Провадження № 22-ц/812/718/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 травня 2024 року м. Миколаїв

справа № 488/3779/21

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва, постановлену 21 березня 2024 року суддею Чернявською Я.О., в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного тексту ухвали не зазначена), у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області (Територіальний сервісний центр № 4841),

третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Скорик М.О.,

про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, скасування перереєстрації транспортного засобу, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Миколаївській області з названим вище позовом.

До участі в справі як третю особу залучено приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Скорика М.О.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 березня 2024 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, у зв`язку з повторною неявкою у судове засідання позивача та його представника.

Позивачу роз`яснено його право повторного звернення за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно не з`явився в судове засідання і не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, що з огляду на процесуальну поведінку позивача, яка полягає в неотриманні кореспонденції суду, неповідомленні про причини неявки або зміну засобів зв`язку та тривалий розгляд справи, є підставою для застосування пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що договір про надання правової допомоги позивач ОСОБА_1 з адвокатом Скотниковим О.М. уклав тільки у листопаді 2023 року.

Адвокат прибув у судове засідання 08 грудня 2023 року, проте воно не відбулося через відсутність судді.

Про слухання справи 07 лютого 2024 року суд не повідомив ні позивача, ні його представника, з адвокатом ця дата не погоджувалася, він довідався про це тільки з офіційного веб порталу «Судова влада України». Цього дня адвокат Скотников О.М. представляв інтереси потерпілих у кримінальному провадженні у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Про призначення справи на 21 березня 2024 року суд також не повідомляв ні позивача, ні його представника, адвокат довідався про це з офіційного веб порталу «Судова влада України». Цього дня адвокат Скотников О.М. приймав участь у розгляді клопотань про обрання запобіжного заходу у кримінальному провадженні у Жовтневому районному суді Миколаївської області. Про розгляд цих клопотань повідомлявся у телефонному режимі.

За таких обставин представник позивача адвокат Скотников О.М. з поважних причин не міг прийняти участь у судових засіданнях, що призначалися на 07 лютого 2024 року та на 21 березня 2024 року.

Сам позивач ОСОБА_1 з 13 жовтня 2023 року мобілізований до ЗСУ та проходить військову службу.

Узагальнені доводи інших учасників

У відзиві на апеляційну скаргу Головний сервісний центр ГСЦ МВС в Миколаївській області просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, у зв`язку з систематичною неявкою позивача та його представників у судові засідання.

Інші учасники справи правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

2.Мотивувальна частина

Про розгляд справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином.

Участь у судовому засіданні приймав представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат Скотников О.М., наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що справа перебуває у провадженні суду з жовтня 2021 року та призначалася до розгляду неодноразово.

Договір про надання правової допомоги з адвокатом Скотниковим О.М. позивач ОСОБА_1 уклав 02 листопада 2023 року.

Судові повістки про призначення справи до розгляду на 11 год 20 хв 07 лютого 2024 року та на 11 год 21 березня 2024 року направлялися позивачу ОСОБА_1 на зазначену ним у позовній заяві адресу. Проте, були повернуті до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с. 139, 147).

06 лютого 2024 року представником позивача, адвокатом Сотниковим О.М. подано до суду клопотання про відкладення слухання справи у зв`язку з участю в іншій справі, без надання будь-яких доказів. Розгляд справи відкладено з урахуванням побажань представника, на 21 березня 2024 року.

Проте, 21 березня 2024 року адвокат через систему «Електронний Суд» знову подав клопотання про відкладення слухання справи, пославшись на зайнятість в іншому процесі, та не надавши відповідних доказів.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Частиною третьою статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вищезазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він вправі подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в цьому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Вказані правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17 (провадження № 61-4437св20), від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19 (провадження № 61-15254св20), від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18 (провадження № 61-2329св20), від 22 березня 2021 року у справі № 757/43966/16-ц (провадження № 61-19254св19), від 05 квітня 2021 року у справі № 524/3347/18 (провадження № 61-641св21).

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тривалість провадження у справі, а також не подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду на підставі частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України у зв`язку з тим, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання.

Доводи апеляційної скарги, про те, що позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 належним чином не повідомлялися про час та місце слухання справи є безпідставними, оскільки спростовуються наявними у справі доказами.

Зокрема, направлені позивачу судові повістки повернуті до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Згідно з частиною 6, пунктом 2 частини 7, частиною 11 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини 8 статті 128 ЦПК України).

Отже, у справі, що переглядається, суд першої інстанції, виконуючи вимоги наведених норм процесуального права щодо повідомлення сторін направляв повідомлення про розгляд справи (судові повістки) за зазначеною в позовній заяві адресою позивача, в матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення суду іншої адреси, а тому проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за вказаною адресою вважається належним повідомленням про місце, дату і час судового розгляду справи.

Крім цього, представник позивача, адвокат Скотников О.М. знав про час та місце слухання справи, на що вказує подання ним клопотань про відкладення судового розгляду.

Частиною першою статті 64 ЦПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Частиною п`ятою статті 130 ЦПК України передбачено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Отже, обізнаність представника позивача ОСОБА_4 про час та місце слухання справи також вказує на обізнаність щодо цієї інформації самого позивача.

На підставі викладеного вище колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а тому рішення підлягає залишенню без змін відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін, витрати апелянта, пов`язані з поданням апеляційної скарги залишаються за його рахунок.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова

---------------------------------

Повну постанову складено 13 травня 2024 року