РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року

м. Рівне

Справа № 557/153/24

Провадження № 22-ц/4815/434/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гольонко М.М. на ухвалу Гощанського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бабинська сільська рада Рівненської області, про встановлення факту, що має юридичне значення (факту здійснення постійного догляду за членом сім`ї, який потребує постійного стороннього догляду),

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що він є особою, яка зайнята постійним доглядом за особою, яка потребує постійного стороннього догляду, а саме - за своєю бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звертаючись із заявою, заявник вказує, що встановлення заявленого факту є необхідним йому для можливості офіційного підтвердження такого догляду у державних органах та забезпечення прав та інтересів особи похилого віку.

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2024 року у відкритті провадження відмовлено, оскільки вказане питання не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а розглядається в позасудовому порядку уповноваженим органом, рішення якого може бути оскаржено до суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду представник ОСОБА_1 - адвокат Гольонко М.М. подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм процесуального права.

Зазначає, що у поданій заяві, ОСОБА_1 просив встановити факт здійснення ним постійного догляду за бабусею, як за особою, що потребує такого догляду, вказавши, що від встановлення зазначених фактів залежить виникнення в нього прав та обов`язків, визначених Законом України "Про соціальні послуги".

Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Якщо у заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо в позасудовому порядку підтвердити цей факт, якими доказами він підтверджується, суддя відповідно до статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху і надає заявникові строк для усунення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції належним чином не встановив коло заінтересованих осіб та не з`ясував конкретну мету встановлення вказаного факту.

Вважає, що суд першої інстанції на вищезазначене уваги не звернув, а тому дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Гольонко М.М. подала заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що висловлювання "заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства" (пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК України), "справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства" (пункт 1 частини першої статті 255 ЦК України) стосуються як позовних вимог, які не можуть розглядатися за правилами цивільного судочинства, так і тих вимог, які взагалі не можуть розглядатися судами (див. постанову від 15 травня 2019 року у справі №757/12726/18-ц).

Згідно з частиною шостою статті 13 вказаного Закону, фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону, без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.

Звертаючись із заявою, ОСОБА_1 просив встановити факт здійснення ним постійного догляду за бабусею, як за особою, що потребує такого догляду, вказавши, що від встановлення зазначених фактів залежить виникнення в нього прав та обов`язків, визначених Законом України "Про соціальні послуги".

Однак слід зауважити, що цей закон не містить визначення «здійснення постійного догляду». Крім того, заявник вказував, що встановлення такого факту необхідне йому для можливості офіційного підтвердження такого догляду у державних органах.

Згідно із преамбулою Закону України "Про соціальні послуги", цей Закон визначає основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах.

За змістом заяви ОСОБА_1 фактично позиціонує себе, як надавач соціальних послуг.

Відповідно до п.6, 14 ст.1 та ст.15 Закону України "Про соціальні послуги", щодо надавачів та отримувачів соціальних послуг існує відповідний Реєстр, який і містить необхідну інформацію про них, що не потребує її встановлення в судовому порядку визнанням відповідного факту.

Отже, діючим законодавством визначений позасудовий порядок встановлення факту, який просить встановити заявник в судовому порядку, що виключає можливість такого розгляду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, оскільки заява ОСОБА_1 не підлягає судовому розгляду за законом, суд першої інстанцій вірно відмовив у відкритті провадження.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гольонко М.М. залишити без задоволення.

Ухвалу Гощанського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.