Справа № 523/5281/24
Провадження №2-з/523/14/24
У Х В А Л А
03.04.2024 року м. Одеса
Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,
з участю секретаря судового засідання Орлова В.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса заяву представника заявника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення доказів, поданої до подання позовної заяви, -
Представник заявника Рижова М.Г. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів, поданої до подання позовної заяви.
Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була донькою ОСОБА_2 , інтереси якої на підставі довіреності, виданої 28.09.2023 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Абрамовим М.О. та зареєстрованої у реєстрі за номером 542, представляє її син та рідний брат померлої ОСОБА_4 . За життя ОСОБА_3 підтримувала добрі та регулярні сімейні стосунки з членами своєї родини, які постійно мешкають у місті Запоріжжя, матір`ю ОСОБА_2 , братом ОСОБА_4 та сестрою ОСОБА_5 , систематично спілкувалась з ними, турбувалась про стан здоров`я матері та інших членів своєї родини.
12.07.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єфремовим О.С. складено зі слів ОСОБА_3 заповіт, відповідно до якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на випадок моєї смерті заповіла усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в рівних частинах кожному. Жодного наміру заповідати своє майно будь-яким іншим особам, крім вказаних вище близьких родичів, ОСОБА_3 за життя не висловлювала. Інших близьких родичів ОСОБА_3 не мала.
Згідно вказаної постанови під час досудового розслідування, встановлено місцезнаходження ОСОБА_6 , а саме 02.06.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла за адресою мешкання, а саме: АДРЕСА_1 . Згідно актового запису про смерть від 03.06.2023 № 5762 смерть ОСОБА_6 настала через атеросклеротичну хворобу серця.
Оскільки близьких родичів ОСОБА_3 не було своєчасно повідомлено про ці обставини, вони не знали про факт її смерті та відповідно про її поховання, тому не приймали участі у захороненні її тіла.
У процесі оформлення спадщини представником заявника за довіреністю ОСОБА_4 було встановлено, що замки на вхідній двері, що веде у квартиру, що належала ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , замінено невідомою сторонньою особою, відповідно доступ до вказаного помешкання та до майна, що у ньому зберігалось, для вказаних у цій заяві близьких родичів померлої ОСОБА_3 унеможливлено.
15.01.2024 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поліщук Г.П. видано свідоцтво про право на спадщину за законом у спадковій справі №40/2023 на ім`я ОСОБА_2 , яке внесено до реєстру за номером 85. Згідно вказаного свідоцтва, спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається з: квартири під АДРЕСА_3 , що належала померлій: на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поліщук Г.П., 26.09.2013 року, за реєстром №1292. Спадкове майно в цілому складається з однокімнатної ізольованої квартири, загальною площею - 29,2 кв.м., житловою площею - 17,8 кв.м. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку видано ОСОБА_2 . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку видано ОСОБА_7 .
25.01.2024 представником ОСОБА_2 адвокатом Рижовим М.Г. направлено адвокатський запит приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Поліщук Г.П. з проханням надати засвідчену копію заповіту ОСОБА_6 , який зберігається у спадковій справі №40/2023, та який став підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку спадкового майна, виданого ОСОБА_7 27.12.2023 року. 30.01.2024 приватним нотаріусом Поліщук Г.П. направлено відповідь з відмовою в задоволенні вказаного клопотання.
Близьким родичам спадкодавця особа ОСОБА_7 , якого зазначено у вказаному вище свідоцтві про право на спадщину за законом у спадковій справі №40/2023 від 15.01.2024 року, невідома, так само, як і причини та підстави для видачі ОСОБА_7 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку спадкового майна від 27.12.2023 приватним нотаріусом Поліщук Г.П.
У зв`язку з цим існують обґрунтовані підстави вважати, що заповіт від імені ОСОБА_3 (у разі його наявності) є недійсним на підставі ст. 1257 ЦК України та/або не відповідає встановленим ст. 203 ЦК України загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, та відповідно є підстави для визнання заповіту, складеного від імені ОСОБА_3 , недійсним та для скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 (одну другу) частку спадкового майна ОСОБА_3 , яке видано ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Оскільки, для визначення правової позиції та належного формулювання позовних вимог у цій справі стороні заявника необхідно забезпечити доступ до документів, що містяться у спадковій справі №40/2023, заведеної приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поліщук Г.П., просить суд задовольнити дану заяву та вжити заходи забезпечення доказів майбутнього позову шляхом витребування у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Поліщук Г.П. спадкової справи №40/2023, яку заведено приватним нотаріусом Поліщук Г.П. стосовно спадкового майна ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке, відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом у спадковій справі №40/2023 на ім`я ОСОБА_2 , яке 15 січня 2024 року внесено до реєстру за номером 85 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поліщук Г.П., складається з: - квартири під АДРЕСА_3 , що належала померлій: на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поліщук Г.П., 26.09.2013 року, за реєстром №1292
Представник заявника ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, сповіщався судом про час та місце розгляду даної заяви.
Інші учасники в судове засідання не з`явилися, сповіщалися судом по час та місце слухання справи.
Оскільки, відповідно до приписів ч. 3 ст. 118 ЦПК України, неявка заявника та інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи, не перешкоджає розгляду поданої заяви, суд проводить розгляд заяви про забезпечення доказів за їх відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали заяви, суд доходить наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
Суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу (ч. 4 ст. 84 ЦПК України).
Так, згідно з ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.
Згідно ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
Пунктом 4 частини першої статті 117 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення доказів зазначаються докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні.
За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.
Окрім того, аналізуючи зазначені вище положення ЦПК України у зіставленні з вимогами заявника насамперед слід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.
Тобто забезпечення доказів це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18, який суд в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.
Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку статей 116 117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи відповідно до статті 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.
Більш того, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (статті 116-119 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (стаття 84 ЦПК України).
Суд зазначає, що заява представника заявника ОСОБА_1 про забезпечення доказів не містить обґрунтування того, що докази, які просить забезпечити заявник, можуть бути втрачені або збирання чи їх подання стане згодом неможливим чи утрудненим.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення доказів слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 116 118, 260, 354 ЦПК України, суд,
У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення доказів, поданої до подання позовної заяви відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 04 квітня 2024 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер