справа № 619/1825/24
провадження № 2-о/619/75/24
РІШЕННЯ

іменем України

08 травня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді - Жорняк О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Молотко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Золочівська селищна рада про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Ісоєв Муяссар Норбойович, у системі «Електронний суд»звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановити факт постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , разом із спадкодавцем, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на день своєї смерті мав реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на день своєї смерті мав реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично з початку жовтня 2021 року постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом із заявником своїм сином ОСОБА_1 та іншими членами своєї родини. На день своєї смерті померлий ОСОБА_2 у шлюбі не перебував, неповнолітніх та непрацездатних дітей в нього не було, тобто крім заявника ОСОБА_1 немає інших осіб, що прийняли або претендують на спадщину після нього. Останні роки життя ОСОБА_2 неодноразово лікувався у різних медичних закладах, однак стан його здоров`я тільки погіршувався. З часом, він став безпорадним у зв`язку з тяжкою хворобою та самостійно був не змозі забезпечити себе, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування. На протязі останніх понад п`яти років заявник ОСОБА_1 , як рідний син, приймав активну участь в його житті, а саме допомагав йому матеріально, лікував, купував ліки та одяг, інші предмети домашнього вжитку, здійснював сторонній догляду по день його смерті, забравши його до себе на постійне місце проживання у свій власний будинок за адресою АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 мав у власності житло в АДРЕСА_2 , земельну ділянку та інше майно, якими вони спільно користувалися. Після його смерті заявник ОСОБА_1 за власний рахунок здійснив поховання його тіла на цвинтарі у смт Золочів та розпорядився його речами звичайної домашньої обстановки та вжитку. За життя спадкодавець ОСОБА_2 залишив заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Кійко Н.Г. 06 серпня 2019 року та зареєстрований у реєстрі за №1089,1090, де зазначив, що на випадок своєї смерті зробить наступне розпорядження: «належний мені на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2 та належну мені на праві приватної власності земельну ділянку, площею 4,3218 га, розташовану на території Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області, ділянка № НОМЕР_2 , кадастровий номер :03:007:0256, заповідаю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народженця, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ». У встановлений процесуальний шестимісячний строк заявник ОСОБА_1 не зміг звернутися до Золочівської державної нотаріальної контри або до іншого нотаріуса через повномасштабну військову агресію РФ проти України та введення режиму воєнного стану, а також через перебування у зоні активних військових дій. Крім того, у цей час на території Золочівської територіальної громади взагалі не працювали нотаріуси. Золочівська державна нотаріальна контра та приватні нотаріуси у смт Золочів почали працювати з початку травня 2023 року. ОСОБА_1 лише 14 грудня 2023 року потрапив на прийом до приватного нотаріуса Єрмакової Л.С., яка ознайомившись із наданими їй документами, завела за його заявою спадкову справу за №81/2023 після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та видала Витяг про реєстрацію вказаної спадкової справи. За результатами розгляду його заяви про надання свідоцтва про право на спадщину приватний нотаріус Єрмакової Л.С. ухвалила постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії за номером 210/02-31 від 26 грудня 2023 року. Постанова нотаріуса мотивована тим, що неможливо видати заявнику ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилося після ОСОБА_2 , тому що надані документи не підтверджують місця відкриття спадщини та прийняття ним спадщини після смерті свого батька, а тому він формально вважається таким, що спадщину не прийняв, так як він протягом встановленого процесуального строку не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та не подав документи, що підтверджують факт прийняття спадщини або факт спільного проживання із спадкодавцем, через те що він разом зі спадкодавцем на час його смерті не був зареєстрованим за однією адресою.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з`явилися, у системі «Електронний суд» звернулися з заявою, в якій просили справу розглядати за їх відсутності та задовольнити заяву в повному обсязі.

Заінтересованою особою Золочівською селищною радою у системі «Електронний суд» надано суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення заяви не заперечували.

Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, ч.5, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , яке видано Дергачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що в книзі реєстрації смертей було зроблено актовий запис за № 425 від 26 липня 2022 року.

Відповідно до заповіту, який посвідчений приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Кійко Н.Г. 06 серпня 2019 року та зареєстрований у реєстрі за №1089,1090, ОСОБА_2 заповів: «належний мені на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2 та належну мені на праві приватної власності земельну ділянку, площею 4,3218 га, розташовану на території Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області, ділянка № НОМЕР_2 , кадастровий номер :03:007:0256, заповідаю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ».

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75134747, 14.12.2023 відбулася реєстрація спадкової справи після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За результатами розгляду заяви про надання свідоцтва про право на спадщину приватний нотаріус Єрмакової Л.С. ухвалено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії за номером 210/02-31 від 26 грудня 2023 року. Постанова нотаріуса мотивована тим, що неможливо видати заявнику ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилося після ОСОБА_2 , тому що надані документи не підтверджують місця відкриття спадщини та прийняття ним спадщини після смерті свого батька, а тому він формально вважається таким, що спадщину не прийняв, так як він протягом встановленого процесуального строку не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та не подав документи, що підтверджують факт прийняття спадщини або факт спільного проживання із спадкодавцем, через те що вин разом зі спадкодавцем на час його смерті не був зареєстрованим за однією адресою.

Факт спільного постійного проживання заявника ОСОБА_1 зі померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 своїм батьком ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 та ведення спільного господарства, підтверджується поясненнями заявника, довідкою голови вуличного комітету та при необхідності свідченнями свідків - рідних та сусідів, а саме: пояснення свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Зазначені докази безспірно підтверджують факт спільного постійного проживання заявника спадкоємця ОСОБА_1 із спадкодавцем своїм батьком померлим ОСОБА_2 .

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, для підтвердження прийняття заявником спадщини має значення лише встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заявник звернувся до суду з даною заявою, для подальшого вчинення передбачених законом дій для прийняття спадщини в порядку, що передбачений положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про нотаріат».

При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно ст.293 ЦПК України: окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року передбачено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У ч.ч. 1, 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77-81, 89, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, встановити факт постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , разом із спадкодавцем, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на день своєї смерті мав реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 Надіслати заінтересованій особі копію рішення суду в електронній формі у порядку, визначеному законом, а заявниці надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Жорняк