ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/235/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: надання послуг
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у вигляді вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу,

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» звернулось до ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості у виді вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 14 382, 79 грн.

Позовна заява мотивована тим, що Договір постачання природнього газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природнього газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Таким, чином оплати, які надходять по особовому рахунку за адресою: АДРЕСА_1 , свідчать про приєднання до умов Договору постачання та розподілу природнього газу. А відсутність заяви про припинення газопостачання та/або відключення газових приладів від мережі свідчить про затребуваність та факт отримання послуг з постачання та розподілу природнього газу. Крім того, повідомив, що згідно п. 3 гл. 4 розд. 9 Кодексу ГРМ, споживач зобов`язаний своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк письмово повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни, що стосуються видів споживання газу, та/або опалювальної площі, та/або кількості осіб, зареєстрованих на його об`єкті. Також просив врахувати, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано 8 осіб. Дане домоволодіння розділено на частини, в тому числі і за особовими рахунками, а також різними газовим обладнанням, лічильником газу. Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та є власником 1/3 частини домоволодіння, зареєстрований один.

На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 14382,79 грн., з яких 14135,70- вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, 105,73-3% річних, 141,36-інфляційні втрати та сплачений судовий збір в сумі 2102грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2023 року позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» заборгованість у вигляді вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природнього газу в сумі 14 135 (чотирнадцять тисяч сто тридцять п`ять) грн. 70 коп., 3 річних в сумі 105 (сто п`ять) грн. 73 коп., інфляційні витрати в сумі 141 (сто сорок одна) грн. 36 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на те, що оскаржуване рішення ухвалене з грубим порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою неправильне установлення обставин, які мають значення для справи, однобічне та не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до ухвалення судом незаконного та необгрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач не довів несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, не довів, що мало місце викривлення даних обліку природного газу, їх причинно-наслідкового зв`язку. Ні в акті експертизи, ні в довідці про непридатність лічильника не зазначено взагалі, чи працює відліковий механізм, чи коректно він обліковує дані, що є ключовим у справах даної категорії. Судом 1 інстанції не було досліджено та не прийнято до уваги той факт, що попередня повірка вимірювальної техніки Відповідача була проведена аж 24.11.2011. Використання на об`єкті споживача лічильника з вичерпаним терміном експлуатації, вказує на те, що перебування лічильника газу 12 років в експлуатації і пропущення міжповірочних інтервалів мали наслідком вироблення за роки експлуатації складові/деталі лічильника від дій атмосферних явищ і навколишнього середовища., Кодексом ГРМ надано визначення поняття «Повірка лічильника газу» - встановлення придатності до застосування лічильника газу на підставі результатів контролю його метрологічних характеристик, що здійснюється в установленому законодавством порядку. AT «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» в порушення вимог нормативно правових актів жодного разу не встановило придатність до застосування лічильника газу, не проводило метрологічний та технічний контроль лічильника, не здійснювало заміну лічильника за рахунок тарифу на розподіл та намагається перекласти відповідальність за стан лічильника на споживача.

Зауважує, що згідно з п.п.10.2 П.10 паспорта на лічильник газу Gallus 2000 G4 періодична повірка лічильника повинна проводитись один раз на 10 років. Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747, який набув законної сили 29.11.2016 року для лічильника газу та пристроїв перетворення об`єму (використовуються для проведення розрахунків за поставлений та/або спожитий природний газ) класу 1,0 установлено міжповірочний інтервал 2 роки, класу 1,5- 8 років. Тобто лічильник газу Gallus 2000 G4 , заводський номер U00419671, дата випуску 1997 рік (видано свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та дійсність до 20.05.2016), після проведення у 24.11.2011 року пломбування після повірки і, незважаючи на те, що згідно з Наказом №1747, повинен підлягати обов`язковій періодичній повірці, до 28.02.2020 року жодним чином перевірений не був.(Додаток 2,3). В зв`язку з тим, що міжповірочний строк щодо ЗВТ Відповідача був пропущений Позивачем, своєчасно не була проведена повірка лічильника газу, то за цей час лічильник газу міг вийти з ладу з технічних причин. Таким чином суд першої інстанції не дослідив, чи мало місце втручання у ЗВТ позивача, чи просто лічильник газу вийшов з ладу з технічних причин, якщо він взагалі дійсно вийшов з ладу, що також не було доведено Позивачем.

Звертає увагу на те, що Актом експертизи лічильника газу від 10.03.2020 року №425 Е ,були зазначені наступні порушення- «механічні пошкодження скла та корпусу відлікового пристрою в місцях з`єднання, скло від`єднується, є доступ до відлікового механізму, механічні пошкодження відлікових коліс». При цьому не встановлено обставин того, що було втручання в механізм та корпус ЗВТ, які призвели до викривлення даних обліку природного газу, чи лічильник мав якусь похибку при здійсненні обліку природного газу, тобто не доведено, що Відповідачем було вчинено крадіжку газу. Також при проведенні експертизи та нібито виявлених на ній порушень конструкції лічильника належним чином не зафіксовані. Наявність ознаки «механічні пошкодження скла та корпусу відлікового пристрою в місцях з`єднання, скло від`єднується, є доступ до відлікового механізму, механічні пошкодження відлікових коліс» самі по собі не можуть свідчити про наявність складу правопорушення, оскільки актом не встановлено, що саме це вплинуло на роботу або конструкцію чи складові конструкції ЗВТ, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковувалася'(обліковувалася частково чи з порушенням законодавства), та призвело до викривлення даних обліку природного газу.

Зазначає, що підставою для направлення газового лічильника на експертизу стала підозра щодо того, що заводська пломба газового лічильника викликає сумнів ( акт про порушення 28.02.2020 №62/20/К).Однак при проведенні експертизи лічильника та Довідкою про непридатність ЗВТ від 10.03.2020 року «комісія Оператора ГРМ не встановила таких фактів, як пошкодження пломби чи факти її підроблення, що свідчить про безпідставність демонтажу лічильника та складення Акту про порушення №62/20/К від 28.02.2020 та Акту про виявлені порушення №442. «Механічні пошкодження скла та корпусу відлікового пристрою в місцях з`єднання скло від`єднується» операторами ГРМ при огляді лічильника виявлені не були, хоча для перевірки того, що скло від`єднується спеціальних пізнань не потребує.

З фотографій лічильника вбачається, що скло на місці. При цьому заводом-виробником не передбачається встановлення охоронної пломби на склі суматора, що свідчить, на думку Відповідача, про неможливість несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника. Також, з фотографій, які містяться в матеріалах справи, неможливо встановити чи дійсно мали місце зі сторони Відповідача дії щодо втручання в роботу ЗВТ, у чому вони виявлялись, чи дійсно є ознаки втручання саме у відліковий механізм ЗВТ, чи вплинули вони на роботу ЗВТ та на викривлення його показань та яким чином, оскільки на них не можливо побачити порушення на які вказує Позивач по справі, зокрема з них не вбачається ознак від`єднання скла відлікового пристрою, а навпаки на них видно, що скло прилягає щільно, тріщини або сколи самого скла чи периметру його кріплення відсутні та відліковий пристрій лічильника без механічних пошкоджень.

Вказує, що донарахування ціни необлікованого об`єму газу - це витрати за використаний але несплачений газ, але Позивачем не доведено, що певний час природний газ не обліковувався, обліковувався частково чи з порушенням законодавства та не сплачувався. Також Позивачем не доведено факт несанкціонованого втручання в роботу (лічильника газу) з боку Відповідача. Наявні в матеріалах справи докази не містять інформації викривлення даних обліку природного газу, яке є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу. З документів Позивача не вбачається, що зі сторони Відповідача були вчинені якісь дії, які б свідчили про безпосереднє вчинення втручання в ЗВТ згідно з практикою Верховного Суду щодо розгляду аналогічних спорів, викладеною у постанові Верховного Суду Касаційного господарського суду від 24.10.2018р. по справі №914/2384/17 та у постанові Верховного Суду Касаційного господарського суду від 12.02.2020р. по справі № 922/1850/19. Позивачем не подано достатньо належних і допустимих доказів, які свідчили би про здійснення Відповідачем несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, а саме таких складових зазначеного порушення як протиправне втручання в його роботу з боку позивача, наявність викривлення даних обліку природного газу та відповідного причинно-наслідкового зв`язку між втручанням і викривленням обліку.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

На обґрунтування вказав, що під час проведення експертизи 10.03.2020 комісія АТ «Харківгаз» спільно з ДП «Укрметртестстандарт» було виявлено втручання в газовий лічильник, а саме, що при цілій заводській пломбі та повірочного тавра є механічні пошкодження скла та корпусу відлікового пристрою в місцях з`єднання. Скло від`єднується. Є доступ до відлікового механізму та механічні пошкодження відлікових коліс. З цих підстав комісія дійшли висновку про те, що є втручання у газовий лічильник. Результати цієї експертизи були оформлені відповідним актом та було видано довідку ДМ «Укрметртестстандарт» про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки № 39-1-4/02223 ЦСБ 425Е від 10.03.2020 з огляду на ознаки пошкодження відлікового пристрою, що можуть перешкоджати роботі лічильника або впливати на його функціонування. У даному випадку вимірювання метрологічних характеристик лічильника споживача не проводилось, оскільки згідно п. 6.3 рекомендацій при проведення повірки лічильників Положення Р50-071-98 «Лічильники газу побутові методи та засоби повірки» при негативних результатах будь-якої операції повірку лічильників припиняють. Відповідно до п. 4 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені.

Зазначив, що відповідно до стандарту доказування вірогідності доказів, який дозволяє дійти висновку, що факти які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були слід вважати, що позов при таких доказах є доведений. Крім того, в постанові ВС від 18.11.2021 по справі № 903/160/21 зазначено, що сама можливість викривлення даних обліку газу, яка була для цього підготовлена або створена через несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу (ЗВТ) вже є порушенням, яке кваліфікується як несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу та відповідно є підставою для нарахування необлікованого спожитого газу. Також цей висновок суду був підтриманий у постановах Верховного Суду від 20.09.2023 у справі № 953/17713/19, від 06.07.2023 у справі № 922/1535/22.

Відповідно до п.п. 3. п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу таке несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу) з боку споживача кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок цього здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природнього газу. З цих підстав відповідно до п.п 8, 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу 19.02.202 постійно діючої комісією згідно протоколу від 31.08.2020 було прийнято рішення про задоволення акта про порушення та було складено Акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі АТ «Харківміськгаз», що за період з 28.08.2019 по 27.02.202 складає 14135,70 грн.

Вважає, що позивач дотримався вимог законодавства щодо фіксації порушення, проведення експертизи та проведеного нарахування за виявлене порушення.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, які передбачені у ч. 1 ст. 369 ЦПК України, з огляду на зміст та ціну позову, без повідомленням учасників справи.

Згідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь судді-доповідача, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив із доведеності заявлених позовних вимог.

При цьому суд вказав наступні мотиви свого рішення.

Відповідно до п.п. 3 п. 1 гл. 2 розд. XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Згідно з положеннями пункту 6 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно акту експертизи лічильника газу № 425Е від 10.03.2020 за результатами зовнішнього огляду лічильника газу встановлено цілісність заводської пломби та повірчого тавра, механічні пошкодження скла корпусу відлікового пристрою в місцях з`єднання, скло від`єднується, є доступ до відлікового механізму. Механічні пошкодження відлікових колес.

Суд зазначив, що оскільки за результатами експертизи лічильника газу підтверджено факт несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника - нарахування збитків, пов`язаних з несанкціонованим втручанням, відповідно до п. 1 глави 3 розділу ХІ «Кодексу газорозподільних систем» є правомірним.

Суд вважав, що позивачем доведено вчинення з боку відповідача наявності усіх складових цього правопорушення, зокрема, втручання в роботу ЗВТ, що призвело до викривлення даних обліку природного газу. (Вказане узгоджується з висновком Верховного суду, викладеним у постанові від 24.10.2018р. у справі № 914/2384/17).

При цьому суд не взяв до уваги посилання відповідача, що він не є споживачем природного газу за спірною адресою, оскільки він є власником 1/3 буд. АДРЕСА_1 , зареєстрований там та у встановленому законом порядку, не відмовлявся від послуг, які надає позивач.

Також суд не взяв до уваги посилання відповідача про те, що у акті, протоколі не облікованого (донарахованого) об`єму природнього газу і його вартості, а також у акті розрахунку та регламенті вказаний споживач ОСОБА_3 , оскільки він, як власник 1/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , всупереч положенням п. 3 гл. 4 роз. 9 Кодексу ГРМ не повідомив позивача про зміну споживача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до п.п. 3 п. 1 гл. 2 розд. XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказам, що АТ "Харківміськгаз" надає ОСОБА_1 послуги з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

За вищевказаною адресою особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я « ОСОБА_3 »., і за вказаною адресою зареєстрована постійне місце проживання відповідача.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідач на підставі договору дарування від 01.07.2008 є власником 1/3 частини домоволодіння за вищевказаною адресою: АДРЕСА_1 ,.

28.02.2023 р. працівниками позивача проведена перевірка за вищевказаною адресою проживання відповідача, внаслідок якої встановлене порушення Кодексу газорозподільних систем, - пломба заводу виробника газового лічильника «Gallus 2000 G4», зав. номер U00419671, викликає сумнів, про що складений відповідний Акт про порушення № 62/20/К від 28.02.2020р. за участі відповідача.

На підставі виявленого порушення лічильник газу демонтований та направлений на експертизу, про що також складений відповідний Акт про виявлені порушення № 442 та протокол про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи № 442 від 28.02.2020. Відповідач повідомлений про дату, час і місце проведення експертизи.

В результаті проведення експертизи 10.03.2020 р. комісія АТ «Харківміськгаз» спільно з ДП «Укрметртестстандарт» виявили втручання у газовий лічильник, а саме: механічні пошкодження скла та корпусу відлікового пристрою в місцях з`єднання. Скло від`єднується. Є доступ до відлікового механізму. Механічні пошкодження відлікових коліс. Вищевказані результати експертизи оформлені відповідним Актом та була складена довідка ДП «Укрметртестстандарт».

Як вбачається з довідки ДП «Укрметртестстандарт» № 39-1-4/02223 ЦСБ 425Е від 10.03.2020, лічильник газу мембранний «Gallus 2000 G4», зав. номер НОМЕР_2 , не відповідає вимогам п.п. 6.4. Р50-071-98 «Лічильники газу побутові. Методи та засоби повірки», наявні ознаки пошкодження відлікового пристрою, що можуть перешкоджати роботі лічильника або впливати на його функціонування.

31.08.2020 р. комісія АТ «Харківміськгаз» на підставі Акту про порушення від 28.02.2020 р. № 62/20/к до споживача ОСОБА_3 ( ОСОБА_1 ) розглянувши надані документи, ухвалила рішення про задоволення Акту про порушення від 28.02.2020 р. № 62/20/к відповідно до п. 1 гл. 2 розд. ХІ Кодексу газорозподільних систем, донарахування об`ємів не облікованого природного газу за цінами закупівлі природного газу для АТ «Харківміськгаз», які діяли у зазначений період сумі 14 135, 70 грн.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно вимог статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Всупереч свого процесуального обов`язку відповідач не спростував надані позивачем вищевказані докази. Акт експертизи свідчить про те, що під час проведення експертизи 10.03.2020 комісія АТ «Харківгаз» спільно з ДП «Укрметртестстандарт» було виявлено втручання в газовий лічильник, а саме, що при цілій заводській пломбі та повірочного тавра є механічні пошкодження скла та корпусу відлікового пристрою в місцях з`єднання. Скло від`єднується. Є доступ до відлікового механізму та механічні пошкодження відлікових коліс. З цих підстав комісія дійшла обґрунтованого висновку про те, що є втручання у газовий лічильник, який відповідачем належними і допустимими доказами у розумінні ст. 76 ЦПК України не спростований, наведені з цього приводу доводи скарги не доведені.

Виявлені працівниками позивача механічні пошкодження на відліковому механізму на газовому лічильнику при вільному доступі до нього через захисне скло є достатнім доказом того, що на відліковий механізм можливе зовнішнє втручання з боку відповідача. Доводи скарги щодо не проведення з вини відповідача вчасної регламентної повірки газового лічильника при наявності неспростованих ознаках зовнішнього втручання у обліковий механізм, що відповідно до вказаної норми Кодексу є правопорушенням, є безпідставними, оскільки відсутність вчасної повірки газового лічильника на наявність механічного ушкодження облікового механізму під захисним склом не впливає, відповідних доказів про наявність такого причинного зв`язку відповідач до суду першої та апеляційної інстанції не надав.

Колегія суддів погоджується з аргументами представника позивача, що при виявленні ознак зовнішнього механічного втручання у обліковий механізм згідно п. 6.3 рекомендацій при проведення повірки лічильників Положення Р50-071-98 «Лічильники газу побутові методи та засоби повірки» подальша повірка лічильника є недоцільною. Відповідно до п. 4 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені.

Якщо спірні факти скоріше були (мали місце), аніж не були, за відсутності обґрунтованих сумнівів з цього приводу слід вважати, що позов при таких доказах є доведений. У постанові ВС від 18.11.2021 по справі № 903/160/21 були наведені правові висновки, що сама можливість викривлення даних обліку газу, яка була для цього підготовлена або створена через несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу (ЗВТ) вже є порушенням, кваліфікується як несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу та відповідно є підставою для нарахування необлікованого спожитого газу. Також цей висновок суду був підтриманий у постановах Верховного Суду від 20.09.2023 у справі № 953/17713/19, від 06.07.2023 у справі № 922/1535/22.

Відповідно до п.п. 3. п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу таке несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу) з боку споживача кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок цього здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природнього газу. З цих підстав відповідно до п.п 8, 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу 19.02.202 постійно діючої комісією згідно протоколу від 31.08.2020 було прийнято рішення про задоволення акта про порушення та було складено Акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі АТ «Харківміськгаз», що за період з 28.08.2019 по 27.02.202 складає 14135,70 грн. Відповідач вказаних висновків суду першої інстанції не спростував, доводи скарги не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

На підставі вищевказаних обставин та правового обґрунтування колегія суддів визнає, що оскаржене рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростували, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Передбачених у ст. 141 ЦПК України підстав для перерозподілу судом витрат немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 травня 2024 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В.Бурлака.

Ю.М.Мальований.