БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/397/24
Провадження № 2/497/298/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Ільєва Д.Д.,

розглянувши за відсутністю сторін в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в її інтересах і як законного представника в інтересах її неповнолітнього сина ОСОБА_4 та Болградської міської ради Одеської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2024 року позивачі звернулися до суду з цим позовом та просять припинити право спільної часткової власності та скасувати державну реєстрацію відповідача ОСОБА_3 на 1 / 2 та відповідача ОСОБА_4 на 1 / 8 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , також вони просять скасувати та припинити державну реєстрацію права власності щодо цього ж домоволодіння за позивачами ОСОБА_1 і за ОСОБА_2 - за кожним з них на 1 / 4 частину, та припинити державну реєстрацію інших речових прав за гр. ОСОБА_5 та визнати за позивачами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право власності за кожним з них - на 1 / 2 частку будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування вимог позову позивачі посилаються на те, що вони на підставі договору купівлі-продажу від 04.06.2011р. серії ВРЛ №133466, посвідченого приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Агбун М.І., - є власниками 1 / 2 частини житлового глинобитного будинку з надвірними будівлями та дворовими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а, відповідно до витягу про державну реєстрацію прав, їм, позивачам, належить на праві приватної спільної часткової власності по 1 / 4 частині вказаного житлового будинку. Решта 1 / 2 частина будинку належала на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_5 . Відповідно до рішення Болградського районного суду від 16.03.2023р. за відповідачкою ОСОБА_3 та її сином ОСОБА_4 визнано право власності на 1 / 2 частину вказаного домоволодіння, - яка належала ОСОБА_5 , є окремим приміщенням з індивідуальним входом та виходом та має окремий облік газу і водопостачання, та яка, рішенням Болградського районного суду Одеської області від 16.03.2023р. виділена відповідачам у власність в натурі і якій присвоєно окрему поштову адресу: АДРЕСА_1 та визнано право власності за вдповідачами на цілий житловий будинок (який раніше був 1 / 2 частино) за новою поштовою адресою, тобто, половина будинку стала окремою одиницею, в той час та частина житлового будинку, що належить позивачам - залишилася 1 / 2 частиною, хоча, фактично, наразі стала цілою окремою одиницею нерухомого майна, однак їх, позивачів та відповідачів, право спільної часткової власності в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , припинено не було. Тому рішенням Болградського районного суду від 20.10.2023р. позивачам виділено у власність в окремий об`єкт нерухомого майна цю колишню 1 / 2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та присвоєно відповідну поштову адресу. Поряд з цим, право спільної часткової власності відповідачів не припинено. Оскільки має місце неправомірна реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок, єдиною можливістю захисту прав власності позивачів є звернення до суду з даним позовом.

Позивачі до суду не прибули, надали заяви про підтримання позовних вимог та просять розглянути справу без їх участі.

Представник відповідача Болградської міської ради Одеської області - надіслав заяву про відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 28.09.2007р. народждення,- до суду не прибула, надала заяву про визнання позову у повному обсязі та про розгляд справи за її відсутності.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає розгляду у порядку загального провадження, а позовні вимоги задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що встановлений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- згідно договору купівлі-продажу серії ВРЛ №133466 від 04.06.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Агбун М.І., позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали 1 / 2 частину глинобитного будинку загальною площею 91,8кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15);

- згідно витягу про державну реєстрацію прав серії СЕА №161765 від 23.06.2011р. за позивачами зареєстровано право приватної спільної часткової власності - на 1 / 4 за кожним у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18);

- договором про порядок користування частками житлового будинку серії ВРН №503955, посвідченого приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Агбун М.І. 03.10.2011р., між позивачами та гр. ОСОБА_5 визначено порядок користування вказаним домоволодінням та земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі домоволодіння (а.с.19);

- відповідно до рішення Болградського районного суду Одеської області від 16.03.2023р. позовні вимоги ОСОБА_3 , яка діяла в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , задоволені та їм виділено в окремий об`єкт нерухомого майна для присвоєння окремої поштової адреси і здійснення реєстрації під окремим реєстровим номером в рівних частках на праві їх сумісної власності 1 / 2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями загальною площею 94,1кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21-22), а рішенням Болградського районного суду Одеської області від 05.07.2023р., - визнано право власності за ОСОБА_3 на 3 / 4 та за ОСОБА_4 - на 1 / 4 частку окремого об`єкта нерухомого майна - цілого житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (що раніше був 1 /2 частиною будинку АДРЕСА_1 ) (а.с.23-25);

- рішенням Болградського районного суду Одеської області від 20.10.2023р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виділено у власність окремий об`єкт нерухомості - житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами за новою присвоєною окремою адресою: АДРЕСА_1 для здійснення реєстрації під окремим реєстровим номером в рівних частках - по 1 / 2 частині кожному (а.с. 26-28);

- відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №365152062 від 09.02.2024р., у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , право власності належить: на 1 / 8 частку за ОСОБА_4 , на 1 / 4 - за ОСОБА_2 на 1 / 4 - за ОСОБА_1 і на 1 / 2 - за ОСОБА_3 ; тобто, за ОСОБА_3 та за ОСОБА_4 не було припинено право спільної часткової власності на частки колишнього цілого вищевказаного домоволодіння, який наразі є двома окремими об`єктами нерухомого майна за окремими адресами: будинок АДРЕСА_2 - у зв`язку з виділенням їх часток в окремі частини (а.с.33-34).

Відповідно до ч.1ст.393 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Частиною 2 цієї статті визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 4 ст. 334 ЦК України визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

За змістом п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

У ч.2ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній до 16.01.2020р., яка діяла на час прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора) було унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування.

Зокрема, за змістом зазначеної норми, в разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких здійснено державну реєстрацію прав, скасування записів про здійснення державної реєстрації прав, а також у випадку, передбаченому ст.37ч.6п.2пп"а" цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. В разі скасування судом документів, на підставі яких здійснено державну реєстрацію прав до 01.01.2013р., або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Однак, згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», що набрав чинності з 16.01.2020р., - ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 ч.3 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. В разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пп"а" пункту 2 ч.6 ст.37 цього Закону, а також в разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких здійснено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, - державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України здійснює державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, в розумінні положень наведеної норми в чинній редакції, на відміну від положень ч.2ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, на даний час способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Таким чином, реєстрація права спільної часткової власності на окремий об`єкт нерухомого майна - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 за відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також за колишньою власницею ОСОБА_5 - порушує права позивачів вільно володіти і розпоряджатися своїм власним майном за цією адресою, адже відповідачі набули за рішенням суду право власності на окремий об`єкт нерухомого майна - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а тому вимоги позову є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.15,16, 328, 392, 1222, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст.4,10,13,76-81,82,95,206,258,259,263-266,268,272,273,280, 354,355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в її інтересах і як законного представника в інтересах її неповнолітнього сина ОСОБА_4 та Болградської міської ради Одеської області про визнання права власності.

Припинити право спільної часткової власності за ОСОБА_3 у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - на 1 / 2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 25167500, та за ОСОБА_4 у Державному реєстрі речових прав - на 1 / 8 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14.

Скасувати та припинити державну реєстрацію права власності у Реєстрі прав власності на нерухоме майно:

- на 1 / 4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 25167500 - за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ),

- та на 1 / 4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 25167500 - за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Скасувати та припинити державну реєстрацію інших речових прав від 06.10.2011 року за ОСОБА_5 , реєстраційний номер іншого речового майна 5308, тип речового права: договір про порядок користування частками житлового будинку; та за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - реєстраційний номер іншого речового права 5366, тип речового права: договір про порядок користування частками житлового будинку.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), право власності на 1 / 2 частку будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 83,2кв.м., житлова 47,2кв.м, - що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), право власності на 1 / 2 частку будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 83,2кв.м., житлова 47,2кв.м., - що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, після чого набирає законної сили. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua. Повний текст судового рішення виготовлено 11.04.2024 року.

Суддя А.В. Кравцова