Справа № 331/2340/24
Провадження № 2-о/331/254/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2024 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Жукової О.Є.

за участю секретаря Мироненко О.В.

розглянувши в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Фізична особа підприємець ОСОБА_3 ,Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області , Головне управління ДПС в Запорізькій області про встановлення факту , що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2024 заявник в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з вказаною заявою, в якій просив встановити факт припинення трудових відносин між заявником та ФОП ОСОБА_3 з 31 серпня 2022 року на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 01.09.2020 року, на підставі наказу № 4 від 01.09.2020 року, заявник почала перебувати у трудових відносинах із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 на посаді продавця продовольчих товарів.

Трудова книжка НОМЕР_1 заведена на ОСОБА_4 , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

31.08.2022 року заявник була звільнена із займаної посади, на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці заявника.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та окупацією смт. Михайлівки Василівського району Запорізької області заявник вимушена була залишити своє постійне місце проживання та переїхати до міста Запоріжжя.

При цьому, роботодавець заявника - Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 залишилася в смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області та заявник не має жодних контактів роботодавця, у зв`язку із чим заявник позбавлена можливості вирішити питання у позасудовому порядку.

З моменту припинення трудових відносин, тобто з 31.08.2022 року, Заявник не виконує роботу за вищевказаним трудовим договором із роботодавцем, а остання, в свою чергу, не сплачує заявнику заробітну плату.

Згодом заявник дізналася, що у відповідних державних органах немає жодних відомостей про те, що вона припинила трудові відносини із фізичною особою- підприємцем ОСОБА_3 , що стало причиною не відображення інформації про її звільнення у контролюючому органі.

Згідно із відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 30.08.2023 року, ФОП ОСОБА_3 відомості про припинення трудових відносин із заявником до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не надавалися.

Рішення суду про встановлення факту припинення трудових відносин необхідно для реалізації заявником свого права на працю, загальнообов`язкове державне соціальне страхування та пенсійне забезпечення у майбутньому.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукової О.Є. від 19 квітня 2024 року по справі відкрите окреме провадження.

У судове засідання представник заявника надав клопотання , в якому просив розглядати справу за його відсутності, наполягав на задоволенні заяви.

Представник заінтересованої особи Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, в наданому суду клопотанні просив справу розглядати у його відсутність.

Представник заінтересованої особи Головного управління ДПС в Запорізькій області надав заяву про розгляд справи у його відсутність. У наданих до суду поясненнях зазначив, що за даними інформаційних систем ДПС України, платником - ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за податкові звітні періоди 1 квартал 2022 року, 2 квартал 2022 року, 3 квартал 2022 року, 4 квартал 2022 року Розрахунки до контролюючого органу не надавалися, тому інформація про припинення трудових відносин найманих працівників відсутня.

Заінтересовані особа: ФОП ОСОБА_3 належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилася, у зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у її відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 3 статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що 01.09.2020 року, на підставі наказу № 4 від 01.09.2020 року, заявник почала перебувати у трудових відносинах із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 на посаді продавця продовольчих товарів, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці заявника НОМЕР_1 та відомостями про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб, виданими Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 27.09.2023 року.

Трудова книжка НОМЕР_1 заведена на ОСОБА_4 , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області від 10.06.2006року.

31.08.2022 року заявник була звільнена із займаної посади, на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці заявника та копією наказу, який долучений до матеріалів справи.

Згідно із відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 30.08.2023 року, ФОП ОСОБА_3 відомості про припинення трудових відносин із заявником до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не надавалися.

За даними інформаційних систем ДПС України, платником - ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за податкові звітні періоди 1 квартал 2022 року, 2 квартал 2022 року, 3 квартал 2022 року, 4 квартал 2022 року розрахунки до контролюючого органу не надавалися, тому інформація про припинення трудових відносин найманих працівників відсутня.

Відповідно до ч. 1ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно з ч. 2ст. 22 КЗпП України, відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 36 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП України) підставами припинення трудового договору є, зокрема, угода сторін.

Трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. ( ч. 1 ст. 21 КЗпП України)

Отже, трудовий договір є двостороннім договором між працівником та роботодавцем, які по відношенню один до одного мають відповідні права та обов`язки. Інші суб`єкти мають право втручання у взаємовідносини цих сторін лише у випадках та в порядку передбаченому чинним законодавством.

Відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 № 260 «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та, зокрема, п.2 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, укладений у письмовій формі трудовий договір між працівником і фізичною особою у трьох примірниках фізична особа повинна подати на реєстрацію до державної служби зайнятості за місцем свого проживання у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи.

Згідно п. 8, 14 вказаного Порядку, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору; записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи.

За змістом такого Порядку, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються з фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин.

Таким чином, у разі відсутності однієї зі сторін виникають труднощі зі встановленням обставини щодо припинення трудового договору, оскільки п. 8 Порядку передбачає звернення сторін (а не однієї сторони) у центрі зайнятості. За відсутності ж такої можливості підставою для зняття трудового договору з реєстрації та подальше внесення відповідних відомостей до трудової книжки може бути рішення суду, яке набрало законної сили про припинення дії трудового договору.

На підставі досліджених доказів, суд вважає, доведеним факт того, що дійсно між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 з 31.08.2022 року припинено трудові відносини за угодою сторін на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, а роботодавець перебуває на тимчасово окупованій території України .

З огляду на зазначене, враховуючи, що заявниця, з незалежних від неї причин, позбавлена можливості розірвати трудовий договір та підтвердити факт припинення трудових відносин у порядку передбаченому чинним законодавством, і зазначене перешкоджає реалізації заявником свого права на працю, загальнообов`язкове державне соціальне страхування , суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 293, 215, 318, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Фізична особа підприємець ОСОБА_3 ,Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області , Головне управління ДПС в Запорізькій області про встановлення факту , що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт припинення трудових відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 з 31 серпня 2022 року на підставі п.1 ст.36 КЗпП України.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 17 травня 2024 року.

Суддя: О.Є. Жукова