БАРАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 273/2637/23
Провадження № 2-о/273/36/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м.Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Самойленко Л.М.,

з участю секретаря судових засідань - Муравської М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю,

у с т а н о в и в :

Заявник в листопаді 2023 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, просив встановити факт, що він та його брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Кам`янка Ізюмського району Харківської області, проживали однією сім`єю по день смерті останнього, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заяву обґрунтовував тим, що його брат ОСОБА_2 був призваний на військову службу під час загальної мобілізації через введення воєнного стану в Україні 24.02.2022 року. З березня 2022 року згідно повідомлення Баранівського ТЦК ОСОБА_2 вважався зниклим безвісти. Після деокупації с.Кам`янка Ізюмського району Харківської області йому зателефонували та повідомили, що можливо знайшли рештки брата і запросили здати аналізи для проведення ДНК експертизи. Експертизою встановлено, що останки дійсно належали ОСОБА_2 . У червні 2023 року заявник поховав брата за місцем його проживання на кладовищі в смт.Полянка Звягельського району Житомирської області. ОСОБА_2 загинув захищаючи Батьківщину під час повномасштабної війни з РФ. Мати заявника ОСОБА_3 одружена не була, тому дані про батька його рідного брата по матері ОСОБА_2 були записані в свідоцтві про його народження на підставі ст. 135 СК України, у 2007 році вона була позбавлена батьківських прав. Брат одружений не був, дітей не мав. Компенсацію - допомогу, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів №168 від 28.02.2022 року ніхто не отримував. Після поховання брата заявник звертався до ІНФОРМАЦІЯ_5 з приводу отримання вищезазначеної допомоги, але йому повідомили, що для того требав встановити факт проживання однією сім`єю з його загиблим братом.

Заявник та його брат ОСОБА_2 стали проживати разом з 2013 року, але брат був зареєстрований в гуртожитку, оскільки мав право отримати житло як дитина-сирота. ОСОБА_2 під час перебування в зоні бойових дій відправляв заявнику кошти на харчування, проведення поточного ремонту в їх будинку та на придбання побутової техніки. Тому заявник вважає, що підпадає під категорію осіб, які мають право на отримання вищевказаної допомоги.

Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області 29.01.2024 року по справі відкрито окреме провадження та призначено до розгляду.

23.02.2024 року на адресу суду надійшли заперечення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , в якому він просить ОСОБА_1 відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі, оскільки заявник звернувся до суду з метою підтвердження за ним певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, то такий спір має розглядатися у порядку адміністративного судочинства. Відповідна правова позиція сформульована в постанові ВП ВС від 27.03.2019 у справі № 569/7589/17, у постанові ВС від 22.03.2023 у справі № 290/289/22. Крім того, зазначили, щоо справа не підлягає розгляду в порядку окремого провадження оскільки наявний спір про право.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав та пояснив, що він з братом ОСОБА_2 проживали в одному будинку в смт.Полянка Звягельського району, вели спільне господарство, спору про право не вбачає.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, одночасно з запереченнями на заяву 23.02.2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили суду, що вони проживають в смт.Полянка Звягельського району, сім`ю Райковських знають добре, підтвердили, що рідні брати ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 проживали разом в одному будинку в смт.Полянка, вели спільний побут, робили ремонт в будинку. Проживали разом весь час з 2013 року після випуску ОСОБА_2 з інтернату.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Кам`янка Ізюмського району Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02.06.2023 року (а.с.11).

Установлено, що згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №10-12/3129-1122 від 07.11.2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Кам`янка Ізюмського району Харківської області від ушкодження внаслідок воєнних дій, спричинені іншими видами вибухівки або уламками (а.с.12).

У свідоцтвах про народження заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , серії НОМЕР_2 від 23.06.1992 р. та померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 від 18.01.1996 р., матір`ю вказана ОСОБА_3 (а.с.7,8).

Згідно копії рішення Баранівського районного суду Житомирської області №2-168/2007 від 12.04.2007 року ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9-10).

Поховання ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , 30.05.2023 року проводив його брат ОСОБА_1 за власні кошти, що підтверджується довідкою №125 від 09.06.2023 року, виданою старостою смт.Полянка та смт.Будисько Ільчук Л.(а.с.13).

Згідно довідки №145 від 22.06.2023 року, виданої старостою смт.Полянка та смт.Будисько Ільчук Л., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 та вели спільне господарство (а.с.14).

Встановлення факту спільного проживання з братом, який загинув, захищаючи Батьківщину під час повномасштабної війни, необхідне заявнику для оформлення грошової допомоги.

У рамках розгляду цієї справи суд згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує правовий висновок, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено перелік судових рішень, які уповноважений прийняти адміністративний суд у разі задоволення позову. Встановлення факту, що має юридичне значення, серед цього переліку відсутнє.

Частиною першою статті 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути зясована мета його встановлення;

- встановлення факту не повязується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлено спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту повязане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і розяснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення субєктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

При цьому ВП ВС вказала між особою та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки останнє не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

Таким чином Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99 зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Таким чином, суд, проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що заявником підтверджено його тривале спільне проживання з ОСОБА_2 , тривалого ведення ними спільного господарства, проведення спільних витрат, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, які проживали однією сім`єю з 2013 року і по день смерті останнього, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Кам`янка Ізюмського району Харківської області, однією сім`єю по день смерті останнього, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06.05.2024.

Суддя Людмила САМОЙЛЕНКО