Справа № 301/1359/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: Іршавська міська рада Хустського району, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з права на земельну частку (пай), в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідо позивача ОСОБА_6 , який не залишив заповіту. Спадкоємцями першої черги були вдова спадкодавця ОСОБА_7 та дочка ОСОБА_8 , які спадщину прийняли, але свідоцтво про право на спадщину не оформили. До складу спадщини входить право на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0084174 від 25.11.1997 року, що належало на праві власності спадкодавцеві.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_8 , яка не залишила заповіту. Спадкоємцями першої черги є мати, вдовець та діти спадкодавця сторони по справі. Відповідачі - спадкоємці першої черги - відмовилися від спадщини на користь сина спадкодавця - позивача. Мати спадкодавця ОСОБА_7 прийняла спадщину, але свідоцтво про спадщину не отримала. Позивач спадщину прийняв, оскільки на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. До складу спадщини входить право на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0101677 від 28.11.1997 року, що належало на праві власності спадкодавцеві, а також успадковане після смерті ОСОБА_6 майно.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабка позивача ОСОБА_7 , яка не залишила заповіту. Спадкоємців першої черги не має, оскільки її чоловік та дочка померли раніше. Онуки спадкодавця - позивач та відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - є спадкоємцями за правом представлення. Відповідачі відмовилися від спадщини на користь свого брата та онука спадкодавця - позивача. Позивач спадщину прийняв, оскільки на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем.

Позивач не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на земельні частки (пай), які входять до складу спадкового майна, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на майно. Просив визнати за собою право власності на спадкове майно.

Ухвалою Іршавського райсуду від 30.04.2024 року відкрито провадження у справі, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено Іршавську міську раду, справу призначено на підготовче засідання.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу по суті без його участі (а.с.83).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу по суті за їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі (а.с. 75,77,79,81).

Представник Іршавської міської ради у підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті без його участі, заперечень на позов не подав (а.с.74).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.

Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0084174 від 25.11.1997 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №474, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 25 листопада 1997 року №400, ОСОБА_6 належить право на земельну частку (пай) розміром 1.18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (а.с.48). Вартість земельної частки (паю) становить 46610 грн. (а.с.84).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.07.2009 року (а.с.29). Заповіту ОСОБА_6 не залишав.

Спакоємцями першої черги за ОСОБА_6 були його вдова - ОСОБА_7 та дочка ОСОБА_8 , які прийняли спадщину, оскільки на день відкриття спадщини фактично проживали разом із спадкодавцем (а.с.46). Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частки спадкоємців за законом є рівними, тобто по частині.

До складу спадщини входить право на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0084174 від 25.11.1997 року, що належала на праві власності спадкодавцеві. Вказаний сертифікат був виданий ОСОБА_6 як члену КСГП «Карпати» с. Загаття.

Свідоцтво про право на спадщину спадкоємці не отримували, однак, згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі №609/1231/19.

Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0101677 від 28.11.1997 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 21.12.1997 року за №475, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 25 листопада 1997 року №400, ОСОБА_8 належить право на земельну частку (пай) розміром 1.18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (а.с.47). Вартість земельної частки (паю) становить 46610 грн. (а.с.84).

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 03.10.2013 року (а.с.28). Заповіту ОСОБА_8 не залишала.

Спакоємцями першої черги за ОСОБА_8 є її мати ОСОБА_7 , вдовець ОСОБА_2 та діти ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Відповідачі відмовилися від спадщини на користь сина спадкодавця - позивача. Мати спадкодавця ОСОБА_7 прийняла спадщину, але свідоцтво про спадщину не отримала. Позивач спадщину прийняв, оскільки на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем (а.с.45).

До складу спадщини входить право на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0101677 від 28.11.1997 року, що належало на праві власності спадкодавцеві; а також частина права на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0084174 від 25.11.1997 року, яке спадкодавець ОСОБА_8 успакувала після смерті батька ОСОБА_6 .

Частки у спадщині всіх спакоємців за законом є рівними, тому позивач ОСОБА_1 успадкував після смерті матері частину права на земельну частку (пай), згідно сертифікату серії ЗК №0101677 від 28.11.1997 року та частку права на земельну частку (пай), згідно сертифікату серії ЗК №0084174 від 25.11.1997 року.

Свідоцтво про право на спадщину спадкоємці не отримували, однак, згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 12.03.2020 року (а.с.30). Заповіту ОСОБА_7 не залишала.

Спакоємці першої черги за ОСОБА_7 (її чоловік ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_8 ) померли раніше за неї, тому, відповідно до вимог ст. 1266 ч. 1 ЦК України, онуки ОСОБА_7 позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є її спадкоємцями за правом представлення. Відповідачі відмовилися від спадщини на користь свого брата позивача ОСОБА_1 . Позивач прийняв спадщину, оскільки на день відкриття спадщини фактично проживав разом із спадкодавцем (а.с.85). Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

До складу спадщини входить частина права на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0101677 від 28.11.1997 року, яке ОСОБА_7 успакувала після смерті дочки ОСОБА_8 , а також 3/4 частини права на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0084174 від 25.11.1997 року, яке спадкодавець успакувала після смерті чоловіка ОСОБА_6 та дочки ОСОБА_8 .

Оскільки позивач є єдним спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , він успадковував в цілому право на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0101677 від 28.11.1997 року, та право на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0084174 від 25.11.1997 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на земельні частки (пай), оскільки оригінали правовстановлюючих документів втрачено.

Згідно ст. ст. 1218 та 1225 ЦК України, ст. 81 ч.1 п. «г» Земельного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. ст. 1 п.2 та 2 ч.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Відповідно до п. 17 розділу 10 "Перехідні положення" Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю.

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідачі подали до суду заяви, в яких визнали позов. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб.

Громада с. Загаття, на території якого були розміщені землі КСГП «Карпати», входить до складу територіальної громади Іршавської міської ради Хустського району (раніше Іршавського району), яка заперечень на позов не подала.

Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Оскільки згідно копії Сертифікатів на земельну частку (пай) власниками земельних часток (паю) були ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спадкоємцем яких є позивач, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1218, 1268 ч.3, 1274 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 200 ч.4, 263-264 ЦПК України

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на земельну частку (пай) розміром 1.18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що надана ОСОБА_8 згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0101677 від 28 листопада 1997 року, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 25 листопада 1997 року №400, в цілому.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на земельну частку (пай) розміром 1.18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що надана ОСОБА_6 згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0084174 від 25 листопада 1997 року, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 25 листопада 1997 року №400, в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 23 травня 2024 року.

Головуюча: М. О. Пітерських