Номер провадження: 22-ц/813/3440/24
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л.В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, Міністерство соціальної політики України, Одеський комунальний навчальний заклад «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради Одеської області про усиновлення, на рішення Київського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Калініченко Л.В. 24 січня 2020 року у м. Одеса, -

встановила:

У грудні 2019 року громадяни Республіки Аргентини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду першої інстанції із заявою про усиновлення.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі, власних дітей не мають, проте завжди хотіли виховувати дітей і мати багатодітну родину. Багато часу розмірковували, щоб усиновити дітей з іншої держави, після чого дійшли спільного рішення та одержали згоду на усиновлення дітей з України.

Посилаючись на викладене, заявники просили оголосити їх усиновлювачами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2020 року заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усиновлення було задоволено.

Оголошено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усиновлювачами малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язано Малиновський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у встановленому законом порядку внести зміни в актовий запис від 17 квітня 2010 року № 394 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який складено Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, змінивши: прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (« ІНФОРМАЦІЯ_10 »); ім`я з « ОСОБА_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (« ІНФОРМАЦІЯ_10 »); по батькові з « ОСОБА_5 » на « ----- » - не зазначати; дату та місце народження залишити без змін; у графі дані про батька вказати: « ОСОБА_2 (« ОСОБА_2 »), ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин Республіки Аргентини, місце проживання: АДРЕСА_1 »; в графі дані про матір вказати « ОСОБА_3 (« ОСОБА_3 »), ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка Республіки Аргентини, місце проживання: АДРЕСА_1 ».

Зобов`язано Малиновський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у встановленому законом порядку внести зміни в актовий запис від 24 листопада 2011 року № 1196 про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який складено Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, змінивши: прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (« ІНФОРМАЦІЯ_10 »); ім`я з « ОСОБА_6 » на « ІНФОРМАЦІЯ_11 » (« ІНФОРМАЦІЯ_11 »); по батькові з « ОСОБА_6 » на « ----- » - не зазначати; дату та місце народження залишити без змін; у графі дані про батька вказати: « ОСОБА_2 (« ОСОБА_2 »), ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин Республіки Аргентини, місце проживання: АДРЕСА_1 »; в графі дані про матір вказати « ОСОБА_3 (« ОСОБА_3 »), ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка Республіки Аргентини, місце проживання: АДРЕСА_1 ».

Зобов`язано Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у встановленому законом порядку внести зміни в актовий запис від 17 липня 2015 року № 6793 про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який складено Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, змінивши: прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (« ІНФОРМАЦІЯ_10 »); ім`я з « ОСОБА_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_12 » (« ІНФОРМАЦІЯ_12 »); по батькові з « ОСОБА_7 » на « ----- » - не зазначати; дату та місце народження залишити без змін; у графі дані про батька вказати: « ОСОБА_2 (« ОСОБА_2 »), ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин Республіки Аргентини, місце проживання: АДРЕСА_1 »; в графі дані про матір вказати « ОСОБА_3 (« ОСОБА_3 »), ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка Республіки Аргентини, місце проживання: АДРЕСА_1 ».

В апеляційній скарзі дідусь дітей - ОСОБА_1 , який не приймав участі у розгляді справи, однак вважає, що оскаржуваним рішення суду порушені його права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усиновлення відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду порушує права на усиновлення дітей ОСОБА_1 , як їх дідуся, який мав намір їх усиновити, у зв`язку із чим звертався до Одеського комунального навчального закладу «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради Одеської області, зазначивши, що після закінчення ремонту у належній йому квартирі він вчинить усі необхідні дії щодо усиновлення дітей. Однак, вказаним комунальним закладом чинилися перешкоди ОСОБА_1 у усиновленні онуків.

Сторони про розгляд справи на 23 травня 2024 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явились представник ОСОБА_1 , та представник позивачів - адвокат Валах В.В.

Міністерство соціальної політики України, Одеський комунальний навчальний заклад «Дитячий будинок «Перлинка» ОМР Одеської області, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, сповіщені належним чином шляхом направлення судових повісток на офіційну електронну адресу.

Колегія суддів зазначає, що суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 5 ст. 14 ЦПК України).

Згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 підлягає закриттю, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 («ОСОБА_2») та ОСОБА_3 («ОСОБА_3»), громадяни Республіки Аргентини, перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 червня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану та дієздатності осіб в Автономному місті Буенос Айрес, Республіка Аргентина, округ 15, том - 1А, рік - 2011, актовий запис № 245.

Подружжя власних дітей не має, а також не має жодних судових рішень про позбавлення опіки, ні материнських, ні батьківських прав щодо жодної малолітньої дитини. За станом здоров`я - здорові, не мають інвалідності, є дієздатними, до кримінальної відповідальності не притягувались, не судимі.

З довідки, виданої президентом АТ «СЕРТАНТ» від 14 серпня 2019 року, вбачається, що ОСОБА_2 працює на підприємстві АТ «СЕРТАНТ» керівником проектів із 12 листопада 2003 року, сума доходу за останні шість місяців 443571 аргентинських песо 67 сентаво.

ОСОБА_3 не працює, є домогосподаркою.

Заявники мешкають у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , має такі характеристики: площа земельної ділянки - 116,24 кв. м, загальна житлова площа - 94,24 кв. м, корисна житлова площа - 83,24 кв. м, кількість спальних кімнат - три, а також одна кімната для прислуги, що підтверджується довідкою про житлову площу та зручності від 12 серпня 2019 року, виданою архітектором ОСОБА_38.

У соціально-побутовому звіті від 12 серпня 2019 року, підготовленому ліцензіатом із Соціальної праці та сімейного лікаря ОСОБА_39, зроблено висновок, що житло, в якому проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розташоване в районі, де проживають сім`ї з високим соціально-економічним рівнем існування. Він має важливий і прямий доступ до різних частин Федеральної столиці, а також до провінції Буенос Айрес. Поряд із місцем проживання подружжя знаходяться декілька різних освітніх закладів вищого рівня і соціального статусу, а також рекреаційні заклади. Район має всі політичні, адміністративні, комерційні та економічні ресурси, інфраструктуру, послуги та інші потреби, які займають важливе місце у провінції. Будинок, у якому проживає подружжя, в загальних рисах має всі умови, забезпечене комфортом та достатньо безпечне для належного фізичного і психічного розвитку усиновлених дітей. Характеризується великим розміром приміщень та підвищеним рівнем комфорту, який побудований з певною метою здійснити проект мати дітей і створити родину, щоб надати та забезпечити їм оптимальні умови життя.

Також у звіті зазначено, що аналізуючи середній прибуток подружжя за шість місяців, можливо припустити високий економічний рівень подружжя, що дозволяє забезпечувати високий рівень комфорту для великої родини, з урахуванням того, що мінімальний прожитковий мінімум на душу населення, встановлений в Аргентині становить 6892,5 аргентинських песо.

Заявники перебувають на обліку кандидатів в усиновителі у Міністерстві соціальної політики України з 18 жовтня 2019 року за № М-03084.

Листом Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НП України від 03 грудня 2019 року підтверджено, що інформація кримінального характеру щодо заявників в обліках Генерального секретаріату Інтерполу станом на 02 грудня 2019 року відсутня.

Згідно висновків, здійснених у рамках вказаного соціально-побутового звіту для усиновлення, щодо подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , для подання до Міністерства соціальної політики України, ліцензіат ОСОБА_39 визнала придатними подружжя для усиновлення одного або більше дітей, рідних між собою або ні, віком 0-18 років, включно, здорових або з виліковними хворобами та/або невиліковними, з фізичними та/або психічними та/або розумовими захворюваннями, та/або із захворюваннями, які можливо лікувати, з вадами здоров`я, які можливо виправити, з усіма діагнозами, які дозволені для міжнародного усиновлення дітей старше 5 років з України, вважаючи, що подружжя відповідає всім вимогам придатності для виконання батьківських функцій. Додатково зазначено, що подружжя ясно розуміє всю відповідальність міжнародного усиновлення, а також вимоги для усиновлення дітей-сиріт в Україні та матимуть певні батьківські зобов`язання як батьки-усиновлювачі дітей українського походження, а саме: не приховувати правди про їхнє походження, поважати їх культуру і розуміти потреби, які можуть виникнути на будь-якому етапі їх життя, дізнавшись про своє походження, що може бути важким, пообіцяти надати можливість реалізувати необхідний контроль етапу після усиновлення, та дозволяти перевіряти їх відповідним компетентним органам Аргентини та відповідним компетентним органам України. Подружжя погодилось, у разі виникнення складнощів у процесі виховання, звернутися до спеціалістів з цієї теми.

З психологічного звіту подружжя ОСОБА_2-ОСОБА_3 , складеного ліцензіатом із психології ОСОБА_40, вбачається, що подружжя ОСОБА_2-ОСОБА_3 відповідає всім вимогам для здійснення батьківських функцій, та придатне для усиновлення одного або більше дітей, віком від 4-18 років, рідних між собою або ні, здорових або з виліковними хворобами, або які можливо лікувати, з вадами здоров`я, які можливо виправити, з усіма діагнозами, які дозволені для міжнародного усиновлення дітей старше 5 років в Україні, без важких розумових захворювань або СНІДу.

Громадяни Республіки Аргентини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з правовими наслідками усиновлення дітей та з правами і обов`язками усиновителів ознайомлені.

Малолітній ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Одесі, про що 27 квітня 2010 року Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції складено актовий запис про народження № 394, у якому в графі відомості про матір зазначено - ОСОБА_28 , у графі відомості про батька - ОСОБА_41.

Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 14 вересня 2018 року за № 347/01-06 малолітньому ОСОБА_5 надано статус дитини позбавленої батьківського піклування.

Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 17 жовтня 2018 року за № 491-01р, малолітнього ОСОБА_5 влаштовано до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення.

Малолітній ОСОБА_5 перебуває на обліку з усиновленням в службі у справах дітей Одеської міської ради з 22 серпня 2018 року (анкета № 1475).

Має діагноз: інші ураження нервової системи, не класифіковані в інших рубриках (G98). Група здоров`я - II. Щеплення за формою 063-о. Не потребує медико-педагогічної та медико-соціальної корекції. Інвалідність відсутня.

Малолітня ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Одесі, про що 24 листопада 2011 року Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції складено актовий запис про народження за № 1196, у якому в графі відомості про матір зазначено - ОСОБА_28 , в графі відомості про батька - ОСОБА_29 .

Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 14 вересня 2018 року № 345/01-06 малолітній ОСОБА_6 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Малолітня ОСОБА_6 перебуває на обліку з усиновлення в службі у справах дітей Одеської міської ради з 22 серпня 2018 року (анкета № 1474).

Має діагноз: інші ураження нервової системи, не класифіковані в інших рубриках (G98); гіпертрофія мигдаликів (J35.1). Група здоров`я - II. Щеплення за формою 063-о. Не потребує медико-педагогічної та медико-соціальної корекції. Інвалідність відсутня.

Малолітній ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Одесі, про що 17 липня 2015 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено актовий запис про народження № 6793, у якому в графі відомості про матір вказано - ОСОБА_28 , у графі відомості про батька - ОСОБА_30 .

Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 14 вересня 2018 року за № 346/01-06 малолітньому ОСОБА_7 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Малолітній ОСОБА_7 перебуває на обліку з усиновлення в службі у справах дітей Одеської міської ради з 31 серпня 2018 року (анкета № 1477).

Має діагноз: гіпертрофія мигдаликів (J35.1); порушення циклічності сну і неспання (G47.2); порушення акомодації (Н52.5). Група здоров`я - II. Щеплення за формою 063-о. Не потребує медико-педагогічної та медико-соціальної корекції. Інвалідність відсутня.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 червня 2018 року у справі № 521/19780/16-ц, з урахуванням внесених до нього виправлень на підставі ухвали суду від 20 червня 2018 року, ОСОБА_28 було позбавлено батьківських прав стосовно малолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 березня 2020 року поновлено ОСОБА_28 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення. Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 червня 2018 року скасовано.

Малиновський районний суд м. Одеси рішенням від 17 березня 2021 року позов залишив без задоволення.

Одеський апеляційний суд постановою від 23 березня 2023 року апеляційну скаргу органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради задовольнив. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 березня 2021 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив.

Постановою Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_28 на постанову Одеського апеляційного суду від 23 березня 2023 року було задоволено.

Постанову Одеського апеляційного суду від 23 березня 2023 року в частині позову Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_28 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів скасовано, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 березня 2021 року в цій частині залишено в силі.

Однак, колегія суддів приймає до уваги, що біологічна мати дітей - ОСОБА_28 , померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджено відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, у зв`язку із чим повернення дітей до біологічної матері є неможливим.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ознайомлені зі станом здоров`я малолітніх дітей, усвідомлюють всю відповідальність взяття дітей в сім`ю на правах синів та дочки, що додатково особисто підтверджено заявниками у судовому засіданні.

Заявники надали до Міністерства соціальної політики України, Посольства України в Республіці Аргентині письмове зобов`язання, посвідчене 30 серпня 2019 року нотаріусом в Автономному місті Буенос Айрес Республіки Аргентини Хімена Феррейра Санчес, № F015996755, відповідно до якого заявники зобов`язались: що коли таке усиновлення здійсниться, заявники зобов`язуються протягом одного місяця зареєструвати дитину/дітей в консульському відділі Посольства України в Аргентині: АДРЕСА_2 ; що коли відбудеться усиновлення дитини/дітей, у разі, якщо сім`я змінить адресу, то заявники зобов`язуються сповістити про це в консульський відділ Посольства України в Аргентині; зобов`язуються подавати у консульський відділ Посольства України в Аргентині, щонайменше раз на рік, протягом перших трьох років, а потім, раз на три роки, доки усиновленій/усиновленим дитині/дітям виповниться 18 років, звіт про умови життя усиновленої/усиновлених дитини/дітей, про їх стан здоров`я, про психічний стан і про їх виховання; забезпечать представнику Посольства України в Аргентині можливість спілкуватися з усиновленою/усиновленими дитиною/дітьми; зобов`язуються зберегти українське громадянство усиновленій/усиновленим дитині/дітям до 18 років; зобов`язуються дати усиновленій/усиновленим дитині/дітям можливість вирішити, щодо громадянства України, після виповнення 18 років; протягом 20 робочих днів повідомляти Посольству України в Аргентині про передачу на виховання усиновленої/усиновлених дитини/дітей іншим іноземцям, закладам для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також відібрання дитини правоохоронними органами та органами соціальної опіки.

Згідно акту, складеного адміністрацією «Дитячий будинок «Перлинка» від 12 грудня 2019 року № 585, за час перебування дітей у дитячому закладі, мати - ОСОБА_28 , дітей не відвідувала, жодного разу не цікавилася їхньою долею та життям ні в усній, ні в письмовій формі.

Дітей відвідував рідний дідусь - ОСОБА_1 , 1957 року народження, який відвідуючи онуків, під час процедури влаштування дітей до закладу не виявив бажання влаштувати дітей у свою родину, та з питання призначення його опікуном над малолітніми дітьми до Служби у справах дітей Одеської міської ради не звертався. Повідомлено, що працівниками Служби у справах дітей Одеської міської ради неодноразово проведені бесіди з ОСОБА_1 , під час яких останньому роз`яснено його право на оформлення опіки над дітьми, проте ОСОБА_1 жодних дій не зроблено.

У квітні 2019 року до Служби у справах дітей Одеської міської ради звернувся дядько малолітніх дітей - ОСОБА_31 , з питання можливого призначення його опікуном над дітьми, проте після отримання консультації та переліку документів необхідних для розгляду питання щодо призначення опікуном, останній до Служби у справах дітей Одеської міської ради не звертався, відповідні документи та заяву про призначення його опікуном не подав, що підтверджується листом Служби у справах дітей Одеської міської ради від 14 січня 2020 року № 40-04/.

Відповідно до довідки Служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації від 18 грудня 2019 року № 03.01-19/1764, протягом перебування дітей на регіональному обліку з усиновлення, а саме з 25 вересня 2018 року, кандидати в усиновлювачі, прийомні батьки, батьки-вихователі, опікуни, які б мали намір ознайомитися з інформацією про дітей за відповідним віком та станом здоров`я, не звертались.

Родичі малолітніх дітей із заявою щодо влаштування в сім`ю до Служби у справах дітей Одеської міської ради не звертались.

Згідно довідок Служби у справах дітей Одеської міської ради від 18 грудня 2019 року № 981-04/19 та Служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації від 18 грудня 2019 року № 03.01-19/1764, за час перебування дітей на місцевому та регіональному обліку з усиновлення, вказаними службами вжито всіх вичерпних заходів щодо влаштування до сімейних форм виховання дітей, проте ніхто з кандидатів в усиновлювачі, опікуни, піклувальники, батьки - вихователі, прийомні батьки, бажання усиновити, взяти під опіку або на виховання до своєї родини вказаних малолітніх народження, бажання не виявили.

Згідно з довідкою Служби у справах дітей Одеської міської ради від 16 грудня 2019 року, № 04/978-04/19 діти житла та майна на праві користування або власності не мають.

Кандидати в усиновлювачі особисто познайомились з малолітніми дітьми у присутності головного спеціаліста територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі ОСОБА_32 та директора «Дитячий будинок «Перлинка» ОСОБА_33 , що підтверджується актом про знайомство з дітьми, складеним 06 грудня 2019 року, в.о. начальника Служби у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_34 , спільно з директором «Дитячий будинок «Перлинка» ОСОБА_35 .

Згідно з довідкою адміністрації «Дитячий будинок «Перлинка» від 12 грудня 2019 року № 65, на підставі направлення Міністерства соціальної політики України від 05 грудня 2019 року № 2359/0/141-19/375, прибули громадяни Аргентини пан ОСОБА_2 та пані ОСОБА_3 , які перебувають на обліку кандидатів в усиновлювачі в Міністерстві соціальної політики України від 18 жовтня 2019 року № М-03084 для знайомства з дітьми, після відвідувань яких у кандидатів в усиновлювачі з малолітніми дітьми встановлений контакт.

Адміністрація «Дитячий будинок «Перлинка» у листі від 12 грудня 2019 року № 584 надала згоду на усиновлення малолітніх дітей громадянами Республіки Аргентина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради надав висновок від 26 грудня 2019 року за вих. № 43/18, до якого внесено доповнення від 15 січня 2020 року за № 106/01-11, в якому вважав доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей, усиновлення дітей громадянами Республіки Аргентина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2020 року у даній справі заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було задоволено. Вказане судове рішення було оскаржено у апеляційному порядку дядьком дітей - ОСОБА_36 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні заяви відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 21 квітня 2021 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було задоволено. Постанову Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року скасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 липня 2023 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_37 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2020 року було закрито.

Закриваючи апеляційне провадження, апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_31 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він зацікавлений в усиновленні малолітніх дітей. Йому, як рідному брату ОСОБА_28 - матері дітей, неодноразово надавалася консультація та алгоритм дій для влаштування дітей до своєї родини, натомість він стверджував, що збирав документи для здійснення та робив ремонт у квартирі. Разом із тим, ОСОБА_31 не надав жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, зокрема збору документів для усиновлення дітей чи визнання його опікуном протягом двох років із моменту поміщення дітей у «Дитячий будинок «Перлинка» ні при першому апеляційному перегляді, ні під час повторного перегляду справи апеляційним судом.

Постановою Верховного Суду від 29 листопада 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_37 було залишено без задоволення, ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 липня 2023 року - залишено без змін.

Надаючи правову оцінку доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 - дідуся дітей, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 18 ЦПК України, обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У зазначеній статті визначено коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи, - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

На відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Водночас судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження у справі, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Системний аналіз наведених процесуальних норм права дає підстави для висновку, що суд апеляційної інстанції в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи невирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу. Водночас, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердилися, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 як особа, яка не брала участі у справі, посилався на те, що рішенням суду першої інстанції порушено його права та інтереси, оскільки він має переважне право на усиновлення неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , оскільки він є їх дідом, кровним родичем, з яким діти виявили бажання жити та мають міцні зв`язки.

Згідно ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст. 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Згідно зі ст. 213 СК України, за наявності кількох осіб, які виявили бажання усиновити одну і ту ж дитину, переважне право на її усиновлення має громадянин України: 1) в сім`ї якого виховується дитина; 2) який є чоловіком матері, дружиною батька дитини, яка усиновлюється; 3) який усиновлює кількох дітей, які є братами, сестрами; 4) який є родичем дитини. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, переважне право на усиновлення дитини має подружжя.

Відповідно до п. 22 Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2008 року № 905 громадяни України, які бажають усиновити дитину, звертаються із заявою про взяття їх на облік кандидатів в усиновлювачі до служби у справах дітей за місцем проживання. Заяву повинно бути написано в присутності працівника служби у справах дітей та засвідчено ним. У заяві зазначається адреса проживання заявника (за наявності кількох місць проживання - адреса кожного з них), дані паспорта громадянина України, номер телефону та електронна адреса. У разі коли один із подружжя не може особисто з`явитися до служби у справах дітей для написання заяви, його заяву, засвідчену нотаріально, може подати дружина (чоловік). До заяви додається перелік документів, зазначених у п. 22 цього Порядку.

Колегія суддів приймає до уваги, що починаючи із 2016 року, як органи уповноважені державою на здійснення заходів з охорони дитинства, так і безпосередні сусіди та родичі дітей звертали увагу на недоліки у здійсненні батьківського піклування. Так, наприклад у вересні 2016 року сам ОСОБА_1 звертався до органу місцевого самоврядування з приводу того, що мати не доглядає за дітьми, а у жовтні 2016 року орган опіки та піклування подав пропозицію про доцільність позбавлення батьківських прав батьків малолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

У вересні 2018 року дітям було надано статус дітей позбавлених батьківського піклування та включено до обліку для усиновлення, а у жовтні 2018 року влаштовано до дитячого закладу, після ухвалення Малиновським районним судом м. Одеси рішення від 20 червня 2018 року в справі № 521/19780/16-ц про позбавлення батьків дітей батьківських прав.

Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що апелянт ОСОБА_1 був достеменно обізнаний про ситуацію, в якій діти опинилися із 2016 року та негативні наслідки, які діти були вимушені переживати за цей період - вісім років.

При цьому вчинені ОСОБА_1 упродовж 2016-2023 років дії, відомості які наявні в матеріалах справи, не свідчать про те, що він мав реальний намір усиновити дітей чи оформити над ними опіку.

Так, з листа Служби у справах дітей Одеської міської ради від 14 січня 2020 року вбачається, що під час перебування дітей у Одеському комунальному навчальному закладі «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради Одеської області, їх відвідував дідусь ОСОБА_1 , який під час процедури влаштування онуків до закладну не виявив бажання влаштувати дітей в свою родину, та з питання призначення його опікуном нд дітьми до Служби у справах дітей Одеської міської ради не звертався. Працівниками Служби у справах дітей Одеської міської ради та адміністрації неодноразово з ОСОБА_1 були проведені бесіди, в ході яких останньому було роз`яснено його право оформити опіку над дітьми (т.2 а.с.7).

Однак, лише у листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Служби у справах дітей Одеської міської ради для підготовки документів для встановлення опіки над дітьми, при цьому, матеріали справи не містять доказів подання апелянтом необхідних документів для оформлення опіки над онуками.

Частина документів, датована 2021 роком, доданих до апеляційної скарги ОСОБА_1 , є перепискою адвоката Довженко О.Ю. із різними органами державної влади щодо повернення дітей матері, ОСОБА_28 , представником якої був вказаний адвокат.

Таким чином, вказані документи не мають жодного відношення до апелянта ОСОБА_1 , та не свідчать про його намір здійснити усиновлення дітей.

Також колегія суддів приймає до уваги, що лише після набрання законної сили постановою Верховного Суду від 29 листопада 2023 року, якою касаційну скаргу ОСОБА_37 було залишено без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 липня 2023 року - без змін, ОСОБА_1 у грудні 2023 року звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою, а у листопаді 2023 року - також до служби у справах дітей із заявою про оформлення опіки над дітьми і до дитячого будинку з проханням надати дозвіл на усиновлення.

При цьому колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він дійсно зацікавлений в усиновленні неповнолітніх дітей, при цьому апелянту неодноразово надавалася консультація та алгоритм необхідних дій, а останній стверджував, що збирав документи та робив ремонт у квартирі, однак жодного доказу на підтвердження конкретних дій, вчинених з метою оформлення опіки над онуками чи їх усиновлення, ОСОБА_1 не надав.

Доказів перешкоджання ОСОБА_1 державними органами у оформленні опіки над дітьми чи їх усиновленні матеріали справи не містять.

Факт відвідування онуків в дитячому будинку дідом ОСОБА_1 колегією суддів оцінено у сукупності із іншими фактичними обставинами справи, та зроблено висновок, що такий факт відвідування не має правового значення для вирішення справи, оскільки ОСОБА_1 не виявив об`єктивно документально підтвердженого бажання влаштувати дітей у свою родину.

Серед усіх можливих заходів захисту дитини, позбавленої батьківського піклування, за загальним правилом, найбажанішим є саме усиновлення, тобто її влаштування під опіку нових батьків, забезпечуючи, таким чином, всі переваги постійної родини.

При цьому саме по собі усиновлення не свідчить про заборону ОСОБА_1 підтримувати контакт з онуками, враховуючи той факт, що ані заявники (усиновлювачі), ані їх представник не повідомляли про наявність принципових заперечень проти підтримання дітьми контакту із дідом.

Колегією суддів також приймається до уваги, що розгляд даної справи про усиновлення триває із 2019 року, тобто 5 років, а у складних життєвих обставинах троє малолітніх дітей перебувають щонайменше із 2016 року, тобто вже 8 років, діти наразі перебувають у Польщі, і вказане має вкрай негативний вплив на них, створюючи обстановку непевності, невизначеності у власній долі протягом тривалого часу.

У такій ситуації суд апеляційний суд виходить, у першу чергу, із принципу забезпечення якнайкращих інтересів дітей, які висловили бажання бути усиновленими заявниками, що було встановлено у суді першої інстанції під час з`ясування думки дітей з приводу обставин справи, та вважає, що саме усиновлення особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сприятиме якнайкращим інтересам дітей, позитивно впливатиме на фізичний, духовний, емоційний, культурний та психологічний розвиток особистості.

Колегією суддів враховується, що незважаючи на тривалість розгляду судами різних інстанцій даної справи, заявники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 протягом 5 років висловлюють зацікавленість у бажанні усиновлення малолітніх дітей, що підтверджується, зокрема, їх активною участю через представника у розгляді справи.

На підставі викладеного та з урахуванням встановлених судом обставин, колегія суддів доходить до висновку, що оскаржуваним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2020 року не

було порушено права та обов`язки ОСОБА_1 , на підставі чого апеляційне провадження за його апеляційною скаргою підлягає закриттю.

Згідно п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Керуючись ст. 367, 368, п. 3 ч. 1 ст. 362, ст. ст. 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, Міністерство соціальної політики України, Одеський комунальний навчальний заклад «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради Одеської області, про усиновлення, - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 06 червня 2024 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе