Справа №278/1507/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря Кирийчук А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Богунського районного суду міста Житомира 05.11.2019 в цивільній справі № 278/1507/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 05.11.2019 у вказаній справі позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованість за договором позики у сумі 51889,18 грн та 1921,00 грн судового збору, а всього 53810,18 грн. Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 15.11.2023 виправлено описку в заочному рішенні Богунського районного суду міста Житомира від 05.11.2019, постановленому в справі, та вказано в рішенні прізвище відповідача « ОСОБА_2 » замість неправильного « ОСОБА_3 ».

Постановою Житомирського апеляційного суду від 14.03.2024 заочне рішення Богунського районного суду міста Житомира від 05.11.2019 у вказаній справі скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» основний борг за договором позики у розмірі 1201,00 грн та 691,75 грн відсотків за договором позики, а всього 1898,75 грн, а також 68,92 грн судового збору. У задоволенні решти вимог позову відмовлено.

09.07.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поворот виконання судового рішення, посилаючись на скасування судом апеляційної інстанції заочного рішення Богунського районного суду міста Житомира від 05.11.2019, на виконання якого Богунським ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) у виконавчому провадженні № 61494333 з її рахунків було списано 1803,81 грн 21.12.2023 та 11355,00 грн 26.12.2023. Враховуючи наведене, просить допустити поворот виконання рішення суду та стягнути з позивача на свою користь 13158,81 грн у порядку повороту виконання рішення суду.

У судове засідання учасники справи та їхні представники не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, причин неявки до суду не повідомили. У поданій до суду заяві представник відповідача просить проводити розгляд заяви за її відсутності та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу.

Їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви відповідно до ч. 10 ст. 444 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяву з доданими до неї матеріалами та письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Статтею 444 ЦПК України визначено порядок вирішення питання про поворот виконання рішення суду.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Згідно ч. 6 ст. 444 ЦПК України до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Відповідно до ч. 9 ст. 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Застосовуючи поворот виконання рішення, суд повинен зобов`язати стягувача повернути заявнику безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Судом встановлено, що заочним рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 05.11.2019 у вказаній справі позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованість за договором позики у сумі 51889,18 грн та 1921,00 грн судового збору, а всього 53810,18 грн. Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 15.11.2023 виправлено описку в заочному рішенні Богунського районного суду міста Житомира від 05.11.2019, постановленому в справі, та вказано в рішенні прізвище відповідача « ОСОБА_2 » замість неправильного « ОСОБА_3 ».

Рішення суду звернуто до примусового виконання. Постановою державного виконавця Богунського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) Федоренка П.О. від 10.03.2020 відкрито виконавче провадження № 61494333 та в порядку примусового виконання рішення з рахунків ОСОБА_1 було списано 1803,81 грн 21.12.2023 та 11355,00 грн 26.12.2023,що вбачається з виписки з її банківського рахунку від 22.03.2024 (а. с. 208, 209).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 14.03.2024 заочне рішення Богунського районного суду міста Житомира від 05.11.2019 у вказаній справі скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» основний борг за договором позики у розмірі 1201,00 грн та 691,75 грн відсотків за договором позики, а всього 1898,75 грн, а також 68,92 грн судового збору. У задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Наразі стягнуті кошти з боржника ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, скасованого судом апеляційної інстанції, не повернуті боржнику, що стало підставою для її звернення з цією заявою.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватись шляхом подання заяви про поворот виконання.

Аналізуючи норми процесуального права щодо повороту виконання рішення суду, слід виходити з того, що таке може бути застосовано належним судом, якщо буде встановлено, що рішення суду було виконано до його скасування.

Отже, за умови якщо питання про поворот виконання рішення суду не вирішувалось судом, у даному випадку при скасуванні судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції, чинне законодавство встановлює єдину можливість вирішення цього питання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як визначено у ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Поворот виконання рішення суду - є самостійним способом захисту прав і певною процесуальною формою поновлення судом порушених прав зацікавлених осіб у разі, коли судове рішення виконане, але згодом його скасовано.

При вирішенні даної справи суд виходить з того, що поворот виконання рішення - форма захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем усього одержаного за скасованим рішенням.

Враховуючи те, що стягнення заборгованості здійснювалося у виконавчому провадженні № 61494333 на підставі заочного рішення Богунського районного суду міста Житомира від 05.11.2019 у справі № 278/1507/19, яке постановою Житомирського апеляційного суду від 14.03.2024 було скасоване, сума заборгованості, стягнута з ОСОБА_1 , підлягає поверненню в порядку повороту виконання судового рішення.

Таким чином, заява про поворот виконання рішення суду підлягає задоволенню.

Згідно ст. 135 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

За приписами ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 в справі № 755/9215/15-ц).

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 в справі № 826/1216/16, постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.11.2018 в справі № 753/15687/15-ц, від 26.09.2018 в справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2019 в справі № 910/3929/18 та інших.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 в справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 в справі 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 в справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 в справі № 904/4507/18).

Верховний Суд у постанові від 21.01.2021 в справі № 280/2635/20 сформулював висновок про те, що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 в справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

На підтвердження понесених відповідачем витрат з надання правничої допомоги до заяви додано: копію ордеру про надання правничої допомоги відповідачу адвокатом Антонюк О.С. від 03.07.2024, копію договору (угоди) про надання правничої допомоги від 04.07.2024, укладеного між відповідачем та адвокатом Антонюк О.С., копії додатку № 1 до договору та акту сплати коштів клієнтом адвокату від 04.07.2024, за змістом яких вбачається, що правова допомога була надана відповідачу на суму 4000,00 грн.

Поряд із тим, необхідно зауважити, що витрати на правничу допомогу адвоката в зазначеному розмірі є неспівмірними зі складністю цієї справи, яку не можна віднести до складних, наданих адвокатом об`ємом послуг, через що така сума витрат є необгрунтованою та не відповідає критерію розумності їх розміру. За наведених обставин та в зв`язку із задоволенням заяви відповідача суд дійшов висновку про необхідність стягнення з позивача на її користь 2000,00 грн витрат на оплату нею професійної правничої допомоги.

Керуючись ст. ст. 76-81, 135, 137, 141, 260, 353, 444 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Допустити поворот виконання рішення Богунського районного суду міста Житомира 05.11.2019 в цивільній справі № 278/1507/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

У порядку повороту виконання рішення Богунського районного суду міста Житомира 05.11.2019 в цивільній справі № 278/1507/19 стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» (адреса: 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) стягнутих з неї грошових коштів у розмірі 13158,81 грн (тринадцять тисяч сто п`ятдесят вісім гривень вісімдесят одна копійка).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 2000,00 грн (дві тисячі гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення в порядку, визначеному ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Семенцова