справа № 165/3261/24
провадження №2/165/621/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гайворонського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Дячук С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Волиньвугілля" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ДП "Волиньвугілля" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

У період з 09 листопада 1998 року по 30 квітня 2024 року вона перебувала у трудових відносинах з ДП "Волиньвугілля". На підставі наказу №11-к від 30 квітня 2024 року була звільнена з посади за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, з виплатою вихідної допомоги згідно ст. 44 КЗпП України. Зазначає, що відповідачем була їй нарахована, однак не виплачена заробітна плата у розмірі 45 921,81 грн. Оскільки ДП "Волиньвугілля" на момент звільнення не провело з нею повного розрахунку, тому сума середнього заробітку, який відповідач зобов`язаний сплатити на її користь за час затримки розрахунку при звільненні, складає 30088,80 грн. Просить стягнути з відповідача в свою користь 45 921,81 грн заборгованої заробітної плати, 30088,80 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.05.2024 (наступного дня після звільнення) по 15.07.2024 включно, а також судові витрати по справі.

Ухвалою від 23.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити.

Представник відповідача ДП «Волиньвугілля» у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходили.

У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов такого висновку.

Як встановлено судом, позивач перебувала у трудових відносинах із ДП «Волиньвугілля» з 09 листопада 1998 року, 30 квітня 2024 року була звільнена з посади за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, з виплатою вихідної допомоги згідно ст. 44 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с. 5-7).

Відповідно до довідки ДП «Волиньвугілля» №412/6.1/10-39 від 15 липня 2024 року ОСОБА_1 звільнена 30 квітня 2024 року та їй не виплачені кошти в сумі 45 921,81 грн, середньоденна заробітна плата позивача становить 557,20 грн (а.с.8).

Відповідно до п. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Відповідно до вимог ст. ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплаченів день звільнення працівника.

З урахуванням наведеного, невиплачену ОСОБА_1 заробітну плату в сумі 45 921,81 грн слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Щодо вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, суд виходить з такого.

Факт затримки розрахунку відповідача з позивачем при звільненні мав місце та вимоги позивача про стягнення середнього заробітку є обґрунтованими.

Середньоденна заробітна плата позивача становить 557,20 грн, що не оспорюється відповідачем та підтверджується виданою ним довідкою №412/6.1/10-39 від 15 липня 2024 року (а.с.8).

Позивач просить стягнути середній заробіток за період з 01.05.2024 по 15.07.2024, тобто за 54 робочих дні.

Отож, розмір середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку в межах позовних вимог, а саме за період з 01.05.2024 (наступного дня після звільнення) по 15.07.2024 становить 30088,80 грн, виходячи із розрахунку: 557,20 грн (середньоденна заробітна плата) x 54 (робочих дні затримки розрахунку в межах позовних вимог).

Враховуючи наведені обставини, з відповідача ДП «Волиньвугілля» в користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 45 921,81 грн заборгованої заробітної плати та 30 088,80 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 01 травня 2024 року по 15 липня 2024 року включно.

Також, до стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн, що підтверджується документально (а.с.4).

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, на підставі ст. ст. 115, 116, 117 Кодексу законів про працю України, суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягнути з Державного підприємства «Волиньвугілля» в користь ОСОБА_1 45 921 (сорок п`ять тисяч дев`ятсот двадцять одна) грн 81 коп. заборгованої заробітної плати, 30 088 (тридцять тисяч вісімдесят вісім) грн 80 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 01 травня 2024 року по 15 липня 2024 року включно.

Стягнути з Державного підприємства «Волиньвугілля» в користь ОСОБА_1 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державне підприємство «Волиньвугілля» (, юридична адреса: вул.Луцька, 1, м. Нововолинськ Волинської області, 45400.

Головуючий суддя підпис Олександр ГАЙВОРОНСЬКИЙ