ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Номер провадження 22-ц/818/2152/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,

за участю

секретаря судового засідання Березюк А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 березня 2024 року в складі судді Агапова Р.О. у справі № 638/20295/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 22 листопада 2013 року по 06 березня 2019 року вона з ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбу, під час якого у них народилися доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 червня 2016 року у справі № 638/4503/16 на її користь стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 23 березня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2015 року у справі № 638/16888/15-ц на її користь стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05 жовтня 2015 року.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2016 року у справі № 638/16888/15-ц змінено рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2015 року, зменшено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 3 000 грн до 1 000 грн.

З 2015 року сторони однією сім`єю не проживають, діти знаходиться на повному утриманні позивачки. Після початку війни вона разом з дітьми стала проживати у Республіці Польща.

Зазначала, що розмір аліментів, який сплачується наразі відповідачем на утримання своїх двох неповнолітніх дітей в сумі 1 500 грн 00 коп, є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку та належного життя дівчат, оскільки потреби дітей на даний момент значно зросли, діти потребують значних витрат, які вона не має можливості забезпечити за власні кошти та за присудженні аліменти. Крім того, за часу ухвалення рішень суддів про стягнення аліментів (2016 р.) значно зросли ціни на споживчі товари, послуги тощо.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішеннями Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 червня 2016 року у справі № 638/4503/16 та Апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2016 року у справі № 638/16888/15-ц, стягнувши з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

29 січня 2024 року ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому позов просив залишити без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що позивач на протязі вже восьми років неодноразово зверталася до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Вказував, що він не має можливості сплачувати більше 1500,00 грн на дітей, з урахуванням того, що він не працює, доглядає мати похилого віку, яка має тяжке захворювання. Зазначені обставини вже неодноразово були предметом судового розгляду та постановою Харківського апеляційного суду від 16 червня 2023 року по справі № 638/3854/22 ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів на тримання дітей.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 березня 2024 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів зміни матеріального або сімейного стану сторін, а також інших обставини, що відіграють суттєве значення в житті сторін чи їхніх неповнолітніх дітей, що є підставою для збільшення розміру аліментів, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

17 квітня 2024 року ОСОБА_1 і в інтересах якої діє адвокат Бабій Інна Станіславівна, подала апеляційну скаргу через систему «Електронний суд» на вказане судове рішення, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може бути обумовлена також внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Зазначала, що відповідач не сплачує навіть 1/5 зазначеного прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, а тому розмір аліментів не відповідає інтересам дітей та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір аліментів, який наразі не регулярно сплачує ОСОБА_2 на утримання дітей, порушує права дітей на справедливий баланс інтересів та майнових прав батьків, ставить її у гірше матеріальне становище у порівнянні із відповідачем та залишає поза увагою інтереси дітей, які мають право на достатній рівень матеріального забезпечення.

24 травня 2024 року ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому рішення суду просив залишити без змін.

Відзив мотивовано необґрунтованістю вимог позивачки.

Вказував, що ОСОБА_1 не надано доказів покращення його матеріального стану, що є підставою для збільшення розміру аліментів. Вимоги позивачки обґрунтовані лише зростанням цін на споживчі товари, послуги, що не є підставою для задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з такого.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт1 частини 1 статті 374ЦПК України).

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2015 року у справі № 638/16888/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3 000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05 жовтня 2015 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/54913259).

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2016 року у справі № 638/16888/15-ц змінено рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2015 року. Зменшено розмір аліментів, стягнутий з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 3000,00 грн до 1 000,00 грн (https://reyestr.court.gov.ua/Review/56108739).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 червня 2016 року у справі № 638/4503/16 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 23 червня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_4

Постановою Харківського апеляційного суду від 16 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей залишено без задоволення (а.с. 32 -41).

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1-2 статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21, та інших.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» встановлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 грн; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 грн.

Також, за статтею 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Аналогічні вимоги закріплені і в СК України на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03 липня 2018 року.

Зважаючи, що на даний час розмір аліментів, який було стягнуто судовими рішення № 638/16888/15-ц та № 638/4503/16 є меншим, ніж мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, виходячи з пріоритету інтересів дітей, судова колегія вважає, що наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача, визначивши її у розмірі 1/3 частини доходу відповідача.

При вирішенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, інших неповнолітніх дітей на утриманні він не має.

Доводи ОСОБА_2 , що він не працює та утримує матір не є підставою для звільнення від сплати аліментів у розмірі, передбаченому чинним законодавством. Виключних обставин, які унеможливлюють сплату відповідачем аліментів нижче 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідачем суду не надано.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Отже, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Зважаючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, вказані витрати у розмірі 2684 грн. ((2684 х 0,4) - судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції) + ((2684 х 0,4 х 150%) судовий збір за перегляд справи апеляційним судом) підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що утримуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 червня 2016 року у справі № 638/4503/16 та рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2016 року у справі № 638/16888/15-ц, шляхом зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми у загальному розмірі 1500 грн на 1/3 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 19 грудня 2023 року до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_3 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 ) на користь держави судові витрати у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 09 липня 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина