Ухвала

6 травня 2024 року

м. Київ

справа № 727/6822/23

провадження № 61-3287ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 30 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у володінні і користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

1 березня 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Чернівецького апеляційного суду від 30 січня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Заявнику необхідно було подати до Верховного Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Чернівецького апеляційного суду від 30 січня 2024 року та докази, що підтверджують поважність причин його пропуску; касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, зазначивши у ній відомості щодо наявності або відсутності електронного кабінету, обов`язкові підстави касаційного оскарження та надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи; сплатити судовий збір у розмірі 2 147,20 грн, про що надати відповідний документ, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору.

Заявнику роз`яснено, що неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Також роз`яснено, що у разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Копія ухвали Верховного Суду від 19 березня 2024 року направлялася рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену ОСОБА_1 у касаційній скарзі.

Копію ухвали суду від 19 березня 2024 року ОСОБА_1 отримав 30 березня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

16 квітня 2024 року до касаційного суду від ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 19 березня 2024 року надійшла виправлена касаційна скарга та її копія; квитанція про сплату судового збору у розмірі 2 147,20 грн та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Чернівецького апеляційного суду від 30 січня 2024 року. Вказані процесуальні документи заявником направлено засобами поштового зв`язку 8 квітня 2024 року.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 вказує, що копію оскаржуваної постанови отримав у поштовому відділенні 2 лютого 2024 року.

На підтвердження зазначеного надав витяг з реєстру кореспонденції по формі 8 № 1 від 1 лютого 2024 року та роздруківку із сайту Акціонерного товариства «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштового відправлення із штрихкодовим ідентифікатором 947.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень повний текст оскаржуваної постанови оприлюднено 2 лютого 2024 року

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Касаційний суд вважає, що з урахуванням встановлених обставин, ОСОБА_1 на засадах верховенства права необхідно забезпечити доступ до незалежного і безстороннього вирішення спору за встановленою процедурою.

Розглянувши клопотання, касаційний суд дійшов висновку, що вказана заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення підтверджена наданими доказами, що свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.

Встановлені обставини є підставою для задоволення клопотання і поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження постанови Чернівецького апеляційного суду від 30 січня 2024 року.

Проте касаційне провадження не може бути відкрито з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

Як встановлено зі змісту касаційної скарги, заявник не погоджується з постановою Чернівецького апеляційного суду від 30 січня 2024 року.

Проте у касаційній скарзі ОСОБА_1 заявляє клопотання про скасування ухвали Чернівецького апеляційного суду від 30 січня 2024 року.

Таке клопотання заявника не відповідає змісту касаційної скарги, тому потребує уточнення.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (частини другої статті 127 ЦПК України).

Також слід зазначити, що під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду, а з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 4 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції»).

Касаційний суд вважає, що з урахуванням установлених обставин,

ОСОБА_1 на засадах верховенства права необхідно забезпечити доступ до незалежного і безстороннього вирішення спору за встановленою процедурою.

Касаційний суд вбачає наявність підстав для продовження ОСОБА_1 встановленого судом процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 19 березня 2024 року, на три дні з дня вручення копії цієї ухвали.

За таких обставин заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, та надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Чернівецького апеляційного суду від 30 січня 2024 року.

Продовжити ОСОБА_1 встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 19 березня 2024 року, на три дні з дня вручення копії цієї ухвали.

Невиконання у встановлений судом строк вимог ухвали Верховного Суду

від 19 березня 2024 року є підставою для визнання скарги неподаною і повернення її заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко