Справа № 454/2455/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2024 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідачки, свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , із яким до дня його смерті позивач проживав та був зареєстрованим в АДРЕСА_1 та який заповітом від 27.08.1997р. належне йому майно заповів позивачу. Не зважаючи на наявність заповіту спадкоємцем щодо обов`язкової частки в спадщині батька позивача є його мама ОСОБА_2 , яка спадщину приймати не бажає та відмовляється від її прийняття у користь позивача. До складу спадщини батька позивача ОСОБА_3 входить належний йому на підставі Свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 21.07.1989р. житловий будинок в АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,5668га. для обслуговування вказаного житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, що розташована в с. Переспа, Переспівської сільської ради згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №705 від 28.06.1995р. Звернувшись у нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини за заповітом після смерті батька, виявилося, що у ряді документів наявна розбіжність у написанні імені батька. Так, у свідоцтві про смерть ім`я батька позивача зазначено « ОСОБА_4 », а у заповіті від 27.08.1997р., свідоцтві про право особистої власності на будівлі від 21.07.1989р. та у Державному акті на право приватної власності на землю серії ЛВ №705 від 28.06.1995р. ім`я батька позивача вказано « ОСОБА_4 ». У зв`язку з чим виникла необхідність встановлення факту належності вказаних Свідоцтва та Державного акту батькові позивача. Крім цього, у нотаріальній конторі позивач бажав подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька, а його мама заяву про відмову від частки спадщини, однак таку заяву у неї не прийнято у зв`язку із пропуском строку для її подання. Також у позивача наявні лише копії правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку із чим нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що Свідоцтво про право особистої власності на будівлі, що видане 21.07.1989р. і записано в реєстрову книгу під № НОМЕР_1 , Червоноградським МБТІ на ім`я ОСОБА_3 та Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ №705 від 28.06.1995р., що виданий на ім`я ОСОБА_3 , належать ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ним право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,5668га., для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с. Переспа, Переспівської сільської ради, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, надала суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без її участі.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Із копії свідоцтва про смерть встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

У дослідженому свідоцтві про смерть ім`я батька позивача зазначено « ОСОБА_4 », а у заповіті від 27.08.1997р. який він склав на користь свого сина позивача, свідоцтві про право особистої власності на будівлі від 21.07.1989р. та у Державному акті на право приватної власності на землю серії ЛВ №705 від 28.06.1995р. ім`я батька вказано « ОСОБА_4 ».

При таких обставинах суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для того, щоб встановити факт належності зазначених свідоцтва та державного акту батькові позивача.

Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В свою чергу відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Із заповіту ОСОБА_3 від 27.08.1997р. встановлено, що належне йому майно він заповів своєму синові ОСОБА_1 ..

До складу спадщини батька позивача ОСОБА_3 входить належний йому на підставі Свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 21.07.1989р. житловий будинок в АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,5668га. для обслуговування вказаного житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, що розташована в с. Переспа, Переспівської сільської ради згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №705 від 28.06.1995р.

В ході розгляду справи встановлено, що позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно.

Згідно пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, оскільки нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, а також згідно приписів ст. 1217 ЦК України позивач як спадкоємець за заповітом має право на спадкування вказаного будинку та земельної ділянки після смерті батька.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що Свідоцтво про право особистої власності на будівлі, що видане 21.07.1989р. і записано в реєстрову книгу під № НОМЕР_1 , Червоноградським МБТІ на ім`я ОСОБА_3 та Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ №705 від 28.06.1995р., що виданий на ім`я ОСОБА_3 , належать ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,5668га., для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с. Переспа, Переспівської сільської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №705 від 28.06.1995р., в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: с.Переспа, Червоноградський район, Львівська область.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: с.Переспа, Червоноградський район, Львівська область.

Головуючий: М. Я. Адамович