РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Грушковської Л.Ю.,

за участі секретаря Шпак А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області із даною заявою, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці реєстрації (перебування) ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за адресою їх реєстрації: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за адресою їх фактичного проживання: АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче ніж 100 м. до будинку АДРЕСА_1 ; будинку АДРЕСА_2 , де зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також до місця їх прогулянок та інших місць частого їх відвідування; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, в поданій заяві просила розглянути справу без її участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, в поданій заяві просив розглянути справу у його відсутність, при вирішенні справи поклався на розсуд суду по закону.

У відповідності до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі.

Судом встановлено, що відповідно до копії витягу з ЄРДР 10.08.2023 о 17:11 год. надійшло повідомлення від чергової медсестри Жмеринської ЦРЛ про те, що в неврологічне відділення з тілесними ушкодженнями звернулась ОСОБА_1 . Тілесні ушкодження наніс чоловік 08.08.2023. Виїздом СОГ на місце події було встановлено потерпілу ОСОБА_1 , яка повідомила, що її чоловік ОСОБА_2 08.08.2023 приблизно о 17:00 год. в ході чергового конфлікту наніс останній множинні удари долонею та кулаком, у вигляді згідно довідки, виданої Жмеринською ЦРЛ струсу головного мозку, множинних забоїв голови та тулуба (а.с. 6).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

Відповідно до копії заочного рішення від 12.02.2024 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 11-12).

Відповідно до копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №189778 31.03.2024 о 16:30 год. в м. Жмеринка на площі Миру ОСОБА_2 вчинив психологічне насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме ображав словесно та висловив слова погроз, проте дій не вчиняв.

Відповідно до копії рапорта від 31.03.2024 №1758 інспектора-чергового ЧЧ СМ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області 31.03.2024 о 18:46 год. надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_1 про те, що колишній чоловік застосовує психологічне насильство.

Відповідно до копії заяви від 31.03.2024 ОСОБА_1 просила прийняти міри до її колишнього чоловіка ОСОБА_2 , який 31.03.2024 о 16:30 год. вчинив відносно неї психологічне насильство, а саме образливо розмовляв, висловлював з погрозою розбити вікна, інших дій при цьому не вчиняв.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно п.п. 3, 6, 7, 8, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - колишнє подружжя.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Згідно вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України.

Нормами ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку, що домашнє насильство з боку ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 носить постійний та регулярний характер.

Так, в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_2 вчиняв домашнє насильство щодо колишньої дружини ОСОБА_1 . Вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи не виключаються та є реальними.

Тому для забезпечення ефективного захисту слід застосувати обмежувальний припис шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», зокрема, заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці реєстрації (перебування) ОСОБА_1 за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче ніж 100 м. до будинку АДРЕСА_1 ; будинку АДРЕСА_2 , де зареєстрована та проживає ОСОБА_1 ; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Щодо інших заявлених вимог, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці реєстрації (перебування) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за адресою їх реєстрації: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за адресою їх фактичного проживання: АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче ніж 100 м. до будинку АДРЕСА_1 ; будинку АДРЕСА_2 , де зареєстровані та проживають ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також до місця їх прогулянок та інших місць частого їх відвідування; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, то заявником на підтвердження існування даних обставин належних та допустимих доказів не представлено, як і доказів того, що ОСОБА_2 вчинялося домашнє насильство по відношенню до дітей. А тому в цій частині підстав для задоволення заяви суд не вбачає.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 .

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст. 265, 350-6 ЦПК України, ст.ст. 1, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,-

у х в а л и в :

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 і встановити такі заходи тимчасового обмеження прав та покласти на нього такі обов`язки:

- заборонити ОСОБА_2 :

перебувати в місці реєстрації (перебування) ОСОБА_1 за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 ;

перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_2 ;

наближатися на відстань ближче ніж 100 метрів до будинку АДРЕСА_1 ;

наближатися на відстань ближче ніж 100 метрів до будинку АДРЕСА_2 , де зареєстрована та проживає ОСОБА_1 ;

вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Встановити строк дії обмежувального припису протягом шести місяців.

В решті вимог заяву залишити без задоволення.

Рішення суду про видачу обмежувального припису допустити до негайного виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису в частині судового збору, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя