Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1933/23

Провадження № 2/943/268/2024

02 квітня 2024 року м. Буськ, Львівська область

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Кос І. Б.

за участю секретаря судового засідання Дутки С.І.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в місті Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майном- земельні ділянки. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 , позивачка є спадкоємцем майна після її смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивачка ОСОБА_1 судове засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, щодо позовних вимог стверджує, що відповідно до п. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) може бути зокрема, об`єктом спадкування. Сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Відповідач стверджує, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності, а тому позовна вимога про визнання права власності, а не права на середню земельну частку є необґрунтованою.

Запити до державного нотаріуса здійснювалися неодноразово, проте відповіді не надходили, а тому суд розглянув справу на підставі наявних матеріалів, що відповідають положенням ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 27 липня 2012 року повторно Виконавчим комітетом Боложинівською сільською радою Буського району Львівської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно, яке складається із середньої земельної частки (паю) 1,56 умовних кадастрових га, що розташована на території Буської міської ради Золочівського району Львівської області, колишньої Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області.

Згідно листа М-22/0-0.20-21/132-21 від 03.03.2021 року, виданого відділом у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області відомо, що на заяву ОСОБА_1 від 22.02.2021 року про надання інформації чи видавався на ім`я ОСОБА_2 сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , Відділ у Буському районі Головного управління Держгеокадастру Львівської області повідомляє, що у статті 125 «Виникнення права на земельну ділянку» Земельного кодексу України відмічено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У пункті 2 статті 158 «Органи, що вирішують земельні спори» Земельного кодексу України відмічено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селиш, міст, районів та областей. У пункті 1 статті 25 «Приватизація земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій» Земельного кодексу України відмічено, що при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров?я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Також повідомляють, що був виготовлений Проект роздержавлення і приватизації земель НААГ «Івана Франка» Боложинівської сільської Ради народних депутатів Буського району Львівської області Львівським філіалом Інституту землеустрою в 1995 році та затверджений розпорядженням Голови Буської райдержадміністрації від 29.11.1995 року № 484. В затверджених списках, які мають право на середню земельну частку (пай) є включене ім?я ОСОБА_2 .За гаданим Проектом розрахована середня земельна частка по сільськогосподарських угіддях становить 2,49 умовних кадастрових га. На ім?я ОСОБА_2 був зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 0157373 від 07.04.1997 року № 4656 із земель НААГ «Івана Франка» на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 04.03.1997 року № 68 загальною площею 1,69 умовних кадастрових га. Також було розроблено розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 16.03.2000 року № 136 «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на ОСОБА_2 розрахована частка 1,56 умовних кадастрових га, з них ріллі - 0,57 га, кормових угідь - 0,99 га

Відповідно до довідки від 27.06.2023 року № 178, виданої Боложинівським старостинським округом Буської міської територіальної громади, ОСОБА_1 безпосередньо до дня смерті своєї бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала з нею разом в одному житловому будинку з 12.03.1993 року (без реєстрації місця проживання) в с. Підставки Буського району Львівської області, а тому згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України та ст. 549 ЦК УРСР позивач прийняв спадщину.

Відповідно до п. 15 розділу Х Перехідні положення ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину.

Згідно ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини.

З огляду на те, що позивачка є спадкоємцем за законом, яка вступила в управління спадковим майно, прийняла спадщину в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця).

Суд вважає необґрунтованим заперечення відповідача, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР, яка була чинною на момент відкриття спадщини, передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Крім того, земельна частка (пай) може бути предметом спадкування, оскільки в розумінні ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, а право власності на землю гарантується Конституцією України в ч. 2 ст. 373 ЦК України.

Отже, із матеріалів справи слідує те, що спадкодавець та позивачка проживали разом за однією адресою на момент відкриття спадщини, а тому позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину в розумінні положень ч. 1 ст. 548, ст. 549 ЦК УРСР (яка була чинною на момент відкриття спадщини).

Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що за позивачкою, як спадкоємцем після смерті бабусі ОСОБА_2 слід визнати право власності на вказані земельні ділянки.

Ураховуючи викладене, на підставі ст. ст. 524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року, керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 76-80, 89, 211, 223, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на середню земельну частку (пай) розміром 1,56 умовних кадастрових га., з них ріллі - 0,57 га., кормових угідь - 0,99 га., що розташована на території Буської міської ради Золочівського району Львівської області, (колишньої Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Буський районний суд Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи.

Позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Буська міська рада Золочівського району Львівської області (80500, м. Буськ, площа 900-річчя Буська,1, Львівської області, ).

Повний текст рішення складено 04.04.2024 року.

Суддя: І. Б. Кос