Справа № 368/507/24
Рішення

Іменем України

"24" травня 2024 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі: головуючого судді Кириченка В.І., при секретарі Марчук Н.М.

з участю представника позивача - адвоката Клапчука Ф.П.

представника відповідача - авдоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому засіданні в м. Кагарлику позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку з часу подання позовної заяви до суду до досягнення дітьми повноліття.

Мотивував позов тим, що 19 березня 2024 року Кагарлицьким районним судом Київської області було видано судовий наказ у справі №368/299/24, яким з ОСОБА_2 (далі - Позивач) стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 (далі - Відповідач) на утримання спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяТи прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.02.2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1-3 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суді кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. 1. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Про це неодноразово зазначав Верховний Суд, зокрема, у постанові від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13.

При цьому, при визначенні розміру аліментів має враховуватися наявність у платника аліментів інших дітей, про що свідчать положення ст. 182 Сімейного кодексу України.

Згідно вимог статті 192 СК України, розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі, і шляхом зміни способу їх стягнення.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року, справа № 415/4386/16-ц, провадження № 61-21056св 18.

Необхідно зазначити, що Позивач наразі не може сплачувати аліменти у розмірі, встановленому судовим наказом Кагарлицького районного суду Київської області -N»368/299/24 від 19 березня 2024 року, у зв`язку з чим змушений просити суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання спільних з Відповідачем дітей.

Так, підставою для зменшення розміру аліментів, що стягуються з Позивача на користь Відповідача на утримання спільних дітей Сторін є те, що згідно з рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 21.06.2017 року у справі № 368/695/17 з Позивача було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання спільної доньки у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Отже, на даний час Позивач сплачує аліменти на утримання трьох дітей.

Сукупний розмір аліментів, що стягуються з Позивача на утримання дітей є непосильним для нього та має бути врахований судом при визначенні розміру аліментів.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Аналіз ст. 192 СК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" дає підстави дійти висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Отже, у зв`язку із погіршенням матеріального становища та/або сімейного стану, той із батьків, з якого стягуються аліменти, може звернутися до суду із заявою про зменшення їх розміру.

Необхідно зазначити, що Позивач наразі не в змозі сплачувати аліменти на користь Відповідача у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, оскільки крім аліментів на утримання спільних з Відповідачем синів. Позивач також сплачує аліменти на утримання спільної з ОСОБА_6 доньки, а тому наявні підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з Позивача на підставі судового наказу Кагарлицького районного суду Київської області №368/299/24 від 19 березня 2024 року.

З огляду на зазначене. Позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на 1/4 частину всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Клапчук Ф.П. позов підтримали та просили задоволити. Також позивач пояснив, що на даний час працює і отримуватиме щомісячно близько 10000 грн. зарплати.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник адвокат Матюшенков Д.В. позов не визнали, подано відзив в якому не визнання позову обґрунтували наступним.

Судовим наказом Кагарлицького районного суду Київської області від 19 березня 2024 року було видано судовий наказ у справі № 368/299/24, яким з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.02.2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 160 СК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Отже, як вбачається зі змісту видано судового наказу, його було видано на підставі з п. 4 ч. 1 ст. 160 СК України.

Відповідно до ч.7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

В свою чергу, як вбачається із позовної заяви Позивача останній просить суд змінити розмір аліментів, що не узгоджується із ч.7 ст. 170 ЦПК України, оскільки згідно ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Натомість сімейний Відповідача стан після винесення судового наказу не змінився, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження таких обставин.

Підстава для зменшення розміру аліментів, на яку посилається Позивач, а саме рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 21.06.2017 року у справі № 368/695/17 виникла набагато раніше до винесення судового наказу від 19.03.24р.

У ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на зміну сімейного стану, оскільки є ще дитина від іншого шлюбу.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В свою чергу, надані Позивачем доказами не підтверджено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, стану здоров`я.

Слід зазначити, посилання позивача на те, що у нього є ще одна дитина, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі судового наказу від 19.03.24р., оскільки не можна компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19.

Чинним законодавством України, зокрема ч. 4 ст. 160 СК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Тобто визначний ч. 4 ст. 160 СК України, розмір часток на кожну дитину є мінімальний.

Розмір часток, що визначений судовим наказом від 19.03.2024 року на двох дітей, складає 1/3, що становить 1/6 на кожну дитину (1/3 = 1/6 + 1/6).

Якщо припустити, що з Позивача стягувалися б аліменти у розмірі частини його заробітку (доходу) на трьох дітей яких він має, то розмір частки на кожну дитину також становив би 1/6 частку доходу (заробітку) Позивача, а саме: 1/2 = 1/6 +1/6+1/6.

Отже слід дійти висновку, що наявність у Позивача ще одної дитини жодним чином не впливає на визначений мінімальний розмір аліментів згідно судового наказу від 19.03.2024 року.

Також звертаю увагу суду, що визначений рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 21.06.2017 року у справі № 368/695/17 розмір аліментів, що стягуються з Позивача було на користь ОСОБА_6 на утримання спільної доньки у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, є також мінімальним, оскільки згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, наразі становить 1 598 грн. для дітей від 6 до 18 років, є більший ніж визначений судом розмір аліментів 1 000,00 грн.

Таким чином сплата Позивачем мінімального розміру аліментів згідно рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 21.06.2017 року у справі № 368/695/17, жодним чином не може вплинути на розмір аліментів, що стягуються із Позивача на підставі судового наказ від 19.03.2024 року.

Враховуючи наведене вище вважаю, що позивач не довів підстави позову про зменшення розміру стягнутих з нього аліментів, визначених судовим наказом Кагарлицького районного суду Київської області від 19 березня2024 року.

Судом встановлено, що судовим наказом Кагарлицького районного суду Київської області від 19 березня 2024 року було видано судовий наказ у справі № 368/299/24, яким з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.02.2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Визначений рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 21.06.2017 року у справі № 368/695/17 розмір аліментів, що стягуються з Позивача на користь ОСОБА_6 на утримання спільної доньки у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, є мінімальним, оскільки згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, наразі становить 1 598 грн. для дітей від 6 до 18 років, є більший ніж визначений судом розмір аліментів 1 000,00 грн. Вказаним рішенням суду підтверджується обовязок сплачувати аліменти в певному розмірі щомісячно, але позивачем не надано доказів, що він виконує цей обов`язок.

Позивач працює і отримує щомісячно зарплату близько 10000 грн.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 160 СК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Вказаний судовий наказ було видано на підставі з п. 4 ч. 1 ст. 160 СК України.

Відповідно до ч.7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на зміну сімейного стану, оскільки є ще дитина від іншого шлюбу.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Посилання позивача на те, що у нього є ще одна дитина, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі судового наказу від 19.03.24р., оскільки не можна компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19.

Позивачем не надано доказів на підтвердження погіршення його майнового стану і тому розмір стану аліментів, які стягуються на підставі судового наказу від 19.03.24р. є правомірним.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 180. 181, 183 Сімейного кодексу України, ст. 76, 81,263-265, 273 ч.4 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 29.05.2024 року.

Суддя В.І. Кириченко