Справа № 350/136/24
Номер провадження 2/350/156/2024
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2024 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді Сокирко Л.М.,
секретаря судових засідань Видойник І.П.,
з участю: позивачки ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Іваніва О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання на період навчання,
в с т а н о в и в:
Позивачка 18 січня 2024 року звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення нею 23-х річного віку у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із дати подання позову.
В обґрунтування позовних вимог вказала, що відповідач є її батьком та до досягнення нею 18 років сплачував на її утримання аліменти.
На теперішній час вона навчається на четвертому курсі інституту гуманітарної підготовки та державного управління Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу на платній основі (заочна форма навчання).
Для забезпечення навчання вона потребує матеріальної допомоги, зокрема на час сесії вона несе витрати на оренду житла, проїзд. Окрім того, в міжсесійний період вона періодично їздить до університету, де готується по учбовій програмі. Також для нормальних умов життя вона потребує матеріального забезпечення одягом, взуттям та харчуванням. На всі ці потреби матеріальні кошти надаються її матір`ю.
За весь період навчання в університеті відповідач їй допомоги не надавав.
Відповідач проходить військову службу в Збройних Силах України та отримує відповідну заробітну плату, а тому повинен матеріально її утримувати на час навчання.
Просила позов задовольнити, стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 800 грн, виконання рішення в межах стягнення суми аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
24 січня 2024 року у справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
16 лютого 2024 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, за змістом якого відповідач позовні вимоги визнає частково та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/20 частини його заробітку (доходу) на період навчання дочки, але не довше як до досягнення нею 23-х річного віку. Представник відповідача вважає, що позивачкою не надано доказів про необхідність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), що із його заробітку становить 25 000 грн. В той же час відповідач створив нову сім`ю та на його утриманні знаходяться дружина та малолітня дитина, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Окрім того, відповідач отримані кошти направляє на своє утримання, на своє матеріальне забезпечення, на відновлення психологічного стану тощо, що є наслідком участі у виконанні бойових завдань.
6 березня 2024 року від позивачки на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій вона зазначила, що відповідач як її біологічний батько повинен надавати їй матеріальне утримання на час навчання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), розмір якого не перевищує межі встановленої законом для утримання однієї дитини, і це буде справедливим по відношенню до неї. Окрім того, вона ніде не працює і до того ж потребує медичного лікування з приводу захворювання щитовидної залози. В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Іванів О.Б. підтримав позицію відповідача, яка викладена у відзиві на позов. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підляга частковому задоволенню, виходячи зі слідуючого.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та її батьком є ОСОБА_2 . Як вбачається із довідки виданої 17 січня 2024 року за вих. № 20 адміністратрацією Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу ОСОБА_1 дійсно є студентом групи ІСз-20-1 IV курсу заочної форми навчання інституту гуманітарної підготовки та державного управління Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу. Згідно Договору № ІСз-22-К-006 про надання платної освітньої послуги в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу для підготовки фахівців між ОСОБА_1 та навчальним закладом було укладено договір, предметом якого є фінансові зобов`язання замовника щодо оплати освітньої послуги, що надаються здобувачу. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 80 000 грн; за роками навчання становить 20 000 грн (2022-2023 навчальний рік). Вказані обставини дають суду підстави вважати, що позивачка після досягнення повноліття продовжує навчатись на заочній формі навчання, у зв`язку з чим об`єктивно потребує матеріальної допомоги від своїх батьків.
Відповідно до довідки від 26 червня 2023 року за вих. № 9532 виданої ТВО командира військової частини НОМЕР_2 старший сержант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_2 .
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб (серія НОМЕР_3 ) ОСОБА_2 з 17 жовтня 2023 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 та має на утриманні дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ). Згідно довідки від 14 лютого 2024 року за вих. № 98 виданої Новицькою сільською радою Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_2 , 1977 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає в АДРЕСА_2 , зокрема, за вказаною адресою проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , 2023 року народження (дочка). Відповідно до довідки про доходи виданої ОСОБА_2 21 лютого 2024 року військовою частиною № НОМЕР_2 останній за період з 1 липня 2023 року по 31 грудня 2023 року отримав доходів у сумі 581 308 грн 36 коп. (86 124 грн 20 коп. - ПДФО). Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).
При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивачка є дочкою відповідача, на день звернення позивача до суду дочка є повнолітньою, не досягла 23 років, продовжує навчатися і є студенткою 4 курсу заочної форми навчання, перебуває на повному утриманні матері, з якою проживає. Також встановлено, що відповідач проходить військову службу, має на утриманні дружину та малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_1 , має можливість забезпечувати утримання повнолітньої дочки, котра навчається.
Тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Визначаючи такий розмір аліментів, суд переконаний, що цієї суми, поряд з аналогічним обов`язком матері брати рівнозначну фінансову участь в утриманні позивачки, буде достатнім для забезпечення належного матеріального становища повнолітньої дочки, яка навчається і такий розмір буде співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. При цьому суд бере до уваги і те, що позивачка навчається на заочній формі, є працездатною, а тому може працевлаштуватися та забезпечувати себе самостійно. Крім того, суд звертає увагу, що позивачкою не наведено та не підтверджено належними та допустимими доказами, окрім витрат вартості навчання, яка зазначена у договорі про надання платної освітньої послуги в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу для підготовки фахівців інші витрати, зокрема, вартість найму житла в місті Івано-Франківську тощо. Отже позивачка не обґрунтувала та не вказала, які витрати та в якому розмірі несе у зв`язку із навчальним процесом протягом навчального року. Відповідно до позовної заяви позивачка просила стягнути аліменти на її утримання до досягнення нею 23-х річного віку, однак така вимога підлягає частковому задоволенню, так як аліменти на повнолітню дитину можуть стягуватися за умови, що дитина продовжує навчання, тобто обов`язкою умовою отримувати такі аліменти до 23-х річного віку є навчання. Аліменти стягуються до закінчення навчання чи до досягнення дитиною 23-х річного віку, в залежності від того, яка з цих обставин настане першою. Відповідно до частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов частково, на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп. Щодо стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат в частині надання правничої допомоги, суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно із частиною другою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. На підтвердження понесених позивачкою витрат на правову допомогу останньою долучено квитанцію № 001 від 18 січня 2024 року про сплату нею адвокату Мельнику Б.М. коштів за надання правової допомоги в сумі 800 грн, яка є належним доказом, що підтверджує надання адвокатом Мельником Б.М. позивачці послуг з надання правничої допомоги у зазначеному розмірі. Відповідач заперечень проти такого розміру витрат на професійну правничу допомогу не надав. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки 800 грн витрат на правову допомогу.
Керуючись статтями 141, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України статтями 10, 141, 247, 263-265, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України,
у х в а л и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання на період навчання - задовольнити частково. Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець села Берлоги Калуського району Івано-Франківської області; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_6 )аліменти на її утримання на період навчання у розмірі 1/20 частини (заробітку) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 18 січня 2024 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років з урахуванням того, яка з обставин настане першою. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Берлоги Калуського району Івано-Франківської області; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 800 (вісімсот) гривень.
В решті позовних вимог відмовити.
Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Берлоги Калуського району Івано-Франківської області; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду учасниками процесу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Дата складання повного судового рішення 24 травня 2024 року.
Суддя: Сокирко Л.М.