладення ним та ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" 28.11.2023 договору факторингу № 28112023, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище договором на загальну суму 17739,00 грн відповідно до Акту приймання-передачі Реєстру боржників.

Тобто, наразі позивачем належними та допустими доказами не доведено перехід права вимоги за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_2 , окрім того долучені реєстри боржників є нечитабельні та достовірно встановити, що позивачу було передано право вимоги саме за кредитними зобов`язаннями відповідача встановити неможливо.

Окрім наведеного слід зазначити, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" стаття 7.

Постанова Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 755/1549/22: зазначає, що отримавши процесуальні документи в електронній формі, суд має здійснити перевірку, чи містить такий документ електронний підпис. Доступ до перевірки електронного підпису є відкритим, а тому суд має можливість та зобов`язаний достовірно встановити, що особа, яка подає процесуальний документ до суду, підписала його електронним підписом, який прирівнюється до власноручного. Апеляційний суд не врахував, що оригіналом є саме документ в електронній формі, а його паперова форма - відтворена на папері копія. Тож передусім суд має досліджувати на предмет підписання електронний документ, а не його паперову копію.

Наразі процесуальний закон оперує трьома поняттями - «оригінал», «електронна копія» та «письмова копія» електронного доказу тощо.

Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» тлумачить «оригінал електронного документа» як електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним чи прирівняним до власноручного підписом автора. У випадку, коли автор створює ідентичні за інформацією та реквізитами електронні документи або коли надсилає електронний документ кільком адресатам чи зберігає його на кількох носіях, то усі вони є оригіналами та мають однакову юридичну силу.

Суд доходить висновку, що за наведених обставин на час розгляду справи, не видається можливим установленим порядком безспірно з`ясувати обставини щодо договірних відносин між сторонами та умов, на яких були, як стверджує позивач, отриманні ним права грошової вимоги за кредитними зобов`язаннями відповідача, зокрема, щодо відповідальності за порушення ним грошових зобов`язань.

Отже, на думку суду не надання позивачем витребуваних судом доказів вказує на відсутність можливості доведеності позивачем заявлених ним позовних вимог, а як наслідок неможливості розгляду такої справи по суті.

Одночасно слід зазначити, що позивач не навів суду обґрунтованих, належних причин неможливості виконання ухвали суду від 04.07.2024, в той час, як тягар доведення неможливості належно виконати ухвалу суду лежить саме на виконавцеві. Позивач не навів жодної обґрунтованої причини, яка би звільнила його від обов`язку щодо доказування правомірності звернення до суду з таким позовом. Стаття 81 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно ч.2 ст. 100 ЦПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та його представник отримали ухвалу про відкриття провадження та витребування письмових доказів - 06.07.2024 в системі «Електронний Суд» в електронному кабінеті ( а.с. 82, 84).

Згідно положень визначених ч. 7 ст. 14 ЦПК України, що перегукується з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС визначено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Однак незважаючи на належне повідомлення та отримання позивачем процесуальних документів суду, як вже зазначалося вище, станом на 30.07.2024 ухвала від 04.07.2024 не виконана і як наслідок витребувані судом оригінали письмових доказів, які містяться в кредитній справі ОСОБА_2 позивачем надані не були, належні обґрунтування щодо причин ненадання таких доказів також позивачем не наведені.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини, Україна зобов`язана гарантувати дотримання «справедливого і публічного розгляду справ впродовж розумного строку» в судочинстві.

За приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.92, (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.98 та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Суд зазначає, що повернення позовної заяви позивачеві свідчить не про допущення судом надмірного формалізму, а про вчинення дій, направлених на упорядкування процесуальних правовідносин, тобто є необхідним (позитивним) формалізмом, який сприяє належному здійсненню правосуддя. При цьому, така процесуальна дія не є порушенням права позивача на доступ до суду в розумінні норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, оскільки відповідно до частини 2 статті 257 ЦПК України не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Враховуючи викладене, та, що для вирішення такого спору і для прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, не надання позивачем витребуваних оригіналів письмових ( електронних) доказів, а також не повідомлення про неможливість подання таких доказів у строк встановлений судом, унеможливлює встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а відтак в силу наведених вище положень статті 257 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « ЕЙС» ( ТОВ « ФК «ЕЙС») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Роз`яснити позивачу право на повторне звернення до суду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г. Л. Моргун