РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року

м. Рівне

Справа № 559/1730/23

Провадження № 22-ц/4815/339/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну представника ОСОБА_1 адвоката Захарчука О.Л. на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому просила стягнути з відповідача 170168 гривень у рахунок компенсації вартості 1/2 частини транспортного засобу Volkswagen Passat.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебувала в шлюбі з відповідачем, дітей немає. Під час під час шлюбу ними як подружжям було придбано автомобіль. Дозволу на відчуження транспортного засобу ніколи не давала і не знала про це до отримання відповіді на адвокатський запит. Право на частку у даному майні відповідач заперечує і не згідний добровільно сплатити грошову компенсацію за частки, запропонував відшкодувати лише 1 000 тис. доларів США, оскільки він перереєстрував вже автомобіль на іншу особу. Згідно звіту про оцінку майна вартість транспортного засобу 340 336 грн., тому просить стягнути компенсацію в розмірі його частки, що становить 170 168 грн.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 грудня 2023 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 кошти в розмірі 170168 (сто сімдесят тисяч сто шістдесят вісім) гривень в рахунок компенсації вартості частини транспортного засобу VOLKSWAGEN, модель PASSAT, універсал, 2010 року випуску, об`єм двигуна 1968.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 3501 (три тисячі п`ятсот одна) гривня 68 коп.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Захарчук О.Л., подав апеляційну скаргу в якій доводить про його незаконність через порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що спірний транспортний засіб був придбаний за особисті кошти відповідача отримані від продажу іншого автомобіля, до того ж судом залишено поза увагою, що згідно частини 7 статті 57 СК України, якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (частина перша статті 68 СК України).

Частиною першою статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Статтею 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19 (провадження № 14-40цс21) зроблено висновок, що у разі, якщо сторона договору або інша особа (зацікавлена особа) хоче отримати еквівалент вартості майна, яке було відчужено без її згоди, вона має право подати позов про стягнення компенсації в розмірі частки відчуженого спільного майна, що є ефективним способом захисту без визнання правочину недійсним та застосування реституції. У цьому випадку важливим є встановлення на час вирішення спору ринкової вартості спільного майна, яке було відчужено, а у разі неможливості визначення такої вартості саме цього майна - ринкової вартості майна, подібного за якостями (технічними характеристиками) до відчуженого.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Місцевим судом встановлено, що 21.07.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №1220. Рішенням Дубенського міськрайонного суду №559/1275/23 від 15.05.2023 шлюб розірвано і ОСОБА_2 відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 », рішення набрало законної сили 22.06.2023 та з 25.07.2023 відповідно змінено документи, що посвідчують особу позивача, (а.с. 8-14, 44, 62-64).

21.09.2021 подружжя Наконечних придбало транспортний засіб VOLKSWAGEN, модель PASSAT, 2010 року випуску, об`єм двигуна 1968, р.н. НОМЕР_1 , який було зареєстровано за ОСОБА_1 . Однак, 19.04.2023 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного в суб`єкта господарювання №190 перереєстровано в територіальному сервісному центрі № НОМЕР_2 на іншу особу - ОСОБА_5 , згідно даних ТСЦ МВС №5642 від 02.05.2023 (а.с. 26).

Згідно звіту кваліфікованого оцінювача ОСОБА_6 від 20.04.2023 про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, універсал, 2010 року випуску, об`єм двигуна 1968, р.н. НОМЕР_1 , його ринкова вартість станом на 20.04.2023 складає 340336 грн. (а.с. 17-24).

ОСОБА_1 презумпція спільності права власності подружжя на придбане в період шлюбу майно (автомобіль Volkswagen Passat) не спростована, що є його процесуальним обов`язком. Зустрічних вимог про визнання спірного майна особистою приватною власністю відповідачем по справі не заявлялось та перед судом у встановленому законом порядку не доводилось.

Встановиши, що набутий у шлюбі автомобіль був відчужений без згоди позивачки, після ініціювання питання про розірвання шлюбу, суд прийшов до правильного висновку про стягнення 1/2 його вартості. При цьому суд правильно врахував наявність оцінки, якою визначено вартість спірного транспортного засобу на час розгляду справи судом у розмірі 340336 гривень, що спростовує доводи апелянта про вартість придбання спірного автомобіля, яка очевидно не відповідає дійсності.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду по суті спору.

За таких обставин судова колегія дійшла до переконання, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Захарчука О.Л. залишити без задоволення.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 грудня 2023 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.