ПОСТАНОВА

Іменем України

03 травня 2024 року м. Кропивницький

справа № 397/799/23

провадження № 22-ц/4809/476/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л.М., Письменного О.А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2023 року у складі судді Берднікової Г.В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітної дитини та на утримання матері дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 24 липня 2021 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею і вона самостійно несе усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини. Відповідач працює, отримує досить пристойну заробітну плату, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свого сина, як це передбачено ст.180 СК України. В даний час відповідач проходить службу за контрактом у ЗСУ. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто.

Позивач вважає, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяють йому утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також здійснювати і її утримання до досягнення сином ОСОБА_4 трьохрічного віку.

Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття сина ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення сином ОСОБА_3 трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом, щомісяця, до повноліття дитини, розпочавши стягнення з 01 січня 2024 року.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її ж утримання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, розпочавши стягнення з 01 січня 2024 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_5 вказує, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухвалене з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що середньомісячні сплати апелянта на утримання малолітнього сина складають не 15 000 грн., а майже 17 000 гривень, що має істотне значення і говорить про поверхневий розгляд судом доказів, що були надані представником апелянта.

Зауважив, що відповідач не має бажання утримувати матір спільного сина у зв?язку з тим, що позивачка не обґрунтувала реальних потреб щодо її утримання, також вона має додатковий дохід за піднайом житла, як можна бачити з матеріалів справи та було підтверджено позивачкою.

Вважає, що судом безпідставно задоволено вимогу про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 всіх доходів апелянта, що складе близько 13500 грн, та стягнення аліментів на утримання матері дитини у розмірі 1/6 всіх доходів апелянта що складе близько 9 000 грн., і в цілому з огляду на те, що апелянт пропонував стягнути аліменти на утримання малолітнього сина фіксовану суму у розмірі 15 000 грн., рішенням суду цю суму автоматично зменшено, чим в цілому порушено інтереси дитини.

Посилаючись на зазначені обставини просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 15 000 (п?ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок з усіх видів його заробітку (доходу), а позовні вимоги Позивачки ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред?явлення позову до суду та до досягнення сином ОСОБА_3 трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 залишити без розгляду.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 24 липня 2021 року перебувають у шлюбі (а.с.5). Від спільного життя мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 6). Як свідчить довідка Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області від 16 травня 2023 року дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю і знаходиться на її утриманні (а.с.7).

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 виданої 28 липня 2023 року №716/2/3/1329, відповідач перебуває на військовій службі у вказаній військовій частині (а.с. 45).

На підтвердження надання відповідачем позивачу грошових коштів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 останнім надано квитанції на переказ грошових коштів, а саме: квитанцію від 08 березня 2023 року №Р24А925016872D35170 на переказ 10050 грн., призначення платежу переказ власних коштів; квитанцію від 11 березня 2023 року №Р24А939669692D04956 на переказ 5025 грн. 13 коп., призначення платежу переказ власних коштів; квитанцію від 25 березня 2023 року №Р24АD36982 на переказ 1005 грн. 03 коп., призначення платежу переказ власних коштів; квитанцію від 27 березня 2023 року №Р24АD1703 на переказ 1005 грн. 03 коп., призначення платежу переказ власних коштів; квитанцію від 31 березня 2023 року №Р24АD6608 на переказ 1005 грн. 03 коп., призначення платежу переказ власних коштів; квитанцію від 03 квітня 2023 року №Р24АD6407 на переказ 3517 грн. 59 коп., призначення платежу переказ власних коштів; квитанцію від 05 квітня 2023 року №Р24АD7080 на переказ 10050 грн. 00 коп., призначення платежу переказ власних коштів; квитанцію від 15 квітня 2023 року №Р24АD7347 на переказ 1005 грн. 03 коп., призначення платежу переказ власних коштів; квитанцію від 29 квітня 2023 року №Р24АD8603 на переказ 2512 грн. 56 коп., призначення платежу переказ власних коштів; квитанцію від 01 травня 2023 року №Р24АD2684 на переказ 2010 грн. 05 коп., призначення платежу переказ власних коштів; квитанцію від 04 травня 2023 року №Р24АD1017 на переказ 12050 грн. 00 коп., призначення платежу переказ власних коштів; квитанцію від 19 травня 2023 року №Р24АD6026 на переказ 2010 грн. 05 коп., призначення платежу переказ власних коштів; квитанцію від 07 червня 2023 року №Р24АD0465 на переказ 12050 грн. 00 коп., призначення платежу переказ власних коштів; квитанцію від 12 червня 2023 року №Р24АD3554 на переказ 3015 грн. 08 коп., призначення платежу переказ власних коштів; квитанцію від 12 червня 2023 року №Р24АD2860 на переказ 1507 грн. 54 коп., призначення платежу переказ власних коштів; квитанцію від 05 липня 2023 року №Р24АD2606 на переказ 12550 грн. 00 коп., призначення платежу переказ власних коштів; квитанцію від 08 липня 2023 року №Р24АD8337 на переказ 2515 грн.56 коп., призначення платежу переказ власних коштів; квитанцію від 05 серпня 2023 року №Р24АD4288 на переказ 15050 грн. 00 коп., призначення платежу переказ власних коштів; квитанцію від 05 вересня 2023 року №Р24АD2415 на переказ 17550 грн. 00 коп., призначення платежу переказ власних коштів; квитанцію від 05 жовтня 2023 року №Р24АD9996 на переказ 15550 грн. 00 коп., призначення платежу переказ власних коштів. Щомісячна виплата на утримання дитини; квитанцію від 25 жовтня 2023 року №Р24АD7588 на переказ 1005 грн. 03 коп., призначення платежу переказ власних коштів. Щомісячна виплата на утримання дитини; квитанцію від 02 листопада 2023 року №Р24АD0471 на переказ 502 грн. 51 коп., призначення платежу переказ власних коштів. Щомісячна виплата на утримання дитини; квитанцію від 03 листопада 2023 року №Р24АD1362 на переказ 15550 грн. 00 коп., призначення платежу переказ власних коштів. Щомісячна виплата на утримання дитини (а.с.46- 63,119 120,177-179).

Таким чином відповідачем на рахунок позивача у березні 2023 року перераховано18090 грн. 22 коп., у квітні 2023 року 17085 грн.17 коп., у травні 2023 року - 16070 грн. 10 коп., у червні 2023 року - 15062 грн. 56 коп., у липні 2023 року - 15062 грн. 56 коп., у серпні - 15050 грн. 00 коп., у вересні 2023 року - 17550 грн. 00 коп., у жовтні 2023 року 16555 грн. 00 коп.; у листопаді 2023 року - 16052 грн. 51 коп. (а.с.46,-63,118,-120,177,-179).

Також відповідачем надано скріншот його переписки з позивачем, за змістом якої сторони спілкувалися з приводу поданого позивачем позову про стягнення аліментів. Позивач не заперечувала, що відповідач платить їй аліменти в добровільному порядку, але хоче, щоб аліменти сплачувались офіційно (а.с. 64). Також судом досліджено копії витягів з особистого кабінету Приват 24, відповідно до яких у квітні 2023 року йому зарахована заробітна плата в сумі 53519 грн. 78 коп., у червні 2023 року 53675 грн. 72 коп., у липні 2023 року 53519 грн. 78 коп. (а.с. 65,66,67).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до змісту ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання і його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частинами 1-2 статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що сторони мають малолітнього сина, який проживає разом із матір`ю, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, відповідач працевлаштований, а тому є необхідність у стягненні аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) та аліментів на дружину в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд повинен був ухвалити рішення про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 15 000 грн. не заслуговують на увагу, оскільки Сімейним Кодексом України, а саме частиною 3 статті 181 чітко визначені способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину, які присуджуються за рішенням суду за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Це - частка від доходу матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Оскільки з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що дитина ОСОБА_6 проживає разом з матір`ю, позивач звертаючись до суду з позовом скористалася своїм правом вибору та визначила спосіб стягнення аліментів у розмірі частки від доходу відповідача.

Також колегія суддів погоджується і з рішенням суду в частині визначення розміру аліментів на утримання матері - ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років.

Частина 4 статті 84 СК України визначає право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства, право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від чоловіка (кровне споріднення); здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Для виникнення у дружини права на аліменти від її чоловіка потрібна сукупність вказаних вище фактів.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що сторони мають малолітнього сина, який проживає разом із матір`ю, відповідач працевлаштований і може надавати матеріальну допомогу, а тому є необхідність у стягненні аліментів на дружину.

Доводи апеляційної скарги про те, що право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом, на увагу не заслуговують, оскільки представник відповідача помилково ототожнює норми статті 84 Сімейного кодексу України з нормами статті 75 цього Кодексу.

Так, стаття 75 СК України регулюють право на утримання одного з подружжя, який є непрацездатним - досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

Стаття 84 Сімейного кодексу України надає право дружині, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, але до досягнення дитиною 3 років.

Будь-яких доказів того, що відповідач не в змозі надавати позивачу матеріальну допомогу у визначеному судом розмірі, що б могло бути враховано при вирішенні справи, матеріали справи не містять.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний