Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/647/24

Номер провадження 2/348/517/24

13 травня 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді О.Ю.Максименко

за участю секретаря судових засідань М.П.Кікінчук

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання дитини,

У с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина у зв`язку з продовженням навчання.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який наразі розірвано. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є повнолітнім. Син є студентом другого курсу денної форми навчання Київського інституту Національної гвардії України за спеціальністю "Державна безпека", у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги. Позивач працює касиром в супермаркеті "Торба" в м. Надвірна, отримує заробітну плату в розмірі 7000 грн, проживає разом зі своїми батьками у їх житловому будинку, займається домашнім господарством, іншим доходів не має, а тому вони із сином проживають у важких матеріально-побутових умовах. Відповідач постійно працює по тимчасових заробітках як різноробочий на будівельних роботах в смт Берегомет та по навколишніх селах Вижницького району Чернівецької області, отримує грошові кошти, які повністю витрачає на свої потреби, матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання, не надає, є фізично здоровою людиною, інших утриманців не має, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання. У зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, в розмірі 5000 грн щомісячно на період навчання. Також просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Дійсно, їх спільний з позивачем син ОСОБА_3 навчається на другому курсі у Київському інституті Національної гвардії України на денній формі навчання. При цьому син перебуває на повному державному забезпеченні (одяг, харчування, проживання), як курсант державного навчального закладу, та отримує стипендію в розмірі 2000 грн/міс. Матеріальний стан відповідача є незадовільним. Також він наразі перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 . В цього шлюбу в нього є двоє малолітніх дітей. І дружина, і малолітні діти перебувають на його утриманні. Також на його утриманні перебувають престарілі батьки: батько та мати. У нього відсутнє у власності майно, яке б могло приносити додатковий дохід. Будь-яких витрат на придбання рухомого або нерухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, він не здійснював. Окрім цього, він не отримує будь-яких соціальних виплат, допомог від держави, не користується будь-якими пільгами. При цьому, позивачу достеменно відомо про те, що у нього на утриманні перебувають і дружина, і малолітні діти, і престарілі батьки. Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги і не містять доказів того, що відповідач може надавати допомогу. У зв`язку із чим він згоден сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн щомісячно. Також заперечував проти стягнення з нього витрат на правничу допомогу, оскільки справа не є складною, не містить ознак складності, час, витрачений адвокатом на правничу допомогу, не є значним, обсяг наданих адвокатом послуг є незначним, справа не має особливого значення для позивача.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явився.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 13.07.2010 було розірвано (а.с.7).

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

ОСОБА_5 після укладення шлюбу 29.07.2010 змінила прізвище на ОСОБА_6 (а.с.8).

ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що відображено в акті обстеження (а.с.11), разом з ним за зазначеною адресою зареєстровані: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (а.с.10).

ОСОБА_3 з 20 серпня 2022 року по теперішній час дійсно навчається на 2-му році навчання в Київському інституті Національної гвардії України, денній формі, за спеціальністю "Державна безпека", перебуває на повному державному забезпеченні та являється військовослужбовцем Національної гвардії України, що підтверджується довідкою № 711 від 14.09.2023 (а.с.9).

ОСОБА_2 23.09.2011 уклав шлюб з ОСОБА_10 (а.с.31), має двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.32,33), проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом із дружиною, двома синами, батьком та матір`ю (а.с.34), є учасником бойових дій (а.с.37).

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, ОСОБА_2 разом із сім`єю проживає у житловому будинку батьків, який складається з трьох кімнат, кухні та коридору. Опалюється природним газом. ОСОБА_13 є учасником АТО, працює, на утриманні знаходяться батьки похилого віку та двоє неповнолітніх дітей. Дружина ОСОБА_14 на даний час не працює. Підсобного господарства немає. Умови проживання задовільні (а.с.35).

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює, має на утриманні двох малолітніх дітей.

При цьому відповідач не довів, що його матеріальний стан є незадовільним, оскільки він працює (як це вбачається з акту обстеження), проте, свої доходи у відзиві на позовну заяву не зазначив, також не зазначив дохід своїх батьків, які є людьми похилого віку, на підтвердження їх перебування на повному його утриманні.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, однак, з урахуванням вищевикладених обставин, вважає необхідним визначити менший розмір аліментів, аніж просить позивач, та стягнути аліменти в розмірі 2000 грн щомісячно, до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць суд вважає необхідним допустити до негайного виконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 1211,20 грн.

Щодо судових витрат, понесених позивачем на правову допомогу в сумі 4000 грн, суд зауважує наступне.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір № 045 про надання правової допомоги від 20.03.2024 (а.с.12), квитанцію № 014/2024 від 18.03.2024 про сплату грошових коштів в сумі 4000 грн (а.с.14), попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат (а.с.13).

Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Як вбачається з ч. 2-5 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом із тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи і витраченого адвокатом часу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду України від 19.02.2020 справа № 755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Суд вважає, що категорія цієї справи не є складною, і зазначені адвокатом юридичні послуги не відповідають критерію реальності адвокатських витрат і є завищеними, а тому, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, реальності адвокатських витрат, суд вважає, що обґрунтованими і пропорційними до предмета спору є витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 199, 200 СК України, ст. ст. 9, 10, 12, 13, 15, 77-81, 89, 137, 141, 259, 263-265, 272-273, 354-355, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі 2000 (дві тисячі) грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 22.03.2024, та до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

Рішення в частині стягнення платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , понесені судові витрати на правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) грн.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Надвірнянським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 27.09.2010, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_15 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 605 від 20.04.2007, адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 16.09.2011, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О.Ю. Максименко