Справа № 308/2611/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 травня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Фазикош Г. В.

суддів Джуги С. Д., Собослоя Г. Г.

з участю секретаря Савинець В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 08 грудня 2023 року в частині відмови у визначенні та стягненні понесених судових витрат по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про стягнення понесених ним витрат на адвоката в розмірі 12 000 грн.

Свою заяву мотивував тим, що до нього було пред`явлено позов ОСОБА_2 про стягнення завданої шкоди в результаті залиття квартири. В поданому відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 зазначив, що він не являється власником квартири, а отже не може бути відповідачем у даній справі.

ОСОБА_1 вважає, що витрат на правову допомогу в розмірі 12 000 грн. не було б, якщо б сторона діяла в межах закону, усвідомлюючи наслідки своїх необґрунтованих дій.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 08 грудня 2023 рокуклопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу залишено без задоволення по тій причині, що судом не встановлено ознак зловживання процесуальними правами з боку позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить цю ухвалу скасувати, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням вимог закону. Апелянт зазначає, що в першій заяві по суті спору його представник зазначив, що позов є необґрунтований, поданий до неналежного відповідача. Незважаючи на зазначене, з клопотанням про заміну відповідача позивач звернувся лише в листопаді 2023 року, після подачі заяви про суттєве збільшення витрат на допомогу адвоката. Жодного обґрунтування, що перешкоджало подати заяву про заміну відповідача ще в липні, позивач не надав. Апелянт вважає, що має місце зловживання і правом, і процесом, тому просить ухвалу місцевого суду скасувати, а подану заяву про стягнення витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 12 000 грн. задовольнити.

У судовому засіданні в апеляційній інстанції адвокат Козакова М. В. (представник ОСОБА_1 ) апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Адвокат Козар М. В. (представник позивачки ОСОБА_2 ) проти апеляційної скарги заперечив та просив її відхилити.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 пред`явила позов до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 06 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

10 листопада 2023 року адвокат Козар М. В. (представник позивачки ОСОБА_2 ) подав клопотання про заміну відповідача у справі. Своє клопотання мотивував тим, що до справи було долучено копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , з якого слідує, що власником цієї квартири є ОСОБА_3 .

08 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про відшкодування понесених витрат на адвоката в розмірі 12 000 грн. Своє клопотання мотивував тим, що до нього було пред`явлено позов ОСОБА_2 про стягнення завданої шкоди в результаті залиття квартири. В поданому відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 зазначив, що він не являється власником квартири, а отже не може бути відповідачем у даній справі. ОСОБА_1 вважає, що витрат на правову допомогу в розмірі 12 000 грн. не було б, якщо б сторона діяла в межах закону, усвідомлюючи наслідки своїх необґрунтованих дій.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 08 грудня 2023 року клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу залишено без задоволення по тій причині, що судом не встановлено ознак зловживання процесуальними правами з боку позивача.

Цією ж ухвалою клопотання позивача про заміну сторони відповідача задоволено. Замінено первісного відповідача ОСОБА_1 , на належного відповідача ОСОБА_3 у справі за позовом ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Згідно статті 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала (ч. 4 ст. 51 ЦПК України).

Відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача (ч. 5 ст. 51 ЦПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

В даному випадку ознак зловживання процесуальними правами з боку позивача не встановлено. Так само судом не встановлено необґрунтованих дій позивача. Позов пред`явлено до ОСОБА_1 , і як тільки стало зрозуміло, що такий не є належним відповідачем у даній справі, за клопотанням позивача здійснено його заміну належним відповідачем ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання про компенсацію судових витрат суд першої інстанції правильно встановив, що така компенсація можлива тільки у випадку необґрунтованих дій позивача, чого у даній справі не встановлено.

Ухвала суду першої інстанції є законна та обґрунтована, підстав для її зміни чи скасування не має.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 08 грудня 2023 року в частині відмови у визначенні та стягненні понесених судових витрат залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 травня 2024 року.

Головуючий

Судді