ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року м. Чернівці

Справа № 727/13373/23

Провадження №22-ц/822/511/24

Чернівецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Литвинюк І. М.,

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.,

секретар Собчук І.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 березня 2024 року, головуючий у І-й інстанції ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про оспорювання свідоцтва про право на спадщину.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 лютого 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

05 березня 2024 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 березня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

На додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення скасувати.

Посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки аргументам скарги щодо складності справи, обсягу наданих адвокатських послуг та виконаних робіт, які не відповідають дійсності, тривалості судових засідань.

Зазначає, що в Акті виконаних робіт від 04 березня 2024 року вказано, що угода складена 28 грудня 2023 року, однак сама угода, яка долучена до матеріалів справи, датована 26 грудня 2023 року. Представником не були виконані роботи щодо підготовки відзиву, що підтверджується відсутністю відзиву у матеріалах справи. Відповідно до аудіозаписів, адвокат при розгляді справи знаходився в судових засіданнях 1 годину 15 хвилин.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_4 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін.

Вказує на те, що вартість робіт узгоджена сторонами, вона не є надмірною. Орієнтований розмір витрат на правничу допомогу вказаний у відзиві на позов, який відповідач особисто отримав. В Акті виконаних робіт помилково допущена друкарська помилка у даті укладання угоди, однак це не змінює ні її змісту, ні фактично виконаних робіт.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача та її представника, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача на користь позивача.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає повністю, виходячи з наступного.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (пункт 131 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_2 та адвокатом Савосюк Н.П. укладено угоду про надання професійної правничої допомоги від 26 грудня 2023 року. Пунктом 4.2 сторони погодили, що розмір гонорару за надання правничої допомоги сторонами визначається у сумі 15 000 грн, тобто у фіксованому розмірі. Також на підтвердження понесених витрат ОСОБА_2 в суді першої інстанції було долучено Акт виконання робіт згідно до договору про надання професійної правничої допомоги та платіжні інструкції на загальну суму 15 000 грн (а.с.123-125).

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (пункти 133-134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Колегія суддів зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22).

Виходячи з викладеного, позивач довів обставини надання йому послуг з професійної правничої допомоги та обґрунтував заявлений остаточно до стягнення розмір цих послуг.

В суді першої інстанції надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якому він заперечував проти задоволення заяви позивача про стягнення судових витрат. Вказував, що витрати не відповідають об`єму виконаних робіт та належним чином не підтверджені. Просив максимально зменшити суму понесених позивачем судових витрат по вказаній справі.

Встановивши вказані обставини справи, враховуючи складність справи, ціну справи та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тривалість судового провадження, наявність численної усталеної практики, заперечення іншої сторони щодо співмірності понесених витрат, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового зменшення витрат на правову допомогу та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000 грн витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо описки в акті виконаних робіт не впливає на обсяг виконаних робіт між його учасниками, а тому не впливає на обґрунтованість та законність прийнятого рішення.

Також безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо підготовки відзиву адвокатом, оскільки з матеріалів справи вбачається, що 03 січня 2024 року до суду першої інстанції було подано відзив на позовну заяву, в якому міститься орієнтований розмір витрат на правничу допомогу, цього ж дня відповідач ОСОБА_1 отримав зазначений відзив.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що належних та допустимих доказів для спростування висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, передбачених статтями 76, 77, 78 ЦПК України, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування рішення суду відповідно до статті 376 ЦПК України, апеляційна скарга не містить.

На підставі викладеного, відповідно до вимог статті 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Б. Перепелюк