07.05.2024 Справа № 756/5808/24
Унікальний номер 756/5808/24
Номер провадження 2/756/3187/24
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

07 травня 2024 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Шролик І.С., розглянула матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову виконавчої служби про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, стягнути з відповідача судовий збір.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 травня 2024 року справу передано на розгляд головуючому судді Шролик І.С.

Ознайомившись з позовом суддя дійшла висновку про відмову у відкритті провадження з наступних підстав.

Предметом позову є визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Ярмоленко К.Ю. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, яка прийнята нею 10 квітня 2023 року та за якою встановлено тимчасове обмеження громадянину російської федерації ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу № 756/13095/21, виданого 13 жовтня 2021 року.

Вказана постанова прийнята державним виконавцем в ході виконання судового наказу по справі № 756/13095/21, в якому заявник ОСОБА_2 та боржник ОСОБА_1 є сторонами (стягувач та боржник відповідно).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19) погодився з висновками судів попередніх інстанцій про закриття провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки позивач, який є боржником у виконавчому провадженні, не може пред`являти позов про оскарження рішень виконавця, оскільки законом у цьому випадку прямо передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником вказаних рішень в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з прийнятими приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення постановою та актом про передачу його майна стягувачу, не може пред`являти позов про визнання незаконними та скасування таких постанови та акту та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки правовідносини в даній справі виникли у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 і стосуються прийнятих в межах цього виконавчого провадження рішень державного виконавця, дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (у позовному провадженні).

При цьому, вирішуючи питання щодо відкриття провадження по цій справі, суд керувався правовими висновками, що наведені в Постанові Верховного Суду (Третя судова палата КЦС) від 26.01.2022 по справі № 534/1762/18.

З урахуванням зазначених висновків суддя прийшла до переконання про відсутність підстав для відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , роз`яснено право на звернення до суду зі скаргою в порядку, передбаченому ст.447 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 46, 186 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця у виконавчому провадженні, що триває, може бути здійснене в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено та підписано 07 травня 2024 року.

Суддя І.С. Шролик