ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 травня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/11099/23

Головуючий у першій інстанції - Деркач О. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/705/24

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 01 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (суддя Деркач О.Г. ), постановлену у м.Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання її шлюбу з ОСОБА_2 . Позов мотивовано тим, що сторони з 05 вересня 2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, дітей не мають. Спільне життя не склалося, виникли різні погляди на сімейне життя та обов`язки, подружні відносини припинилися з листопада 2023 року. На примирення позивачка не згодна і просить не вживати заходів щодо примирення подружжя.

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 01 березня 2024 року провадження по справі зупинено до звільнення відповідача ОСОБА_2 з військової служби або припинення дії воєнного стану, в залежності від того, яка подія настане раніше. Ухвалу мотивовано тим, що відповідач перебуває на військовій службі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду, відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача щодо зупинення провадження, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційна скарга мотивована тим, що в порушення вимог ч.9 ст.83 ЦПК України відповідачем не було надіслано позивачу довідку з військової частини, судом не перевірено цього факту та в порушення принципу змагальності сторін не надано право ОСОБА_1 заперечити проти існування такого доказу. Позивачка вказує, що заява відповідача від 12 лютого 2024 року не відповідає вимогам ч.1 ст.183 ЦПК України, також вона не підписана заявником чи його представником, а підпис прикладено шляхом вирізання та вставлення у графічному редакторі. ОСОБА_2 не просив зупинити провадження, а лише відкласти розгляд справи, тобто суд за своєю ініціативою зробив дії, про які сторона не клопотала. ОСОБА_1 вважає, що через постановлення ухвали та безпідставне зупинення провадження у справі порушуються її права на свободу та особисту недоторканність, на вільне ведення свого приватного та сімейного життя з тим, з ким бажає позивачка.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.12 ЦПК України).

Згідно з п.3 ч.1 ст.43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі (ч.ч.1, 2 ст.182 ЦПК України).

Статтею 183 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання. Зокрема передбачено, що будь-яка заява, клопотання повинні містити зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника, підстави заяви, клопотання.

Відповідно до ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

У пункті 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 15 січня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін і призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 12 лютого 2024 року на 09 год. 30 хв.

12 лютого 2024 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява, в якій він просив відкласти розгляд справи на максимально можливий час у зв`язку з тим, що він не згоден з рішенням ОСОБА_1 про розлучення і вважає, що вона сама не впевнена в своєму рішенні (а.с.29).

Згідно з супровідним листом суду від 12 лютого 2024 року розгляд справи призначено на 01 березня 2024 року на 09 год. 00 хв. (а.с.27).

13 лютого 2024 року на електронну адресу суду від відповідача надійшла копія довідки військової частини НОМЕР_1 від 13 лютого 2024 року №86 про те, що ОСОБА_2 дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 (а.с.30 зворот). У назві теми супровідного листа до вказаної довідки зазначено: «Прошу відкласти розгляд цієї справи на максимальний термін» (а.с.30).

З викладеного вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не заявляв клопотання про зупинення провадження у справі в зв`язку з його перебуванням у складі Збройних Сил України, а лише просив відкласти розгляд справи. Отже, є слушними доводи апеляційної скарги, що суд за своєю ініціативою вчинив дії, про які сторона не клопотала.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду враховує наступне.

Приписи пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України мають своєю метою захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Вони покликані забезпечити об`єктивний розгляд справи.

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Провадження у справі підлягає зупиненню лише у випадку наявності обставин, які перешкоджають розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 N 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

За приписами пункту другого вищевказаного Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 вказаного Закону визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Надаючи оцінку довідці військової частини НОМЕР_1 від 13 лютого 2024 року №86, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що у довідці не міститься інформації про те, що військова частина і сам військовослужбовець перебувають у зоні постійної дислокації та виконують завдання у зоні бойових дій.

Отже, зазначена довідка не є доказом, який підтверджує наявність підстав для зупинення провадження у справі, що передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Крім того, надаючи зазначену довідку ОСОБА_2 не заявляв клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п.2.ч. 1 ст.251 ЦПК України , а просив суд відкласти розгляд справи.

Враховуючи викладене в сукупності, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у справі, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому клопотання апеляційної скарги ОСОБА_1 про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача щодо зупинення провадження не підлягає задоволенню, зважаючи на те, що сторона відповідача не заявляла в суді першої інстанції клопотання про зупинення провадження.

Також відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги про стягнення з відповідача понесених апелянтом судових витрат, оскільки судом спір по суті не розглядався та не вирішувалося питання щодо суті позовних вимог, оскаржувана ухвала була прийнята з процесуальних питань та не є остаточним судовим рішенням, ухваленим після закінчення судового розгляду. Таким чином, Чернігівський апеляційний суд не є тим судом, який у даному випадку уповноважений здійснювати розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст.251 п.2 ч.1, 258, 263, 374, 379 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 01 березня 2024 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: