Справа № 307/1669/24
Провадження № 2-о/307/47/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження у справі

02 травня 2024 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бряник М.М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , де заінтересовані особи, ІНФОРМАЦІЯ_1 , , місце розташування АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 про встановлення факту, здійснення догляду за особою, яка потребує постійного стороннього догляду.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернувся в суд із заявою де заінтересовані особи, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , здійснення догляду за особою, яка потребує постійного стороннього догляду.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що він проживає разом з бабкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має 92 роки, постійно хворіє на різні хронічні захворювання, фактично безпомічна та нездатна себе обслуговувати, їй потрібний постійний сторонній догляд. Інших працездатних членів сім`ї , які б могли піклуватися нею вона не має. З бабкою він проживає з самого дитинства та вона його виховала. Після напада на Україну росією йому почали в ІНФОРМАЦІЯ_3 виписувати повістки на військово-лікарську комісію про визначення стану здоров`я придатності на військову службу. Він подав заяви про надання йому відстрочки від призову, але відповіді не отримав. Він має право на відстрочку від призову на військову службу по мобілізації на підставі того, що здійснює постійний догляд за бабкою, яка потребує такого догляду відповідно до ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», але в ІНФОРМАЦІЯ_3 йому усно відмовили та сказали, що не можуть оформити відстрочку і щоб він звернувся до суду з заявою про встановлення факту , що в бабки немає інших працездатних осіб, зобов`язаних піклуватися та здійснювати догляд за нею.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить суд: встановити факт, що він є єдиним, хто зайнятий постійним доглядом за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка потребує постійного догляду та сторонньої допомоги через нездатність до самообслуговування та в неї відстуні інші особи, які можуть здійснювати такий догляд.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження за заявою, з огляду на таке.

З поданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , є внуком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії від 22.07.2022 за своїм станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду.

Рішенням Вільховецької сільської ради №35 від 10.04.2024 призначено ОСОБА_1 , помічником дієздатній фізичній особі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованій в АДРЕСА_1 , яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки.

Згідно посвідчення № НОМЕР_1 виданого Вільховецькою сільською радою, ОСОБА_1 1981 р.н., є помічником фізичної дієздатної особи похилого віку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та згідно довідки виданої Начальником Тячівського УСЗН від 19.07.2022 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Тячівському УСЗН і отримує допомогу по догляду за особою похилого віку за ОСОБА_5 з 29.03.2013 р. по теперішній час.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження визначений главами 1 і 6 розділу IV ЦПК України.

Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України).

Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При цьому суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав;

чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення;

заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

У постанові Великої Плати Верховного Суду у справі № 287/167/18-ц від 30 січня 2020 року зазначено про таке:

"33. Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

34. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.

У даному випадку заявник просить встановити факт здійснення ним постійного стороннього догляду за особою, яка потребує такого догляду. Указаний факт згідно заяви йому потрібно встановити оскільки такий породжує у нього виникнення прав та обов`язків, визначених ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу».

З цього приводу слід зазначити наступне.

Так, відповідно до абзацу 10 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.

Пунктом шостим частини 1 статті 1 Закону України «Про соціальні послуги» визначено, що надавачами соціальних послуг, зокрема, є фізичні особи, які включені до розділу «Надавачі соціальних послуг» Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг.

Пунктом 3 частини 6 статті 13 даного Закону для фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього закону, передбачена можливість надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачем соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки, та є громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями, проте, для отримання відповідного статусу, надавач та отримувач соціальних послуг повинні бути включені до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, незалежно від того, претендує надавач соціальної послуги на отримання компенсації від держави чи ні.

Формування Реєстру, відповідно до ч. 6 ст. 15 Закону, здійснюється шляхом внесення до нього відповідної інформації уповноваженими органами системи надання соціальних послуг.

Порядок формування, ведення та доступу до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг затверджений Постановою КМ України від 27 січня 2021 року № 99.

Окрім того постановою Кабінету Міністрів України від 6 жовтня 2021 р. № 1040 затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі.

Таким чином, порядок встановлення факту здійснення догляду за бабкою з якою проживає заявник, яка потребує постійного догляду, визначений відповідним законодавством, у зв`язку з чим не може встановлюватися в судовому порядку в окремому провадженні.

Визначаючи, чи пов`язується з встановленням зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, Суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Вимоги заявника як у цій справі, так і у справі, розглянутій Великою Палатою Верховного Суду, пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за ними певного соціально-правового статусу, не пов`язані з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявників з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у постанові від 23.05.2022 року № 539/4118/19, врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, визнає недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

Відносно тверджень заявника про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на його заяву щодо надання відстрочки по призову усно вимагають рішення суду про встановлення факту такого догляду, то такі є голослівними та нічим не підтвердженими. Заявником не надано до даних доказів його звернення до відповідних органів та отримання від них відмов з указаних питань. При цьому у будь-якому випадку він не позбавлений можливостей оспорити відповідні відмови суб`єктів владних повноважень у порядку адміністративного судочинства.

Відтак оскільки законодавством визначено позасудовий порядок встановлення факту здійснення особою нагляду за особою з якою проживає заявник у даному випадку бабкою, яка потребує постійного догляду, то у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 186, 258-261, 293, 315, 354, 355 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 де заінтересовані особи ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , про встановлення факту здійснення догляду за особою, яка потребує постійного стороннього догляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а учасником справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст.354 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя Бряник М.М.