Справа №: 343/1756/24
Провадження №: 2-н/343/183/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

08 серпня 2024 року м.Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Тураш В. А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу-

В С Т А Н О В И В:

07 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 161 ЦПК України визначено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що законодавець передбачив видачу судового наказу про стягнення аліментів у частці від доходу в разі, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у чітко визначеному законодавцем розмірі частки від доходу в залежності від кількості дітей, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, заявниця просить стягнути з ОСОБА_2 на її, ОСОБА_1 користь аліменти на утримання малолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини, що не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України. При цьому, просить стягнути такі з дня подання позовної заяви, хоча має місце подання заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи вказане, приходжу до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 161,165,166,260,261,353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Роз`яснити заявниці, що відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявниця у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК Кодексу України.

Суддя: