У Х В А Л А

про залишення позову без руху

07.05.2024 суддя Городоцького районного суду Львівської області Ференц О.І., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами,

в с т а н о в и л а:

02.05.2024 представниця позивача звернулася до суду із позовом до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У позовній заяві представниця позивача посилається на п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір» як на підставу для звільнення позивача від сплати судового збору як учасника бойових дій.

Проаналізувавши підстави заявленого позову, його предмет, а також підстави для звільнення від сплати судового збору, передбачені у ст.5 Закону України «Про судовий збір», приходжу до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху з наступних підстав.

Пунктом 13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема, статус ветеранів війни - учасників бойових дій, проте таке звільнення обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Вказана правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.05.2020 у справі № 9901/70/20 (провадження № 11-128заі20).

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими ОСОБА_1 звернувся у цій справі.

Тому, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом з приводу визнання права власності на спадкове майно, яке не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання позовної заяви у цій справі підлягає сплаті.

Наведене відповідає також висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень п.13 ч.1 ст.5 Закону № 3674-VI, викладеним, зокрема, у постанові від 9 жовтня 2019 року (справа № 9901/311/19).

Згідно вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Позовні вимоги ОСОБА_1 носять майновий характер, між тим всупереч вимог ст.175 ЦПК України ціна позову ним не вказана, матеріали справи не містять інформації про оціночну вартість спадкового майна.

Поза тим, позивачем не долучено до матеріалів справи жодного доказу на підтвердження того, що його дядько ОСОБА_2 , був власником спірного житлового будинку (витяги з погосподарських книг, довідки сільської ради тощо), факт реєстрації ОСОБА_2 у спірному будинку на час його смерті такого факту не підтверджує.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для їх усунення.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ференц О.І.