ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 688/154/23

Провадження № 22-ц/4820/672/24

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю прокурора ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №688/154/23 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2024 року (суддя Стаднічук Н.Л., повне судове рішення складено 16 січня 2024 року) у справі за позовом керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Михайлюцької сільської ради до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки.

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом, керівник Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Михайлюцької сільської ради вказував, що наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-23761-СГ від 12.09.2016 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :07:051:0263) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Прокурор зазначив, що на підставі вказаного наказу за ОСОБА_2 20.09.2016 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :07:051:0263 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255). В подальшому, ОСОБА_2 вказану земельну ділянку продала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 11.10.2016 за № 2188. Надалі ОСОБА_3 здійснено об`єднання цієї земельної ділянки з іншими земельними ділянками і новоствореній земельній ділянці площею 6 га присвоєно новий кадастровий номер :07:051:0248, за яким її 11.04.2018 зареєстровано в Державному земельному кадастрі.

Водночас прокуратура вказує, що передача у власність земельної ділянки ОСОБА_2 здійснена з порушенням земельного законодавства, оскільки розпорядженням Шепетівської РДА № 404/2010-р від 29.10.2010 затверджено проект консервації деградованих та малопродуктивних земель на території Шепетівського району, який розроблено на замовлення ГУ Держкомзему у Хмельницькій області. Зокрема, із активного господарського обігу вилучено 40 га сільськогосподарських угідь (пасовища), що розташовані на території Михайлюцької сільської ради з метою здійснення їх консервації шляхом заліснення.

І за наявності прямої заборони зміни цільового призначення земельної ділянки та використання для цілей, не пов`язаних із консервацією, ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області на підставі наказу затверджено документацію із землеустрою та надано ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку на території Михайлюцької сільської ради, що знаходиться в межах земель, які підлягають консервації шляхом заліснення.

Зважаючи на викладене, керівник Шепетівської окружної прокуратури просив суд визнати незаконним (недійсним) наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-23761-СГ від 12.09.2016, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення з «для ведення фермерського господарства» на вид «для ведення особистого селянського господарства» та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер земельної ділянки :07:051:0263) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області; витребувати у ОСОБА_3 у комунальну власність територіальної громади Михайлюцької сільської ради земельну ділянку загальною площею 2 га в тих же координатах, межах та конфігурації, що і земельна ділянка кадастровий номер :07:051:0263, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області.

В квітні 2023 року керівник Шепетівської окружної прокуратури подав до суду заяву про зміну предмету позову та остаточно просив суд визнати незаконним (недійсним) наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-23761-СГ від 12.09.2016, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення з «для ведення фермерського господарства» на вид «для ведення особистого селянського господарства» та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер земельної ділянки :07:051:0263) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області; витребувати у ОСОБА_3 у комунальну власність територіальної громади Михайлюцької сільської ради земельну ділянку площею 0,4751 га, що розміщена в межах земельної ділянки кадастровий номер :07:051:0263.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2024 року в задоволенні позовних вимог керівника Шепетівської окружної прокуратури відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням суду в частині відмови у витребуванні земельної ділянки, перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт посилається на те, що земельна ділянка кадастровий номер :07:051:0263 вибула із державної власності неправомірно на підставі незаконного наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-23761-СГ від 12.09.2016, прийнятого всупереч вимог частини 2 статті 171, статті 172 ЗК України. Надання органом виконавчої влади земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства малопродуктивної деградованої земельної ділянки, яка не могла надаватися для цих цілей, не може оцінюватися як воля держави; земельна ділянка вибула з володіння власника (держави) не з його волі на підставі незаконного рішення органу виконавчої влади, тому відновлення права держави на неї слід здійснювати шляхом її витребування з незаконного володіння ОСОБА_3 , за якою зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку.

Також прокурор посилається на те, що розпорядженням голови Шепетівської РДА № 404/2010-р від 29.10.2010 затверджено проект землеустрою щодо консервації деградованих і малопродуктивних земель на території Шепетівського району і відповідно до збірного кадастрового плану, земельна ділянка кадастровий номер :07:051:0263 накладається на межі земель, що підлягають консервації шляхом заліснення. На момент прийняття ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області наказу №22-23761-СГ від 12.09.2016 про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер :07:051:0263, ця ділянка знаходилась в межах малопродуктивних деградованих земель на території Михайлюцької сільської ради, яку було вилучено з сільськогосподарського обороту та яка підлягала консервації шляхом заліснення. За таких умов, вищевказаний наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області суперечить вимогам закону, оскільки фактично на час проведення консервації земель законом забороняється зміна цільового призначення земельної ділянки та ведення будь-якої діяльності, окрім передбаченої проектами консервації земель.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції помилково не взято до уваги як доказ на підтвердження вимог прокурора, кадастровий план, виконаний інженером-землевпорядником в рамках кримінального провадження. Відповідачем жодних доказів відсутності накладення спірної земельної ділянки на землі, що підлягають консервації, не надано. Про можливість підтвердження накладення спірної земельної ділянки сторін наявними у матеріалах справи доказами, окрім виключно експертним висновком, вказано у постанові Верховного Суду від 22.03.2023 №548/98/21.

Зважаючи на викладене, перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в задоволені позовної вимоги прокурора про витребування у ОСОБА_3 у комунальну власність територіальної громади Михайлюцької сільської ради земельну ділянку кадастровий номер :07:051:0263 та ухвалити нове рішення про задоволення цієї позовної вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Савченко О.В., погоджується із висновками суду першої інстанції та просить залишити рішення в оскаржуваній частині без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відповідачка посилається на те, що звертаючись до суду із позовною заявою про визнання недійсним наказу і витребування земельної ділянки, позивачем не доведено факту порушення прав держави особі Михайлюцької сільської ради зі сторони відповідачів. Також, відповідачка вважає, що відсутність документів, які підтверджують факт накладення земельних ділянок, виключає спроможність доведення факту накладення належної відповідачці на праві власності земельної ділянки на межі земель, які підлягають консервації. Будь-яких достатніх доказів та категоричного твердження про те, що координати поворотних точок меж земельної ділянки, яка належить на праві власності відповідачці, будь-яким чином накладаються на координати поворотних точок меж земель, які підлягають консервації, матеріали справи не містять.

Враховуючи факт набуття ОСОБА_3 права власності на спірну земельну ділянку на підставі відплатного договору, в силу необізнаності останньої про будь-які обмеження продавця (навіть у разі їх існування) щодо відчуження спірної земельної ділянки, вказане свідчить про добросовісність дій ОСОБА_3 , як набувача права власності на таку земельну ділянку й правові підстави для її витребування у зазначеного добросовісного відповідача відсутні.

Поміж того, в позовній заяві, прокурор, обґрунтовуючи наявність інтересів держави, вказує на необхідність у задоволенні суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання витребування земельної ділянки на користь Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Сама по собі обставина не звернення позивача з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави. Отже, вказані прокурором обставини пасивної поведінки позивача, без відповідних підтверджуючих доказів не дають підстав для висновку про невиконання чи неналежне виконання сільською радою, яка є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій відносно захисту прав держави.

Прокурор ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Савченко О.В., просять розгляд справи проводити за відсутності відповідачки та її представника.

Оскільки, як вбачається із доводів апеляційної скарги, перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури, оскаржує рішення лише в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про витребування земельної ділянки, тому апеляційним судом в іншій частині оскаржуване рішення не переглядається. Адже відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі №186/1743/15-ц визначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно положень частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення в оскаржуваній частині не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Щодо представництва інтересів держави прокуратурою.

У справі, що переглядається, прокурор зазначив підставою для представництва інтересів держави є те, що ОСОБА_2 неправомірно набула право приватної власності на земельну ділянку, яка розташована в межах консервації деградованих та малопродуктивних земель шляхом заліснення та частково накладається на такі землі, яку в подальшому відчужила ОСОБА_3 , чим порушила інтереси держави в особі Михайлюцької сільської ради.

Листом керівника Шепетівської окружної прокуратури від 26.12.2022 № 54-10085вих-22, адресованого Михайлюцькій сільській раді, прокуратура повідомила останню про те, що є підстави для звернення до суду з позовом про витребування спірної земельної ділянки в комунальну власність (т. 1 а. с. 308-309).

Як вбачається із матеріалів справи, сільська рада листом від 08.12.2022 за №01-20/654 (т. 1 а.с. 353) повідомила прокуратуру, що заходи представницького характеру за даним фактом не вживалися, юрист у сільській раді відсутній (посада вакантна) і сільська рада просить окружну прокуратури бути її повноважним представником в здійсненні повноважень по цьому питанню у суді.

Щодо вирішення уточненої позовної вимоги про витребування земельної ділянки.

Відмовляючи в задоволені позовної вимоги про витребування земельної ділянки, суд першої інстанції виходив із недоведеності, що при передачі ОСОБА_2 у власність земельної ділянки кадастровий номер :07:051:0263 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-23761-СГ від 12.09.2016 було передано частину земельної ділянки, що підлягає консервації.

Проте, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Встановлено, що розпорядженням Шепетівської РДА №293/2010-р від 05.08.2010 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо консервації малопродуктивних, деградованих і непридатних для сільськогосподарського використання земель (шляхом заліснення) Державному підприємству «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на території Михайлюцької сільської ради орієнтовною площею 40,00 га (т. 1 а. с. 322 зворот).

Розпорядженням Шепетівської РДА № 404/2010-р від 29.10.2010 затверджено проект землеустрою щодо консервації деградованих та малопродуктивних земель на території Михайлюцької сільської ради площею 40,00 га, який розроблено на замовлення Головного управління Держкомзему у Хмельницькій області. Зокрема, із активного господарського обігу вилучено 40 га сільськогосподарських угідь (пасовища), які розташовані на території Михайлюцької сільської ради з метою здійснення їх консервації шляхом заліснення (т.1 а.с.337).

В розробленому ДП «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» проекті землеустрою щодо консервації деградованих і малопродуктивних земель на території Шепетівського району наведені основні характеристики, показники та причини віднесення обстежених земель до малопродуктивних і деградованих земель (т.1 а.с. 313-337).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-23761-СГ від 12.09.2016 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення; змінено вид цільового призначення земельної ділянки з «для ведення фермерського господарства (01.02)» на вид «для ведення особистого селянського господарства (01.03)» та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :07:051:0263) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області (т. 1 а. с. 282).

На підставі вказаного наказу за ОСОБА_2 20.09.2016 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :07:051:0263 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255) (т. 1 а. с. 341-342).

В подальшому ОСОБА_2 вказану земельну ділянку продала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 11.10.2016 за № 2188 (т.1 а.с.295).

В межах досудового розслідування кримінального провадження №0000062 від 15.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 364, частиною 2 статті 366 КК України, постановою слідчого Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 22.12.2022 залучено спеціалістів Хмельницької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» з метою встановлення факту перебування спірної земельної ділянки в межах земельної ділянки, яка відведена для консервації шляхом заліснення відповідно до проекту консервації деградованих та малопродуктивних земель на території Шепетівського району, затвердженого розпорядженням Шепетівської РДА № 404/2010-р від 29.10.2010 (т. 1 а. с. 348-349).

На виконання вказаної постанови, посадовою особою ДП «Центр Державного земельного кадастру» Хмельницької регіональної філії інженером-землевпорядником ОСОБА_4 (кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника № 014836 від 25.12.2021) проведено відповідну накладку та виготовлено збірний кадастровий план.

Відповідно до збірного кадастрового плану, земельна ділянка кадастровий номер :07:051:0263 площею 0,4751 га накладається на межі земель, що підлягають консервації шляхом заліснення (т.1 а.с. 281).

Згідно з частинами 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до пункту «д» частини 1 статті 164 ЗК України охорона земель включає консервацію деградованих і малопродуктивних сільськогосподарських угідь.

Статтею 1 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що консервація земель полягає у припиненні господарського використання на визначений термін та залуження або залісення деградованих і малопродуктивних земель, господарське використання яких є екологічно та економічно неефективним, а також техногенно забруднених земельних ділянок, на яких неможливо одержувати екологічно чисту продукцію, а перебування людей на цих земельних ділянках є небезпечним для їх здоров`я.

Відповідно до вимог частини 2 статті 171, статті 172 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до малопродуктивних земель відносяться сільськогосподарські угіддя, ґрунти яких характеризуються негативними природними властивостями, низькою родючістю, а їх господарське використання за призначенням є економічно неефективним.

Консервації підлягають деградовані і малопродуктивні землі, господарське використання яких є екологічно небезпечним та економічно неефективним. Консервація земель здійснюється шляхом припинення їх господарського використання на визначений термін та залуження або заліснення. Консервація земель здійснюється за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на підставі договорів з власниками земельних ділянок. Порядок консервації земель встановлюється законодавством України.

Відповідно до пункту 10 Порядку консервації земель, затвердженого наказом Держкомзему від 17 жовтня 2002 року, (в редакції, чинній на час прийняття розпоряджень) проект консервації земель підлягає державній землевпорядній експертизі згідно з Положенням про здійснення державної землевпорядної експертизи, затвердженим наказом Держкомзему від 11 березня 1997 року № 39, зареєстрованим 12 травня 1997 року № 171/1975, після чого подається на затвердження до відповідної державної адміністрації (сільської, селищної, міської ради).

Матеріали справи свідчать, що проект землеустрою щодо консервації деградованих, малопродуктивних і непридатних для сільськогосподарського використання земель на території Михайлюцької сільської ради перед затвердженням пройшов державну землевпорядну експертизу на предмет відповідності вимогам земельного законодавства і діючих нормативно-технічних документів.

Розпорядженням Шепетівської РДА № 404/2010-р від 29.10.2010 затверджено проект консервації деградованих та малопродуктивних земель на території Михайлюцької сільської ради площею 40,00 га і на момент ухвалення рішення судом першої інстанції не визнано незаконним та є чинним, а правомірність його прийняття та обґрунтованість проведення консервації земель шляхом заліснення на території Михайлюцької сільської ради, виходячи із заявлених позовних вимог та принципу диспозитивності, не є предметом розгляду цього спору.

Пунктами 17, 18 Порядку консервації земель, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 26 квітня 2013 року № 283 (в редакції, чинній на час прийняття спірного наказу) передбачено, що після закінчення строку консервації земель, визначеного проектом консервації, на підставі заяви власника земельної ділянки або землекористувача чи з власної ініціативи уповноважений орган в місячний строк створює комісію з обстеження законсервованих земель в натурі (на місцевості). Комісія проводить обстеження законсервованих земель у натурі (на місцевості) і вносить до уповноважених органів пропозицію щодо повернення земель до попереднього використання, продовження строків консервації або інші пропозиції, направлені на їх раціональне та екологічно безпечне використання.

З огляду на вищенаведене та зважаючи на те, що відповідно до проекту землеустрою консервації деградованих і малопродуктивних земель на території Михайлюцької сільської ради, затвердженого розпорядженням Шепетівської РДА № 404/2010-р від 29.10.2010, термін консервації земель визначений як «постійний»; за наявності збірного кадастрового плану, що відповідно до статей 77, 79 ЦПК України є належним та достовірним доказом у цій справі, відповідно до якого земельна ділянка кадастровий номер :07:051:0263 площею 0,4751 га накладається на межі земель, що підлягають консервації шляхом заліснення; враховуючи відсутність доказів створення комісії з обстеження законсервованих земель в натурі (на місцевості), відсутність пропозицій щодо повернення земель до попереднього використання, апеляційний суд приходить до висновку, що на час винесення спірного наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-23761-СГ від 12.09.2016, про передачу ОСОБА_2 у власність земельної ділянки кадастровий номер :07:051:0263, ця земельна ділянка відносилась до малопродуктивних деградованих земель державного фонду на території Михайлюцької сільської ради та підлягала консервації шляхом заліснення, а тому зазначений наказ є незаконним.

Згідно частин 1, 4 статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами статей 317, 319, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За змістом частини 1 статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

В силу частини 1 статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном. Таке право є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Названі норми чинного законодавства визначають право власника майна вимагати усунення будь-яких порушень свого права від інших осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним.

Одним із таких способів захисту порушеного права є вимога власника про витребування належного йому майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов).

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза її волею. При цьому між власником і володільцем майна (добросовісним набувачем) не повинно існувати жодних юридичних відносин.

Так як ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку кадастровий номер :07:051:0263 площею 0,4751 га, що розташована за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, незаконно та розпорядилася цією ділянкою зазначеної площі поза волею власника і враховуючи, що ОСОБА_3 придбала спірну земельну ділянку в особи, яка не мала права відчужувати її, тому колегія суддів вважає, що ця ділянка підлягає витребуванню у останньої, як добросовісного набувача.

Поряд з цим, апеляційний суд враховує, що оскільки нормами пункту 21 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України передбачено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані, тому земельну ділянку площею 0,4751 га, що входить до земельної ділянки кадастровий номер :07:051:0263 слід витребувати на користь територіальної громади Михайлюцької сільської ради.

І враховуючи вищенаведене, позовні вимоги керівника Шепетівської окружної прокуратури в частині витребування у ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,4751 га, що розміщена в межах земельної ділянки кадастровий номер :07:051:0263 є підставними та підлягають задоволенню.

А рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про витребування земельної ділянки підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення в цій частині про задоволення такої позовної вимоги.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційну скаргу та позов прокуратури (в межах оскарження) задоволено, тому слід стягнути з ОСОБА_3 на користь Хмельницької обласної прокуратури судовий збір в розмірі 6202 грн 50 коп судового збору (2481 грн (судовий збір, сплачений за позовну вимогу, що задоволена апеляційним судом) + 3721,50 грн (судовий збір, що сплачений за подання апеляційної скарги)).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури задовольнити.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2024 року в частині відмови у витребуванні земельної ділянки скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення.

Витребувати у ОСОБА_3 у комунальну власність територіальної громади Михайлюцької сільської ради земельну ділянку площею 0,4751 га, що розміщена в межах земельної ділянки кадастровий номер :07:051:0263.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (; провулок Військоматський, 3, м. Хмельницький) 6202 (шість тисяч двісті дві) грн 50 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 травня 2024 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай