Справа № 529/1447/22
Провадження № 2/529/12/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Кириченко О.С.,

за участі секретаря судового засідання - Бурлиги Н.Л.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Струць Т.І.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Диканька Полтавської області у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей, сімей та молоді Золочівської селищної ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, а також позиції учасників справи щодо позову.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 стосовно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову вказано, що з 26.12.2017 позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Коли позивач народжувала доньку, то відповідач не відвідав її у пологовому будинку, не допомагав ні матеріально, ні морально. Після народження доньки, відповідач приїжджав до дитини лише декілька разів на декілька днів, а саме коли їй виповнилося 3 місяці, 6 місяців та 1 рік. Відповідач тоді з`являвся у стані алкогольного сп`яніння, через що у позивачки з відповідачем були сварки. Пізніше позивач дізналася від командира та військовослужбовців, які на той час проходили військову службу разом з відповідачем, що останній заборгував велику суму грошей, оскільки грав в азартні ігри та зловживав алкогольними напоями та наркотичними засобами. Після того, як дитині виповнився 1 рік, відповідач більше не приїжджав та не виходив на зв`язок. Відповідно до рішення Золочівського районного суду Харківської області від 31.08.2021 шлюб між сторонами у справі розірвано. Дитина залишилася проживати разом з матір`ю. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не забезпечує належних умов проживання та виховання дитини, не піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач не надає коштів на утримання дитини, не бере участі у її соціальному житті, не цікавиться здоров`ям та вихованням своєї дитини, не бачиться з нею, не виявляє жодного батьківського піклування та турботи. Позивачка самостійно піклується про доньку, займається її вихованням та побутом. Позивачка створила належні умови для життя та розвитку дитини, повністю взяла на себе відповідальність за неї. Позивачка вдруге вийшла заміж за ОСОБА_5 , який нині виконує роль батька для її доньки, забезпечує дитину матеріально, бере участь у її вихованні та розвитку, хоче її вдочерити. Малолітня ОСОБА_6 знає його як свого батька. Натомість відповідач без будь-яких на те підстав самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Змінити поведінку відповідача у кращу сторону неможливо.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просить позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 стосовно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Струць Т.І. в судовому засіданні уточнили позовні вимоги та просили задовольнити у повному обсязі вимогу про позбавлення батьківських прав відповідача стосовно малолітньої доньки ОСОБА_7 . Представник позивачки просила залишити без розгляду позовну вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 , оскільки вже наявний судовий наказ Золочівського районного суду Харківської області від 02.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вказала, що відповідач ОСОБА_2 є батьком її доньки ОСОБА_7 . На момент народження дитини відповідач служив у Збройних Силах України. Коли вона телефонувала до відповідача щодо вирішення тих чи інших питань, які стосувалися дитини, то на її дзвінки ОСОБА_2 не відповідав. Його командир їй повідомив, що ОСОБА_2 самовільно залишив військову частину і перебуває десь в Луганській області. Тоді через місяць після цього ОСОБА_2 з`явився, на той час дитині було два з половиною місяці. Позивач зазначила, що їй тоді потрібно було вирішити питання про реєстрацію місця проживання дитини і треба було підпис відповідача. Він тоді приїхав на півдня. Після цього ОСОБА_2 приїжджав, коли дитині було 6 місяців. За увесь цей період він на утримання дитини дав 3 000,00 грн. Тоді коли дитині випоавнилося 9 місяців, він приїхав і поїхав. Коли дитині виповнився 1 рік чи півтора роки, відповідач взагалі припинив давати гроші на утримання доньки. Позивачка вказала, що вона поїхала його шукати, але з`ясувалося, що він самовільно залишив військову частину. Його побратими пояснили, що ОСОБА_2 багатьом з них винний гроші. Всього близько 200 000,00 грн. Тобто він позичав гроші приблизно по 50 000,00 грн у різних людей. Потім вона поїхала в Луганську область за його місцем колишнього проживання. Там його подруга сказала, що в нього в Харкові є дівчина. Коли дитині виповнилося 2 роки, то вона повідомила відповідача, що треба хрестити доньку. Він сказав, щоб без нього не хрестила. Тоді, відповідач скинув їй на картку 8 000,00 грн. Вона бачила його в стані сп`яніння, закочував очі. Їй повідомили, що у відповідача відносини з ОСОБА_8 з 2019 року. Позивач зазначила, що її спільній з відповідачем доньці нині 6 років. У півтора роки відповідач бачив дитину останній раз. Адресу місця проживання дитини він знає. Позивач зазначила, що вона не знає, де відповідач нині знаходиться. На теперішній час дитина живе з її батьками, а вона на військовій службі. Позивачка вказала, що нині дочка вже відвідує школу, вона тримає зв`язок з класним керівником. ОСОБА_1 зазначила, що вона уклала новий шлюб з ОСОБА_5 . Ці стосунки з Проховником ОСОБА_9 розпочалися, коли Ніці було два з половиною роки і вона вважає його своїм батьком, у них гарні відносини. Позивачка вказала, що з огляду на проходження військової служби, вона з чоловіком мають можливість 4-5 днів щомісячно проводити з дитиною. Чоловік хоче удочерити Ніку. Дочка не пам`ятає і не знає свого рідного батька.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, відзиву на позов чи інших заяв або клопотань суду не надав. Останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що є тимчасово окупованою територією України, а тому у суду була відсутня можливість надіслати судові документи та судові повістки відповідачу поштовим зв`язком на вказану адресу. Судом було надіслано відповідачу судову повістку про виклик до суду за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно останнього, - АДРЕСА_2 . У поштовій розписці було зазначено, що цей лист суду отримав ОСОБА_2 09 лютого 2024 року /а.с. 110/. Однак, 11 березня 2024 року до суду надійшло повідомлення ОСОБА_10 , в якому він вказав, що саме він проживає за цією адресою, а не ОСОБА_2 , який і до цього ніколи не проживав за цією адресою. ОСОБА_10 зазначив, що він випадково отримав лист суду на ім`я ОСОБА_2 . Прочитавши листа та зрозумівши, що цей лист адресовано не йому, а ОСОБА_2 , він повернув листа листоноші /а.с. 119/. З поштової довідки на рекомендованому листі, надісланого судом повторно ОСОБА_2 за вказаною вище адресою, вбачається, що лист не вручено ОСОБА_2 за закінченням терміну зберігання /а.с. 134/. З повідомлення Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції від 04.05.2023 вбачається, що при проведенні перевірки за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено актового запису про смерть ОСОБА_2 /а.с. 47/. Відповідно до наданого на ухвалу суду повідомлення Міністерства соціальної політики України від 15.06.2023, інформація про ОСОБА_2 , як про внутрішньо переміщену особу, відсутня /а.с. 60/. З наявного у матеріалах справи повідомлення Управління карного розшуку ГУНП в Луганській області від 20.03.2024, наданого на виконання ухвали Диканського районного суду Полтавської області від 02.08.2023 про розшук відповідача ОСОБА_2 , вбачається, що в ході розшукових дій місцезнаходження останнього не встановлено /а.с. 127/. Ухвалою суду від 27.02.2024 було постановлено витребувати від Міністерства оборони України наявну інформацію про теперішнє місце проходження відповідачем ОСОБА_2 військової служби, інформацію щодо його звільнення з військової служби чи загибелі та за можливості повідомити останнього про судовий розгляд справи /а.с. 112/. Згідно з повідомленням Міністерства оборони України від 15.03.2024, ОСОБА_2 звільнений з військової служби у запас відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 29.01.2021 № 29 /а.с. 131/. На виконання вказаної ухвали до суду також надійшло повідомлення Військової частини НОМЕР_1 від 12.03.2024 про те, що ОСОБА_2 29.01.2021 було звільнено з військової служби у запас, теперішнє місцезнаходження останнього невідоме /а.с. 125/. Згідно з повідомленням Військової частини НОМЕР_2 від 22.03.2023, ОСОБА_2 відсутній у списках особового складу цієї частини та до вказаної частини не прибував /а.с. 129/. З наданого на запит суду повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.04.2024 вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на військовому обліку у цьому територіальному центрі комплектування з 04.02.2021, як звільнений у запас після проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 . За останньою відомою інформацією ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , мобільний телефон НОМЕР_3 - не обслуговується, за новою адресою місцязнаходження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 самостійно не звертався, тому повідомити його фактичне місце проживання не має можливості /а.с. 154/.

Враховуючи те, що незважаючи на вжиті судом вичерпні заходи, так і не вдалося встановити фактичне місце проживання/перебування відповідача ОСОБА_2 , то відповідач був повідомлений про розгляд справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом неодноразового опублікування оголошень на офіційному вебсайті судової влади України, останнє з яких було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення /а.с. 29, 40, 44, 51, 59, 104, 109, 153, 164/. З опублікуванням оголошень про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Враховуючи те, що судом було вжито вичерпних заходів щодо належного повідомлення відповідача про судовий розгляд даної справи, для запобігання безпідставного затягування судового розгляду справи, з метою забезпечення інтересів малолітньої дитини та права позивача на судовий розгляд справи у розумні строки, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_2 .

Представник третьої особи Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей, сімей та молоді Золочівської селищної ради в судове засідання не з`явився, вказаною службою надано суду клопотання про розгляд справи на розсуд суду та проведення судового засідання за відсутності її представника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи позивача та її представника, пояснення свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що 26 грудня 2017 року було зареєстровано шлюб між позивачем ОСОБА_11 та відповідачем ОСОБА_2 , який розірвано відповідно до рішення Золочівського районного суду Харківської області від 31 серпня 2021 року /а.с. 10-12/.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження дитини /а.с. 9/.

В судовому засіданні було встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами у справі дитина залишилася проживати разом з матір`ю - позивачкою по справі. Позивачка повторно уклала шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб /а.с. 8/.

Позивачка є військовослужбовцем та нині проходить військову службу і у зв`язку із цим малолітня ОСОБА_6 проживає разом з бабусею та дідусем - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 по АДРЕСА_2 /а.с. 65/.

Відповідно до повідомлення Золочівської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 19.07.2023, інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання відповідача ОСОБА_2 відсутня /а.с. 65/.

Із повідомлення Золочівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 2 Золочівської селищної ради від 30.07.2023 за вих. № 01-22/06 вбачається, що малолітня ОСОБА_14 відвідувала цей заклад з 15.03.2021 по лютий 2022 року. Вихованням дитини займалися бабуся ОСОБА_15 та дідусь ОСОБА_16 . Вони приводили та забирали дівчинку з дошкільного закладу, відвідували всі заходи, спілкувалися з вихователями з питань розвитку та виховання. Зокрема батько дитини - ОСОБА_2 , який є військовослужбовцем, за час перебування дитини в дитсадку не з`являвся /а.с. 64/.

З наявної у матеріалах справи довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів, виданої 08.05.2024 Щастинським відділом державної виконавчої служби у Щастинському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що станом на 08.05.2024 заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на користь позивачки на утримання малолітньої ОСОБА_17 становила 122 024,32 грн. Вказані аліменти стягуються з ОСОБА_2 на підставі судового наказу від 02.02.2021 у справі № 622/32/21, виданого Золочівським районним судом Харківської області.

З матеріалів справи вбачається, що 12.08.2019 стосовно ОСОБА_2 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за фактом вжиття алкогольних напоїв на території військової частини в умовах особливого періоду /а.с. 13-16/. Судове рішення за фактом розгляду цього протоколу про адміністративне правопорушення у матеріалах справи відсутнє.

З наявного у матеріалах справи висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Золочівської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 15.03.2024 /а.с. 141-142/, вбачається, що рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 31.08.2021 було розірвано шлюб між ОСОБА_18 та ОСОБА_2 . Їхня спільна малолітня донька ОСОБА_14 залишилася проживати разом з матір`ю. З 12.06.2017 і по теперішній час ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 . Малолітня ОСОБА_14 проживає в сім`ї батьків матері дитини - з бабусею ОСОБА_12 та дідусем ОСОБА_13 по АДРЕСА_2 . На період проходження військової служби ОСОБА_1 вирішила зі своїми батьками, що дитина буде проживати з ними. Повне фінансове утримання доньки ОСОБА_19 взяла на себе. Баба і дід займаються вихованням своєї онуки, створюють належні умови для її комфортного, спокійного, безпечного проживання та розвитку. Відповідно до довідки КЗ "Золочівський ліцей № 3" Золочівської селищної ради від 06.03.2024, ОСОБА_14 охоплена навчанням з використанням технологій дистанційного навчання на підготовчому етапі та буде зарахована 31 травня 2024 року до першого класу цього навчального закладу. Згідно з довідкою Золочівського закладу дошкільної освіти (ясел-садка) № 2 Золочівської селищної ради, ОСОБА_14 є вихованкою старшої групи цього закладу. Дитина регулярно відвідує онлайн-заняття, виконує усі завдання. ОСОБА_6 відвідує розвиткові заняття для дітей, організовані Благодійним фондом "Мирне небо Харківщини". Відповідно до довідки сімейного лікаря Центру первинної медичної допомоги Золочівської селищної ради, бабуся ОСОБА_15 опікується здоров`ям дитини, приводить на планові та позапланові медичні огляди, слідкує за її станом здоров`я, вчасно звертається за консультацією до сімейного лікаря. Під час візитів до сімейного лікаря дитину завжди супроводжує її бабуся ОСОБА_12 12.03.2024 працівниками Служби у справах дітей, сімей та молоді Золочівської селищної ради та працівниками правоохоронних органів було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_3 за адресою її місця проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 . Для дитини створено належні умови проживання. ОСОБА_6 має свою кімнату, визначене місце для сну, навчання та проведення дозвілля. Дитина забезпечена необхідним одягом, взуттям, засобами гігієни, канцтоварами, іграшками та повноцінним харчуванням, засобами для дистанційного навчання. Стосунки між дідом, бабою та онукою теплі, родинні, дружні.12.07.2022 ОСОБА_1 вийшла заміж за ОСОБА_5 . Під час відпустки родина проводить багато часу разом. У ОСОБА_5 та малолітньої ОСОБА_7 дуже добрі і теплі стосунки. Зі слів матері дитини, ОСОБА_2 ніколи так не опікувався своєю рідною дочкою, як опікується нею вітчим. До Служби у справах дітей Золочівської селищної ради надійшла заява ОСОБА_5 про наміри удочерити доньку дружини - ОСОБА_20 . Під час бесіди з матір`ю дитини було з`ясовано, що біологічний батько не бере жодної участі у житті їхньої дочки, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про її фізичний, моральний та духовний розвиток, жодних покладених законом на батька обов`язків не виконує. ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів. Представникам Служби у справах дітей не вдалося поспілкуватися з ОСОБА_2 , що дізнатися його позицію щодо позбавлення батьківських прав. Під час виїзду за останнім відомим місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , було з`ясовано, що за цією адресою проживає інша родина, а ОСОБА_2 ніколи там не проживав. Посилаючись на вказані обставини, орган опіки та піклування виконавчого комітету Золочівської селищної ради вказав, що при вирішенні питання про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_17 покладається на розсуд суду.

З наявних у матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_21 вбачається, що вона є бабусею позивачки ОСОБА_1 . ОСОБА_21 вказує, що батько малолітньої ОСОБА_22 не бере участі у вихованні дитини, матеріально не утримує, при чому як на теперішній час, так і на час вагітності дружини та народження доньки. Взагалі не спілкується з дитиною, після того як їй виповнився 1 рік. ОСОБА_21 зазначила, що протягом останніх років взагалі жодного разу не бачила ОСОБА_2 . До виповнення дитині одного року хоч і з`являвся іноді на 1-2 дні, то був при цьому у стані алкогольного сп`яніння. Жодних подарунків дитині не дарував /а.с. 66/.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні підтвердила вказані вище свої письмові пояснення та додатково зазначила, що біологічний батько ОСОБА_7 лише декілька разів бачив дитину і то до виповнення їй 1 року. Останні роки він взагалі не бачиться з дитиною, навіть не телефонує, не піклується про неї та взагалі не утримує її. У зв`язку із ненаданням відповідачем жодної матеріальної допомоги на дитину, вона, ОСОБА_21 , на прохання позивачки надавала гроші для дитини: на памперси, на харчування, на молоко. Дитина не пам`ятає батька, дитина називає татом нинішнього чоловіка її онуки - ОСОБА_9 . Він дуже добре ставиться до дитини, все купує. Купив планшет, розповідає казки. Дитина проживає з батьками позивачки, бо позивачка служить в ЗСУ.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком позивачки ОСОБА_1 . Знає позивачку з лютого 2021 року. Йому відомо, що у неї є донька, яку вона виховувала сама. На час його знайомства з позивачкою, її доньці Ніці було 3 роки. Рідний батько дитину не відвідував, не цікавився її життям. Свідок вказав, що саме його дитина називає татом, у них дуже гарні відносини. Він хотів би удочерити доньку своєї дружини, щоб створити повноцінну сім`ю. Він бачиться з дитиною, коли є вільний час. Він з дружиною фінансово забезпечують Ніку. Дитина зараз проживає з батьками дружини, бо вони обоє військовослужбовці.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні вказав, що він знає ОСОБА_2 впродовж 17-18 років, був його командиром на військовій службі. ОСОБА_2 постійно зловживав спиртним та наркотиками, притягувався до адміністративної відповідальності, брехливий, не дисциплінований. Йому відомо, що позивачка має від ОСОБА_2 дитину. ОСОБА_2 не цікавився життям дитини, матеріально не допомагав, участі у вихованні дитини не приймав. Свідок вказав, що ОСОБА_2 скандальний, у нього часто були конфлікти з позивачкою. Наскільки йому відомо, то відповідач не спілкується з дитиною. Проховника ОСОБА_9 він знає давно, характеризує його позитивно, він піклується про дитину позивачки і хоче її усиновити.

З наявних у матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_24 та ОСОБА_25 вбачається, що вони є тіткою та дядьком чоловіка позивачки - ОСОБА_5 . Ці особи вказують, що батько малолітньої ОСОБА_17 - ОСОБА_2 не бере участі у вихованні дитини, не підтримує матеріально, не спілкується з нею. Вихованням дитини займається тільки позивачка, її чоловік ОСОБА_5 , бабуся і дідусь. Їхній племінник ОСОБА_5 бере участь у вихованні дитини і матеріально її забезпечує /а.с. 70, 72/.

З наявних у матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_26 вбачається, що він є побратимом позивачки по військовій службі. ОСОБА_26 вказав, що позивачку знає по службі з 2017 року. ОСОБА_2 раніше разом з ними теж проходив військову службу. Відповідач любив погуляти, випити спиртного, через що отримував зауваження від командирів. У відповідача з позивачкою часто виникали суперечки. Відповідач не підтримував позивачку ні морально, ні матеріально під час вагітності та пологів, а також після народження дитини. Постійно зловживав алкогольними напоями, наркотичними засобами, ображав позивачку. Був випадок, коли відповідач штовхнув позивачку у живіт, через що у неї почалася кровотеча і була загроза викидню. ОСОБА_2 зовсім не бачиться з донькою ОСОБА_27 , не бере участі у її вихованні та утриманні. Натомість, про дитину всіляко піклуються позивачка, її новий чоловік ОСОБА_5 , бабуся та дідусь дитини.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 7 ст. 7 СК України).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 Сімейного кодексу України.

Статтями 150, 151 СК України передбачені обов`язки та права батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, обов`язок забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. При цьому батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги.

Вимогами ст. 27 цієї Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків…, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї (ст. 9 Конвенції про права дитини).

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд враховує також і практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "М.С. проти України" від 11.07.2017, де вказано, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16.07.2015 року у справі "Мамчур проти України").

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Встановлені судом обставини в їх сукупності підтверджують те, що відповідач ОСОБА_2 , як батько малолітньої ОСОБА_3 , свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, близько 5 років взагалі не бачиться з дитиною, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї доньки, не бере участі у її навчанні, вихованні, не забезпечує її матеріально, не цікавиться її здоров`ям, тобто самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та не бажає їх виконувати в подальшому. Про розвиток, виховання, навчання та утримання малолітньої ОСОБА_3 . натомість дбають її мати ОСОБА_1 , її батьки та її теперішній чоловік ОСОБА_5 , якого малолітня ОСОБА_6 вважає батьком.

Враховуючи те, що наявні у справі докази у їх сукупності підтверджують те, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду, вихованню, утриманню своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , не піклується про неї, не проявляє до неї щонайменшої батьківської турботи, зацікавленості у її долі, що свідчить про те, що відповідач свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та не бажає їх виконувати в подальшому, з метою забезпечення якнайкращих інтересів малолітньої дитини, суд дійшов висновку, що уточнений позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовну вимогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 - залишити без розгляду у зв`язку із поданим про це клопотанням представника позивачки - адвоката Струць Т.І.

Вирішення судом питання щодо розподілу судових витрат у справі.

Враховуючи те, що позов задоволено, то відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав у розмірі 992,40 грн.

Позивачем та її представником не заявлялися позовні вимоги та клопотання про розподіл судових витрат у справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу не подавалося та не заявлялося в судовому засіданні, а тому це питання не було предметом судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей, сімей та молоді Золочівської селищної ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стосовно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити відповідачу ОСОБА_2 , що він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни обставин, що слугували підставою для позбавлення батьківських прав.

Позовну вимогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без розгляду у зв`язку із поданим про це клопотанням представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Струць Тетяни Ігорівни.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей, сімей та молоді Золочівської селищної ради, місцезнаходження: Харківська область, Богодухівський район, смт Золочів, площа Слобожанська, 3, .

Повний текст рішення суду складено 06 червня 2024 року.

Головуючий О.С. Кириченко