Єдиний унікальний номер 142/626/23
Номер провадження 2/142/93/24
РІШЕННЯ

іменем України

03 вересня 2024 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Нестерука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Яворської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт. Піщанка Вінницької області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Студенянської сільської ради Вінницької області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на майно внаслідок спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2023 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Студенянської сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на майно внаслідок спадкування, в якій позивач просить суд встановити факт належності правовстановлюючих документів державного акту на право власності на землю серії ВН № 00497, виданого 17 листопада 2001 року Трибусівською сільською радою, свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат серії НОМЕР_1 , виданий 29 травня 2002 року Трибусівською сільською радою, видані на прізвище ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_3 , право власності на майно земельну ділянку, площею 2,9511 га, кадастровий номер 052328200:02:000:0200, державний акт на право власності на землю серії ВН № 00497, вартістю 116522,10 гривень, розташовану на території Трибусівської сільської ради, Піщанського району Вінницької області, на даний час Студенянської сільської ради, Тульчинського району, Вінницької області, майновий пай в розмірі 3480 гривень, свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП майновий сертифікат серії НОМЕР_1 , належні ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його бабка ОСОБА_3 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , видане 26 лютого 2021 року Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький). Після її смерті відкрилась спадщина на майно земельну ділянку, площею 2,9511 га, кадастровий номер 052328200:02:000:0200, державний акт на право власності на землю серії ВН № 00497, оригінал державного акту втрачено, про що зроблено оголошення на сторінці районної газети, вартістю 116522,10 гривень, розташовану на території Трибусівської сільської ради, Піщанського району, Вінницької області, на даний час Студенянської сільської ради, Тульчинського району, Вінницької області, майновий пай в розмірі 3480 гривень, свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії НОМЕР_5 . 9 жовтня 2008 року ОСОБА_3 вказане майно заповіла йому. На час видачі державного акту бабка іменувалась на прізвищі « ОСОБА_4 ». 12 березня 2008 року бабка зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 і після реєстрації шлюбу стала іменуватись на прізвищі « ОСОБА_6 », підтвердження свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_6 . Спадкоємець першої черги за законом, чоловік бабки ОСОБА_5 , відмовився від спадщини, яка залишилась після смерті його дружини ОСОБА_3 . Також позивач зазначає, що він звертався до Піщанської державної нотаріальноїконтори для одержання свідоцтва про право на спадщину, але нотаріусом було відмовлено.Позивач зазначає, що відповідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше не заборонено законом. Законною підставою набуття права власності є спадкування. Позивач вказує, що оскільки іншим методом не може юридично оформити за собою право власності на майно своєї бабки, тому звертається із позовною заявою до суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 листопада 2023 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Нестеруку В.В.

Ухвалою суду від 24 листопада 2023 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Студенянської сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на майно внаслідок спадкування, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Ухвалою суду від 15 лютого 2024 року витребувано удержавного нотаріуса Піщанської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шигиди І.В. належним чином засвідчену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Трибусівка Піщанського району Вінницької області, та Витяг (інформаційну довідку) зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту, спадкового договору, заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Трибусівка Піщанського району Вінницької області.

06 березня 2024 року на адресу суду від державного нотаріуса Піщанської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шигиди І.В. на виконання ухвали суду надійшов лист за вих. № 65/01-16 від 05 березня 2024 року, в якому повідомляється, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не заводилася, та надано інформаційні довідки із спадкових реєстрів № 76092853 від 05.03.2024 року та № 76092871 від 05.03.2024.

29 травня 2024 року від представника позивача адвоката Гордаш Н.М. на адресу суду подане клопотання про долучення доказів, додано довідку Студенянської сільської ради № 178 від 22 травня 2024 року щодо місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 06 серпня 2024 року було закрито підготовче провадження по даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Гордаш Н.М. в судове засідання 03 вересня 2024 року не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується розписками про отримання повісток про виклик до суду. Крім того, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача, в якому просить суд розгляд справи проводити без їхньої з позивачем участі та підтримує заявлені позовні вимоги.

Відповідач Студенянська сільська рада Вінницької області в судове засідання 02 вересня 2024 року повноважного представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом отримання повістки про виклик до суду в підсистемі «Електронний суд», де відповідач має зареєстрований електронний кабінет. Проте в матеріалах справи міститься заява сільського голови ОСОБА_7 про розгляд справи без участі представника відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Крім того, суд враховує положення ч. 1, ч. 3 ст. 223 ЦПК України, де зазначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

За наведених обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті в даному судовому засіданні за відсутності учасників справи, які не з`явилися.

Враховуючи, що сторони не прибули в підготовче засідання, суд, вважає за можливе, здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Пунктом 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та, враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Трибусівка Піщанського району Вінницької області померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 26 лютого 2021 року Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.13)

Також судом встановлено, що 12 березня 2008 року виконкомом Трибусівської сільської ради Піщанського району Вінницької області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 01 та після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 присвоєно прізвище « ОСОБА_6 » (а.с.17)

Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; НВ-021 від 20 грудня 2021 року ОСОБА_2 на праві власності відповідно до державного акту ВН 00487 від 17.11.201 року належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,9511 га, кадастровий номер :02:000:0200 на території Трибусівської сільської ради Піщанського району Вінницької області (а.с.7-10)

Згідно оголошенна розміщеного в газеті «Піщанські вісті» від 06 серпня 2021 року, державний акт на право власності на землю серії ВН №00497, виданий ОСОБА_2 , втрачено та він вважається недійсним (а.с.10)

Крім того, відповідно до копії свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ XVI 002873, виданого 29 травня 2002 року головою Трибусівської сільської ради ОСОБА_2 мала право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ПСП «Промінь» с. Трибусівка відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 09 квітня 2000 року в частці, яка визначена в розмірі 3480 гривень або 0,125 відсотків (а.с.11)

09 жовтня 2008 року ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , було складено заповіт, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Трибусівської сільської ради Піщанського району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за № 568, відповідно до якого вона належну їй земельну ділянку в кількості 2,95 га на підставі державного акту серії ВН №00497, що знаходиться на території Трибусівської сільської ради, майновий пай в сумі 3480 грн на підставі свідоцтва на право власності серії ВІ XVI 002873 заповіла своєму онуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12)

17 жовтня 2023 року державним нотаріусом Піщанської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шигидою І.В. ОСОБА_8 було надано роз`яснення, в якому зазначено, що оскільки ОСОБА_9 на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_3 разом постійно не проживав, заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору у встановлений шестимісячний строк з дня відкриття спадщини не подав, а також враховуючи, що у правовстановлюючих документах є розбіжності в прізвищі спадкодавця, підстави для відкриття спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину відсутні (а.с.19)

У зв`язку з цим позивач звернувся до суду із вказаним позовом до Студенянської сільської ради, в якому просить встановити факт належності правовстановлюючих документів та визнати за ним як за спадкоємцем за заповітом право власності на земельну ділянку та майновий пай, які належали ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В пункті 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, зазначено, що при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на вказані правові відносини поширюється дія ЦК України 2003 року.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 нього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В частині 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Нормами ч. 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до положень п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Тобто, до предмету доказування за даним позовом належать обставини прийняття чи неприйняття спадщини позивачем.

Аналіз норм ЦК України вказує на те, що спадкоємець є таким, що прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або якщо на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем а подав нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування протягом шести місяців з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Під час судового розгляду на підставі листа державного нотаріуса Піщанської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шигиди І.В. № 65/01-16 від 05 березня 2024 року наданого на виконання ухвали суду про витребування доказів встановлено, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не відкривалася, що підтверджується також копією витягу зі Спадкого реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76092853 від 05 березня 2024 року (а.с.66-67)

Також з копії паспорта громадянина України позивача ОСОБА_1 встановлено, що на день смерті його баби ОСОБА_3 25 лютого 2021 року позивач з 23 лютого 2005 року був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.5)

Крім того, з копії паспорта громадянина України ОСОБА_3 серії НОМЕР_7 слідує, що її місце проживання з 28 квітня 1977 року було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16).

За цією ж адресою з 22 березня 1984 року був зареєстрований ОСОБА_5 , що підтверджується копією його паспорта громадянина України серії НОМЕР_8 (а.с.15), з яким ОСОБА_3 з 12 березня 2008 року перебувала в зареєстрованому шлюбі.

Спільне проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , підтверджується також відомостями, що містяться в заяві ОСОБА_5 від 04 жовтня 2022 року, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в якій зазначено, що він відмовляється від одержання обов`язкової частки у спадщині після смерті дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_10 (а.с.14)

Разом з тим, вказана заява ОСОБА_5 від 04 жовтня 2022 року, яка адресована «відповідному органу за призначенням» не може бути розцінена судом як заява про відмову від спадщини, яка залишилася після смерті його дружини ОСОБА_3 , оскільки частиною першою статті 1273 Цивільного кодексу України визначено, що відмова від спадщини може бути здійснена тільки протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, та заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, довідка № 178 від 22 травня 2024 року про фактичне місце проживання (не проживання) особи (осіб) на території Студенянської сільської ради за певною адресою, видана старостою Кукулівського старостинського округу № 2 Студенянської сільської ради Статієнком Л., про те що ОСОБА_3 перебувала на реєстраційному обліку та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 і разом з нею проживав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не може бути взята судом до уваги як належний, достовірний та достатній доказ по справі, оскільки зазначені в ній відомості про склад осбі, які проживали разом з ОСОБА_3 на день її смерті спростовуються іншими доказами по справі та на її підставі не можливо встановити дійсні обставини справи та дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

На підставі наведного суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 станом на день смерті баби ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно із спадкодавцем не проживав. Даний факт не було спростовано під час судового розгляду як учасниками справи, так і будь-якими іншими доказами.

Таким чином, факт прийняття спадкоємцем за заповітом ОСОБА_1 спадщини, яка відкрилася після смерті його баби ОСОБА_3 не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 вимоги ст. ст. 1269, 1270 ЦК України не виконав та не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, а також постійно не проживав із спадкодавцем на день її смерті, тобто ОСОБА_1 є таким, що не прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , а тому його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом.

Крім того, слід зазначити, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини, про що зазначено в листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753740-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Також у вказаному листі зазначено, що у справах про спадкування права власності на нерухоме майно суди не повинні задовольняти позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом чи за заповітом за відсутності спору між спадкоємцями стосовно спадщини, оскільки реалізація прав позивачів має інші механізми: звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, встановлення факту прийняття спадщини, продовження строку прийняття спадщини (у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року), про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем щодо правовідносин, які виникли після набрання чинності ЦК України.

Крім того, в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини,

спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Також, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до положень ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

В частині 4 ст. 51 ЦПК України передбачено, що про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

В пункті 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, зазначено, що при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміну неналежного відповідача здійснюють у порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета й підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконують під час розгляду справи. Саме до такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 10 травня 2023 року в цивільній справі № 204/8118/14-ц

Враховуючи, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є виключним правом позивача, останній таким правом не скористався та будь-яких клопотань про заміну відповідача чи залучення співвідповідача, зокрема, ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, оскільки проживав із спадкодавцем на день її смерті, суду не подав, а пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зокрема відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів.

З досліджених судом доказів судом встановлено, що право власності на земельну ділянку у ОСОБА_2 виникло на підставі державного акту від 17 листопада 2001 року серії ВН № 00497, а державну реєстрацію земельної ділянки проведено 17 листопада 2001 року, тобто до укладення ОСОБА_2 шлюбу з ОСОБА_5 12 березня 2008 року, що підтверджує належність ОСОБА_3 земельної ділянки. Крім того, враховуючи, що було проведено державну реєстрацію земельної ділянки та зареєстровано право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку, правовстановлюючим документом є витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а не державний акт.

Але враховуючи, що судом встановлено, що ОСОБА_1 спадщину після смерті баби ОСОБА_3 не прийняв тому встановлення факту належності юридичних документів, не породжує для нього будь-яких юридичних наслідків та не пов`язане з виникненням, зміною або припиненням його особистих чи майнових прав, а тому вимога про встановлення факту належності правовстановлюючих документів державного акту на право власності на землю серії ВН № 00497, виданого 17 листопада 2001 року Трибусівською сільською радою, свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат серії НОМЕР_1 , виданий 29 травня 2002 року Трибусівською сільською радою, видані на прізвище ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , задоволенню не підлягає.

Таким чином, на підставі досліджених судом доказів та встановлених судом обставин, враховуючи, що судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його баби ОСОБА_3 , а також беручи до уваги виключне право позивача визначати предмет та підстави спору, враховуючи, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, та за відсутності інших законних підстав для задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Студенянської сільської ради Вінницької області про визнання права власності на спадкове майнослід відмовити.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що судом відмовлено в задоволенні позовних вимог покладає судові витрати по справі на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 206, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, 1216-1218, 1220-1223,1258,1261-1265,1268-1270,1272 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Студенянської сільської ради Вінницької області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на майно внаслідок спадкування, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 ;

відповідач: Студенянська сільська рада, що знаходиться в с. Студена Тульчинського району Вінницької області, вул. Соборна, 44, .

Суддя: