Справа № 685/1285/23
Провадження № 2/685/42/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Таранської Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

23 листопада 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, заявивши вимогу змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від доходу батька, але не менше, ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. А також просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь 2000 грн. витрат на правову допомогу.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 05 червня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, по 350 гривень на кожну дитину.

Позивачка вважає, що визначений рішенням суду розмір аліментів, що сплачується відповідачем на даний час не відповідає потребам дітей та є значно меншим від встановленого законодавством мінімуму.

Позивачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просить судовий розгляд проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до відповіді Городищенської територіальної громади, ОСОБА_2 дійсно зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Судом двічі направлялися відповідачу судові повістки на його адресу, які повернені суду без вручення із відміткою «повертається, за закінченням терміну зберігання».

Іншої адреси свого місця проживання чи перебування ОСОБА_2 суду не повідомив.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_2 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін та без фіксації судового процесу звукозаписувальними засобами відповідно до ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка - ОСОБА_4 .

Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується заочним рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 05 червня 2012 року.

05 червня 2012 року Демидівським районним судом Рівненської області заочно ухвалено рішення та видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, по 350 гривень на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з укладенням шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище із Рута на Глабчаста, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 23 вересня 2014 року Виконавчим комітетом Терешківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

Зазначену позицію висловив Верховний Суд у постанові від 13 лютого 2019 року по справі № 152/100/18.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень.

Як зазначалось вище, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).

Знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей, постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності свідчить про те, що матеріальний стан позивачки погіршився, при цьому потреби на дітей зросли, відтак збільшилися видатки на проживання, що значно ускладнює можливість забезпечувати належне та повноцінне утримання дітей з розміру аліментів, визначеному у судовому рішенні Демидівського районного суду Рівненської області від 05 червня 2012 року, який є значно меншим ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги той факт, що з часу винесення судового рішення про стягнення аліментів, вартість та рівень життя зросли, що потребує більших витрат на утримання дітей, зокрема наявність змін та потреб для забезпечення неповнолітніх дітей, які є необхідними для фізичного, розумового, духовного та соціального розвитку дітей, суд, виходячи з найважливіших інтересів дитини, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та зміни розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 за судовим рішенням №1704/222/12 від 05 червня 2012 року з твердої грошової суми у розмірі 700 гривень щомісяця на 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 листопада 2023 року та до досягнення дітьми повноліття.

Суд звертає увагу, що сторони не позбавлені права в майбутньому на звернення до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Щодо заявлених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В силу частин четвертої, п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження факту надання правничої допомоги позивачу адвокатом Сторожуком Ю.В. остання надала суду договір про надання правової допомоги від 09 листопада 2023 року, розрахунок витрат на правову допомогу, надану ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги від 09 листопада 2023 року та квитанцію №13 від 14 листопада 2023 року, відповідно яких ОСОБА_1 сплатила адвокату Сторожуку Ю.В. 2000,00 грн.

З огляду на вищевикладене, розподіляючи витрати, понесені на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 , суд, бере до уваги співмірність витрат зі складністю справи та із наданим адвокатом позивача обсягом послуг, необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, виконані роботи, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Відповідач не подавав клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу у відповідності до вимог ч.5 ст.137 ЦПК України, а тому суд не вирішує питання про їх зменшення. Таким чином, із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню 2000,00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката.

Оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи, тому датою ухвалення рішення, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 76-83, 89,141, 258, 259 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, присуджених рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 05 червня 2012 року у справі № 1704/222/12, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 листопада 2023 року та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000,00 грн. (Дві тисячі гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1 073,60 грн. (Одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02.05.2024 року.

Головуючий Самойлович А.П.