Справа № 308/3559/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Логойди І.В., за участі секретаря судового засідання Янцо М.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №308/3559/24 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Кучеренко Валентин Олександрович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: відділ реєстрації місця проживання Ужгородської міської ради, про позбавлення права користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Кучеренко Валентин Олександрович, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: відділ реєстрації місця проживання Ужгородської міської ради, про позбавлення права користування жилим приміщенням, та просить визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житлом квартирою за адресою АДРЕСА_1 ; визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житлом квартирою за адресою АДРЕСА_1 ; визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житлом квартирою за адресою АДРЕСА_1 . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач на підставі ордера №000116 від 5 червня 1997 року вселився у квартиру АДРЕСА_2 . На момент вселення у склад сім`ї входили дружина ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджено свідоцтвом про смерть), їхня донька ОСОБА_7 та донька дружини ОСОБА_5 . На даний час у квартирі зареєстровані: позивач ( ОСОБА_1 ), донька дружини від першого шлюбу ОСОБА_5 , донька ОСОБА_8 , її син (онук) ОСОБА_4 (далі - відповідачі), що підтверджено довідкою про реєстрацію. В серпні 2012 року відповідачі виїхали на постійне проживання до російської федерації у місто Ізобільне Ставропольського краю, де отримали громадянство рф. Зокрема, це підтверджується довіреностями, наданими позивачу на зняття з реєстрації та паспортом неповнолітнього ОСОБА_4 , а також актами про непроживання відповідачів за місцем реєстрації в Ужгороді. Отже, відповідачі не проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований позивач, понад десять років, квартирою не цікавляться, постійно проживають у Ставропольському краї, де отримали громадянство росії, одружилися з громадянами рф, комунальні платежі не сплачують, в утриманні квартири участі не приймають, особистих речей в квартирі не мають, нею не цікавляться та ні на що не претендують. Реєстрація відповідачів у квартирі створює позивачу перешкоди в користуванні житловою площею, а саме, щодо плати за комунальні послуги. А також позбавляють можливості позивача приватизувати дане житло. Щодо місця проживання неповнолітнього відповідача ОСОБА_4 , у статті 29 ЦК України зазначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Факт вільного обрання неповнолітнім відповідачем місця проживання, якому виповнилося чотирнадцять років підтверджується наданим паспортом громадянина рф з відміткою про реєстрацію у місті Ізобільний росії. Вважає, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою, понад десять років, відсутністю за місцем реєстрації, не сплачують за комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню житлового приміщення, виїхали на постійне місце проживання до рф, отримали громадянство рф, не заперечують проти позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації, оскільки мають реєстрацію на території рф.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.02.2024 позовну заяву залишено без руху. Після усунення недоліків ухвалою від 18.03.2024 року провадження у зазначеній справі було відкрито в спрощеному позовному провадженні, розгляд справи призначено 17.04.2024, відкладався на 20.05.2024.

У судове засідання позивач та його представник не з`явився, представник позивача через канцелярію суду подав заяву, якою просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Судом установлено, що на підставі ордеру на житлове приміщення Ужгородської міської ради народних депутатів від 05.06.1997 №000116 ОСОБА_1 вселився з сім`єю з 4-х осіб у житлове приміщення житловою площею 28,78 кв.м, яка складається з 2 кімнат в ізольованій, загальній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; ордер виданий на підставі рішення виконавчого комітету Ужгородської міської Ради народних депутатів від 28.05.1997 №80, склад сім`ї: ОСОБА_6 (жінка), ОСОБА_7 (донька), ОСОБА_5 (копія ордеру додана до матеріалів справи).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 28.06.2022 відділом запису актів цивільного стану управління запису актів цивільного стану Ставропольського краю по Ізобільненському району, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з доданою копією паспорта серії НОМЕР_2 , такий виданий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.02.2014 Ужгородським МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 . Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 16.12.2014 між ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (громадянин Росії) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , укладено шлюб. Згідно з доданою копією довіреності №26АА5212073 від 31.08.2023 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уповноважила ОСОБА_1 бути представником у всіх компетентних організаціях і установах України з усіх питань, пов`язаних зі зняттям її з реєстраційного обліку по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , для чого надає право отримувати необхідні довідки, посвідчення та документи, робити від її імені заяви розписуватись за неї та вчиняти всі дії, пов`язані з виконанням цього уповноваження (копія довіреності, посвідчена нотаріально, разом з перекладом додана до матеріалів справи).

Згідно з доданою копією паспорта серії НОМЕР_4 , такий виданий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 14.10.2009 Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , діти: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 11.06.2022 між ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , укладено шлюб, змінила прізвище на ОСОБА_12 . Згідно з доданою копією довіреності №26АА5212060 від 31.08.2023 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уповноважила ОСОБА_1 бути представником у всіх компетентних організаціях і установах України з усіх питань, пов`язаних зі зняттям її з реєстраційного обліку по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , для чого надає право отримувати необхідні довідки, посвідчення та документи, робити від її імені заяви розписуватись за неї та вчиняти всі дії, пов`язані з виконанням цього уповноваження (копія довіреності, посвідчена нотаріально, разом з перекладом додана до матеріалів справи).

До матеріалів справи додано копію паспорта РФ ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 24.01.2024 ГУ МВД Росії по Ставропольському краю, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Згідно з копією довідок ТОВ «Управління житлом» від 19.02.2024 №195 та від 06.02.2023 №110 разом з ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 .

Згідно з витягом з реєстру територіальної громади №2022/001944277 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований з 27.03.1998 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з оригіналом акту про відсутність (не проживання) особи (осіб) за місцем реєстрації від 06.02.2023 ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_2 не проживають з 06.08.2012 по даний час (акт підписано директором ТОВ «Управління житлом», інспектором, засвідчено сусідами ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ).

Згідно з копією акту про відсутність (не проживання) особи (осіб) за місцем реєстрації від 19.02.2024 ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_2 не проживають з 06.08.2012 по даний час (акт підписано директором ТОВ «Управління житлом», інспектором, засвідчено сусідами ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ).

На запит суду про зареєстроване місце проживання відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради надав довідки від 07.03.2024 №658/03.4-06, №657/03.4-06, №659/03.4-06, згідно з якими відповідно до відомостей реєстру територіальної громади гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованим по м. Ужгород не значиться.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 10.05.2024 №368/17/01-12 в ході вивчення питання надання висновку було з`ясовано, що ОСОБА_1 на підставі ордера № 000116 від 5 червня 1997 року вселився у квартиру АДРЕСА_2 . На момент вселення у склад сім`ї входили його дружина ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть), їхня спільна донька ОСОБА_7 та донька дружини ОСОБА_5 . На даний час у квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 , донька дружини від першого шлюбу ОСОБА_5 , донька ОСОБА_8 , її син (онук) ОСОБА_4 , що підтверджується копією довідки про реєстрацію. В серпні 2012 року відповідачі по справі № 308/3559/24 виїхали на постійне проживання до російської федерації у місто Ізобільне Ставропольського краю, де отримали громадянство рф. Це підтверджується копіями довіреностей від 01.08.2023 року наданими ОСОБА_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на зняття їх з реєстрації та копією паспорта малолітнього ОСОБА_4 , а також копіями актів про непроживання відповідачів за місцем реєстрації в місті Ужгороді від 06.02.2023 року та від 19.02.2024 року. Отже, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , понад 10 років, квартирою не цікавляться, постійно проживають у Ставропольському краї, де отримали громадянство рф, одружилися з громадянами рф (підтверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу від 16,12.2014 року ( ОСОБА_5 ) та від 11.07.2022 року ( ОСОБА_3 )), комунальні платежі, зі слів ОСОБА_1 , не сплачують, в утриманні квартири участі не приймають, особистих речей в помешканні не мають, квартирою не цікавляться та ні на що не претендують. Реєстрація ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , створює ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житловою площею, а саме, щодо плати за комунальні послуги. А також позбавляють можливості приватизувати дане житло. Враховуючи вимоги ст.ст. 64, 71 Житлового кодексу України, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Щодо місця проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у статті 29 Цивільного кодексу України зазначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Факт вільного обрання неповнолітнім ОСОБА_4 місця проживання підтверджується наданим паспортом громадянина рф з відміткою про реєстрацію у місті Ізобільний російської федерації. Дане питання розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому 30.04.2024 року. Було заслухано думку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який повідомив, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заперечують щодо зняття їх з реєстрації, що підтверджується відповідними довіреностями. Стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , то його місце проживання зареєстровано в російській федерації, що підтверджується відміткою в копії паспорта. Враховуючи фактичну відсутність неповнолітнього за місцем реєстрації в місті Ужгороді, наявність реєстрації і громадянства рф члени комісії прийняли одноголосне рішення рекомендувати Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради підготувати та надати до Ужгородського міськрайонного суду висновок про відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , по справі № 308/3559/24. Враховуючи все вищенаведене, орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради не заперечив щодо задоволення позовних вимог гр. ОСОБА_1 , 19.10.1964 по справі № 308/3559/24 стосовно позбавлення права користування жилим приміщенням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У статті 9 Житлового кодексу України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України передбачено, зокрема, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у певних визначених випадках. Позивач вказує, що такі відсутні.

Статтею 72 Житлового кодексу України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно з вимогами ст. 61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно зі ст. 62 Житлового кодексу України до відносин, що випливають з договору найму жилого приміщення, у відповідних випадках застосовуються також норми Цивільного кодексу України.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до пункту № 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди, як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстав, передбачених законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Отже, підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення його прав і об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Відповідно до ст.ст.401, 402 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Підстави припинення сервітуту визначені також у ст.406 ЦК України. Ними, зокрема являються: поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом; відмова від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; сплив строку, на який було встановлено сервітут; припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; невикористання сервітуту протягом трьох років підряд; смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут. Частиною 2 ст.406 ЦК України передбачено припинення сервітуту на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Водночас, припинення права користування відповідача спірним житлом має відповідати пропорційності в розумінні положень ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У даному аспекті суд враховує те, що відповідачі не проживають у спірному житлі тривалий час, що перебуває у користуванні позивача, такий повідомив про намір приватизувати житлове приміщення. Доказів того, що відповідачі мають потребу у спірному житлі, суду не надано і матеріали справи відповідних даних не містять, такі зареєстровані у РФ, тривало там проживають.

Разом із тим, судом встановлено порушення права позивача як у контексті статті 8 Конвенції, так і як користувача житлового приміщення, що гарантовані статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Отже, суд дійшов висновку, що у даному випадку інтереси позивача, як користувача житла, перевищують інтереси відповідачів, такими надані довіреності на вчинення дій зі зняття з реєстраційного обліку, а відтак, правові підстави користування чужим майном у відповідачів відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного наданого суду доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів пропорційно до розміру позовних вимог на користь позивача підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст.1-4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Кучеренко Валентин Олександрович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: відділ реєстрації місця проживання Ужгородської міської ради, про позбавлення права користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житлом квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житлом квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житлом квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1211, 20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання та реєстрація: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка Російської Федерації, яка зареєстрована та проживає: АДРЕСА_5 , а також зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 , паспорт громадянки РФ НОМЕР_7 , виданий ГУ МВС Росії по Ставропольському краю 18 грудня 2020 року, паспорт громадянки України НОМЕР_2 , виданий Ужгородським ГО ГУ ГМС України в Закарпатській області 13.02.2014 року.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_6 , а також зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 , паспорт громадянки НОМЕР_8 , виданий ГУ МВС Росії по Ставропольському краю 16 червня 2022 року, паспорт громадянки України НОМЕР_4 , виданий Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області 14.10.2009 року.

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 , паспорт громадянина НОМЕР_9 , виданий ГУ МВС Росії по Ставропольському краю 24 січня 2024 року.

Повне рішення складено 20.05.2024.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В. Логойда