Справа №: 522/669/24-Е
Провадження №: 2/343/242/24
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря судового засідання Бойків В.П.,

з участю представника відповідача адвоката Кобилинець Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Згідно ухвали судді Приморського районного суду м.Одеси від 18.01.2024 року на розгляд Долинського районного суду Івано-Франківської області передано матеріали справи за позовною заявою ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 , в якому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 4326252 від 17.06.2021 року, укладеним останнім з ТзОВ «Авентус Україна» в електронній формі, в розмірі 32 750,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 856,18 грн., 3% річних в розмірі 188,42 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 17.06.2021 між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційної телекомунікаційної системи кредитодавця було укладено договір № 4326252 про надання споживчого кредиту, що підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вимог вказаного Закону відповідач пройшов реєстрацію в ІТС ТзОВ «Авентус Україна», обрав бажану суму кредиту та строк кредитування, ознайомився з текстом примірного кредитного договору та іншою необхідною інформацією, після чого кредитодавцем було зроблено відповідачу пропозицію в особистому кабінеті укласти електронний кредитний договір, яку останній прийняв, тобто було укладено кредитний договір у вигляді електронного документа згідно вимог ст. 639 ЦК України, а для його підписання надано одноразовий ідентифікатор «С158873». Відповідно до умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі 10 000,00 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 на строк 30 днів з фіксованою зниженою процентною ставкою 0,19 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку ОСОБА_1 17.07.2021 року, 16.08.2021 року та 30.09.2021 року відповідач здійснив частково оплату процентів на рахунок кредитора на загальну суму 6 320,00 грн., в зв`язку з чим відбувалося продовження строку кредиту (востаннє з 15.09.2021 року на 90 календарних днів) зі стандартною процентною ставкою 1,90 % в день. Однак, відповідач кредитні кошти не повернув у повному обсязі та не виконав інші грошові зобов`язання, тому станом на 09.01.2024 року у нього виникла заборгованість в розмірі 32 750,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 10 000,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 22 750,00 грн. 25 травня 2022 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 25-05/2022, у відповідності до якого ТзОВ «Авентус Україна» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» належне йому право вимагати повернення коштів, зокрема, за кредитним договором № 4326252 від 17.06.2021 року. Відповідач, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача також слід стягнути інфляційні витрати в розмірі 856,18 грн. та 3% річних в розмірі 188,42 грн. Вказані дії відповідача свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача згідно ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1423361 від 09.01.2024 року (а.с. 61) адвокат Столітній М.М. не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника позивача, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду даної справи (а.с. 92).

Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання не з`явився не з`явився, його представник згідно ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АТ № 1067747 від 13.03.2024 року (а.с. 103) адвокат Кобилинець Т.В. подала письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій вказала, що позов не визнають та просять в його задоволенні відмовити (а.с. 102).

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 17.06.2021 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТзОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4326252 про надання споживчого кредиту (а.с. 16-20).

Згідно умов кредитного договору та паспорту споживчого кредиту від 17.06.2021 року (а.с. 21-25), ТзОВ «Авентус Україна» надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. шляхом перерахування цих коштів за реквізитами платіжної картки на строк 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.

Відповідно до п.п. 1.5, 3.1 даного договору та додатку до нього, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. Процентна ставка є фіксованою та становить знижену процентну ставку 0,19 % в день за умови, якщо позичальник виконає свої зобов`язання в строк, передбачений договором. Якщо споживачем не будуть виконані умови договору для отримання зниженої процентної ставки, розмір платежів буде нараховуватися за стандартною процентною ставкою 1,90 % в день.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 17.06.2021 року відповідач підписав договір про надання споживчого кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та отримав від ТзОВ «Авентус Україна» суму кредиту в розмірі 10 000,00 грн. на платіжну картку. Умови кредитування визначені у Правилах надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, в яких обумовлені порядок та умови укладення кредитних договорів, нарахування відсотків, з чим ОСОБА_1 погодився, підписавши їх.

ТзОВ «Авентус Україна» надало відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак останній не дотримався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування коштами і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань.

З договору факторингу № 25-05/2022 від 25.05.2022 року та витягу з Реєстру боржників (а.с. 50-54,59) встановлено, що право вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору № 4326252 ТзОВ «Авентус Україна» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна».

Як вбачається з картки обліку договору (розрахунку заборгованості) (а.с. 41-49), на час відступлення права вимоги 24.05.2022 року у відповідача наявна заборгованість за договором № 4326252 від 17.06.2021 року в розмірі 32 750,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 10 000,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 22 750,00 грн. При цьому, ОСОБА_1 здійснив всього 3 сплати з метою погашення кредиту, а саме: 17.07.2021 року, 16.08.2021 року та 30.09.2021 року на загальну суму 6 320,00 грн.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 істотно порушив умови укладеного кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов в цій частині підлягає до задоволення і з нього на користь позивача слід стягнути 32 750,00 грн. заборгованості за договором № 4326252 про надання споживчого кредиту від 17.06.2021 року.

Разом з тим, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 вказаного Кодексу передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 даного Кодексу, нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Проценти та індекс інфляції, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів. Тобто, це є гарантією для кредитора у вигляді настання певних негативних правових наслідків для боржника через неналежне виконання ним узятих за договором зобов`язань.

Отже, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді трьох процентів річних та індексу інфляції не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Таким чином, ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» має право на стягнення трьох відсотків річних та індексу інфляції у зв`язку з несвоєчасним виконанням ОСОБА_1 грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помножений на індекс інфляції, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці) у якому (яких) мала місце інфляція (п. 3.2 ч. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Тому, якщо термін прострочення виконання боржником грошового зобов`язання становить менше ніж місяць, то індекс інфляції при визначенні заборгованості не нараховується.

Однак, згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 24.02.2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Згідно з наведеним у позові розрахунком нарахування інфляційних втрат та 3% річних (а.с. 10), заборгованість ОСОБА_1 за період з грудня 2021 року по 23.02.2022 року становить 856,18 грн. інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання та 188,42 грн. 3% річних від простроченої суми за період з 15.12.2021 року по 23.02.2022 року.

Суд приймає до уваги розрахунки наведені позивачем та вважає їх обґрунтованими, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню та стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача інфляційних втрат в розмірі 856,18 грн. та 3% річних в розмірі 188,42 грн.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 422,41 грн. сплаченого ними судового збору згідно платіжної інструкції в національній валюті від 08.01.2024 року № 2558 (а.с. 74).

Крім того, на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено договір № 10/07-2023 про надання правової допомоги від 10.07.2023 року, укладений між ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М., звіт про надання правової допомоги згідно вказаного договору від 09.01.2024 року, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг становить 10 000,00 грн., рахунок на оплату по замовленню № 1853/09/01 від 09.01.2024 року, а також платіжну інструкцію в національній валюті від 08.01.2024 року № 2644 про сплату адвокату послуг з аналізу, складання та подання позовної заяви в розмірі 10 000,00 грн. (а.с. 62-66). Ці витрати не викликають в суду сумнівів, а тому відшкодування понесених ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» витрат на правову допомогу слід стягнути на їх користь з відповідача.

На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,526,530,536,610,611,625,626,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором № 4326252 від 17.06.2021 року, укладеним в електронній формі, в розмірі 32 750,00 грн. (тридцять дві тисячі сімсот п`ятдесят гривень), інфляційні втрати в розмірі 856,18 грн. (вісімсот п`ятдесят шість гривень та 18 копійок), 3% річних в розмірі 188,42 грн. (сто вісімдесят вісім гривень та 18 копійок), 2 422,41 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні та 41 копійку) відшкодування сплаченого судового збору та 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень) відшкодування витрат за надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» професійної правничої допомоги адвокатом Столітнім М.М.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», що знаходиться за адресою: 03150, м.Київ вул. Загородня, 15, офіс 118/2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт номер: НОМЕР_3 .

Суддя: