Справа № 156/315/24
Провадження № 2/156/163/24
Рядок статзвіту № 60
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2024 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Малюшевської І.Є.,

за участю секретаря судового засідання Киці Л.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у сел. Іваничі цивільну справу № 156/315/24

за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Ліпкевич Іван Володимирович

до Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом,

учасники справи:

позивач не з`явився;

представник позивача ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),

представник відповідача не з`явився,

в с т а н о в и в :

І. Суть спору

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Ліпкевича І.В. звернувся в суд з позовом до Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом від 09.09.1999 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері позивача ОСОБА_3 , відповідно до якого ОСОБА_3 заповіла сину (позивачу) ОСОБА_1 належну їй квартиру АДРЕСА_1 .

Представник позивача у позовній заяві зазначив, що до моменту смерті ОСОБА_3 позивач разом з нею не проживав, хоча час від час навідувався до неї, привозив їжу, одяг, побутові речі, конфліктів в сім`ї не було. ОСОБА_1 з 15 вересня 2004 року і по даний час працює на посаді артиста оркестру державного академічного Волинського народного хору. Графік роботи ОСОБА_1 з понеділка по п`ятницю з 10.00 до 14.00 год., субота з 11.45 год. до 16.15 год. Робота артистів Волинського академічного українського народного хору передбачає службові відрядження на території України та за її межами.

Після смерті ОСОБА_3 позивач практично не бував у вказаній квартирі в селищі Іваничі, оскільки відстань від сел. Іваничі до м. Луцьк є значною, а графік роботи позивача та часті відрядження по Україні та за її межами, не дозволяв йому часто навідувати квартиру.

Інших спадкоємців які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 немає.

Заяву про прийняття спадщини позивач не подавав, оскільки вважав що він автоматично прийняв спадщину, бо мати його запевнила, що квартира після її смерті буде його. Про порядок прийняття спадщини не знав, так як не володів відповідними знаннями.

06 січня 2024 року ОСОБА_1 приїхав у квартиру в смт. Іваничі, щоб прибрати та впорядкувати документи. Переглядаючи документи в квартирі в АДРЕСА_2 позивач виявив заповіт, складений ОСОБА_3 на його ім`я. Про наявність такого заповіту позивач не знав, оскільки за свого життя ОСОБА_3 йому про це не повідомляла, а лише казала усно, що квартира у випадку її смерті буде його.

Позивач зрозумівши, що заповіт не є документом, який засвідчує право власності на квартиру і таку потрібно належним чином оформити, записався на прийом до нотаріуса Іваничівської державної нотаріальної контори Кононенко Л.С. Нотаріус роз`яснила позивачу, що видати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері на квартиру АДРЕСА_1 видати не може, оскільки позивач в зазначений ст. 1270 ЦК Україну (шість місяців з дня смерті спадкодавця) строк заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не подав, разом із спадкодавцем за однією адресою зареєстрований не був. У зв`язку із вищевикладеним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори Кононенко Л.С. 25.01.2024 року було винесено постанову № 30 про відмову у вчинені нотаріальної дії та якою запропоновано позивачу звернутися до суду для встановлення додаткового строку на прийняття спадщини.

Представник позивача вважає, що строк для подання заяви про прийняття ОСОБА_1 спадщини пропущений з поважної причини, так як позивач не був обізнаний про наявність заповіту, складеного на його ім`я. Також представник позивача вказує, що слід врахувати значну віддаленість до спадкового майна та зважаючи на щільний графік роботи позивача, що в сукупності привело до пропущення позивачем встановленого законом строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Також позивач здійснює активні дії, щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини, які полягають у зборі письмових доказі щодо поважності пропуску строку для подання заяви на прийняття спадщини, що, на думку адвоката Ліпкевича І.В., підтверджує зацікавленість у прийнятті спадщини та є підставою для визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 терміном два місяці з дня набрання рішенням чинності.

У зв`язку з наведеним представник позивача просить визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , терміном на два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

ІІ. Позиція учасників справи

У судове засідання позивач не з`явився, однак у матеріалах справи наявні докази, що підтверджують право представлення інтересів позивача адвокатом Ліпкевичем І.В.

Представник позивача адвокат Ліпкевичем І.В., який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовну заяву підтримав з мотивів, наведених у такій, та просив позовну заяву задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. 15.05.2024 року від голови Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області Томашевської Л. надійшла заява про здійснення судового розгляду у даній справі без участі представника Іваничівської селищної ради за наявними письмовими доказами та визнання позовних вимог у повному обсязі.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 18.03.2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Витребувано з Іваничівської державної нотаріальної контори Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру щодо щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє місце проживання - АДРЕСА_2 , а у разі наявності спадкової справи - її копію.

16.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 15.05.2024 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Сторона відповідача скористалася наданим їй правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявила клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ІV. Обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_3 на праві приватної всланості на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.1998 року належала квартира АДРЕСА_1 (а.с.24).

09.06.2023 року відкрилась спадщина внаслідок смерті матері позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 (а.с. 12).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 09.09.1999 року державним нотаріусом Нововолинської державної нотаріальної контори Бражнік С.А. за № 2.1804. Спадкоємцем належної ОСОБА_3 на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 є син, позивач по справі ОСОБА_1 (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно квартира АДРЕСА_1 . Відповідно до будинкової книги для прописки реєстрації громадян, які проживають у кв. АДРЕСА_2 ОСОБА_3 була зареєстрована за вказаною адресою з 18.02.1999 року по день смерті (а.с.15-16).

Відповідно до копії Інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 76272426 від 19.03.2024 року, відомостей щодо заведення спадкової справи до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в реєстрі немає (а.с. 37).

25.01.2024 року Іваничівською державною нотаріальною конторою відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 та запропоновано звернутися до суду для встановлення додаткового строку на прийняття спадщини (а.с.19).

Відповідно до довідки Волинської обласної філармонії від 20.02.2024 року № 22/2-13 (а.с.20), копії наказу директора Волинської обласної філармонії від 15.09.2004 року № 103 о/с (а.с.21), копії трудової книжки серії НОМЕР_2 (а.с.22-23) ОСОБА_1 з 15 вересня 2004 року і по даний час працює на посаді артиста оркестру державного академічного Волинського народного хору. Графік роботи ОСОБА_1 з понеділка по п`ятницю з 10.00 до 14.00 год., субота з 11.45 год. до 16.15 год. Робота артистів Волинського академічного українського народного хору передбачає службові відрядження на території України та за її межами (а.с.20).

В свою чергу, позивач ОСОБА_1 бажає прийняти спадщину та отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, однак після смерті матері у шестимісячний строк не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини через непоінформованість.

Через такі обставини, позивач змушений звернутися до суду з цією позовною заявою.

V. Застосоване судом законодавство

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (статті 12 і 81 ЦПК).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК).

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 82 ЦПК).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 77 ЦПК).

Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

У відповідності до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19), від 21 вересня 2020 року у справі № 130/2517/18 (провадження № 61-14962св19).

Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

VI. Висновки суду

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.09.1999 року склала заповіт, який зареєстрований в реєстрі за № 2.1804 та відповідно до якого належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 заповіла сину ОСОБА_1 .

Станом на 19.03.2024 року спадкова справа на ім`я ОСОБА_3 не заводилася, інші особи, які б фактично прийняли спадщину відсутні.

Беручи до уваги пояснення представника позивача адвоката Ліпкевича І.В. щодо пропуску позивачем ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини, зокрема, значна територіальна віддаленість місця проживання спадкодавця та спадкоємця, графік роботи спадкоємця та необізнаність щодо наявності на його ім`я заповіту, які підтверджуються матеріалами справи, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем майна за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , суд вважає, що вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, адже пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог і визначення позивачу додаткового строку терміном два місяці, який буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76- 81, 89, 141, 206, 247, 258, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , терміном 2 (два) місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація щодо сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Представник позивача - адвокат Ліпкевич Іван Володимирович, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ № 1052 та ордера АС № 1086353 від 28.02.2024 року;

Відповідач: Іваничівська селищна рада Володимирського району Волинської області, , місцезнаходження: Грушевського, 13, смт. Іваничі Володимирський р-н, Волинська обл., 45300.

Повний текст судового рішення складено 23 травня 2024 року.

Суддя І. Є. Малюшевська