Справа № 748/2885/24
Провадження 2/732/412/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Карпинської Н.М., секретар Воропаєва К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні у залі суду у місті Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до Чернігівського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача та просила розірвати шлюб, укладений між сторонами 12.11.2005 у Бурівській сільській раді Городнянського району Чернігівської області, актовий запис № 03.

Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області Хоменко Л.В. від 27.06.2024 вищевказану справу передано на розгляд до Городнянського районного суду Чернігівської області та ухвалою судді Городнянського районного суду Чернігівської області Карпинської Наталі Михайлівни від 23 липня 2024 року прийнято позов до розгляду.

Позовна заява мотивована тим, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 12.11.2005 у виконавчому комітеті Бурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Через неможливість сумісного проживання та відсутність взаємопорозуміння сторони вже тривалий час проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Неодноразові спроби примирення результату не принесли. Зазначені обставини спонукали позивача звернутися з позовом про розірвання шлюбу до суду.

Позивач у судове засідання не з`явилася. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі (а.с.9).

Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.22). Згідно п. 1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Сторони уклали шлюб 12 листопада 2005 року у виконавчому комітеті Бурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 12.11.2005 виконавчим комітетом Бурівської сільської ради Городнянського району (а.с.3).

За час шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 17.11.2006 виконкомом Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 09.09.2008 виконкомом Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області (а.с.6).

Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з приписами статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції.

За частиною 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб.

Як проголошено положеннями статті 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема статей 5, 8 вказаного міжнародного договору.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню сторін, а позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 56, 110-112 СК України, у відповідності до ст.ст.12, 13, 43, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 12 листопада 2005 року виконавчим комітетом Бурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, актовий запис № 03 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо повне рішення не було вручено в день його проголошення учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Карпинська Н.М.