печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року4 липня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Соколова О.М.,

при секретарі судового засідання - Ковтун К.В.,

цивільна справа № 757/33259/22-ц

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання недійсним висновку ДП «Український інститут інтелектуальної власності»,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання недійсним висновку ДП «Український інститут інтелектуальної власності».

В обґрунтування позову позивач посилається на те що, останній звернувся до Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" через Міністерство економічного розвитку і торгівлі України з заявою про реєстрацію знака для товарів і послуг в Україні, зареєстрованою 29.10.2020 за № 20/ЗМ/Вх№ 169625.

За результатами кваліфікаційної експертизи Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент) прийняло Висновок про невідповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи № 150527/ЗМ/22 від 18.08.2022 та Рішення від 18.08.2022 № 150528/ЗМ/22 про відмову в реєстрації торговельної марки.

Вказує, що не згоден з вказаним рішенням Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (далі - відповідач), а тому звертається з цим позовом з позовною вимогою визнати недійсним висновок Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» про невідповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи № 150527/ЗМ/22 від 18.08.2022 заявки № m202022734, поданої 29.10.2020, та Рішення від 18.08.2022 № 150528/ЗМ/22 про відмову в реєстрації торговельної марки за заявкою m202022734, поданою 29.10.2020 р.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.11.2022 року заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» про визнання недійсним висновку ДП «Український інститут інтелектуальної власності», залишено без руху.

03.03.2023 року на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 25.11.2022 року позивачем усунуто вказані недоліки.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2023 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін відкрито провадження та призначено судове засідання та роз`яснено відповідачу право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву.

31.05.2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній вказав, що УКРНОІВІ заперечує проти пред`явлених позовних вимог з підстав нобгрунтованості.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, разом з тим, у матеріалах справи міститься заява від представника позивача про розгляд справи у відсутність сторони позивача, вимоги підтримали, просили задовольнити.

Від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, проти позову заперечує в повному обсязі з підстав викладених у відзиві.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників, на підставі наявних в ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Правовідносини, що виникають у зв`язку з набуттям і здійсненням права інтелектуальної власності на торговельні марки в Україні, зокрема, регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 15.12.1993 № 3689-ХІІ та Правилами складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затвердженими наказом Держпатенту України від 28.07.1995 № 116 (в редакції наказу Держпатенту від 20.08.1997 № 72) та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 02.08.1995 за № 276/812 (далі - Правила розгляду заявки).

Пунктом 3 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 23 грудня 1993 р. № 3771-XII зазначено, що відповідність знаків умовам їх реєстрації визначається згідно з законодавством, що діяло на дату подання заявки.

Станом на 29.10.2020 - дату подання заявки № m 202022734 на позначення «IT Centre», діяла редакція Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 14.10.2020 № 3689-ХІІ (далі - Закон № 3689-ХІІ).

Згідно з частиною першою статті 7 Закону № 3689-ХІІ особа, яка бажає одержати свідоцтво, подає заявку до Національного органу інтелектуальної власності (далі - НОІВ).

На час подання заявки № m 202022734 на спірну торговельну марку 29.10.2020 функції НОІВ виконував Укрпатент.

Частиною першою статті 10 Закону № 3689-ХІІ зазначено, що експертиза заявки складається з формальної експертизи та кваліфікаційної експертизи (експертизи по суті) і проводиться НОІВ відповідно до цього Закону та Правил.

Під час кваліфікаційної експертизи здійснюються перевірка відповідності заявленого позначення умовам надання правової охорони, визначеним цим Законом, та розгляд заперечень, поданих відповідно до пункту 8 цієї статті.

Під час проведення експертизи як практична допомога в правильному застосуванні окремих положень Закону та Правил застосовуються Методичні рекомендації з окремих питань проведення експертизи заявки на знак для товарів і послуг, затверджених Наказом Державного підприємства «Український інститут промислової власності» від 07.04.2014 № 91 (далі - Рекомендації).

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону № 3689-ХІІ кінцеві результати експертизи заявки, що не вважається відкликаною або не відкликана, чи торговельної марки за міжнародною реєстрацією відображаються в обґрунтованому висновку експертизи, що набирає чинності з дня затвердження його НОІВ.

На підставі такого висновку за заявкою НОІВ приймає рішення про реєстрацію торговельної марки для всіх зазначених у заявці товарів і послуг або про відмову в реєстрації торговельної марки для всіх зазначених у заявці товарів і послуг, або про реєстрацію торговельної марки щодо частини зазначених у заявці товарів і послуг та відмову в реєстрації торговельної марки для іншої частини зазначених у заявці товарів і послуг. Рішення НОІВ за заявкою надсилається заявнику.

На підставі рішення про реєстрацію торговельної марки та за наявності документа про сплату державного мита за видачу свідоцтва і збору за публікацію про видачу свідоцтва здійснюється публікація в Бюлетені відомостей про видачу свідоцтва, визначених в установленому порядку. Зазначені мито та збір сплачуються після надходження до заявника рішення про реєстрацію торговельної марки (стаття 12 Закону № 3689-ХІІ).

Одночасно з публікацією відомостей про видачу свідоцтва НОІВ здійснює державну реєстрацію торговельної марки, для чого вносить до Реєстру відповідні відомості (стаття 13 Закону № 3689-ХІІ).

Так, матеріалами справи встановлено, що 29.10.2020 року позивачем подано заявку №m 202022734 на позначення «ІТ Centre» з метою отримання свідоцтва України на торговельну марку для послуг 35 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг (далі - МКТП).

Експертиза заявки № m 202022734 на вище зазначене позначення проводилась Укрпатентом відповідно до Закону № 3689-ХІІ та встановлених на його основі Правил розгляду заявки.

Частиною третьої статті 10 Закону № 3689-ХІІ передбачено, що кінцеві результати експертизи заявки, що не вважається відкликаною або не відкликана, чи торговельної марки за міжнародною реєстрацією відображаються в обґрунтованому висновку експертизи, що набирає чинності з дня затвердження його НОІВ.

При проведенні кваліфікаційної експертизи заявки № m 202022734 заявлене позначення «IT Centre» перевірялись на відповідність умовам надання правової охорони встановленими статтею 5 Закону № 3689-ХІІ, а також чи не поширюються на нього підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені в статтею 6 Закону № 3689-ХІІ.

Статтею 5 Закону № 3689-ХІІ встановлені умови надання правової охорони торговельній марці, а саме: правова охорона надається торговельній марці, яка не суперечить публічному порядку, загальновизнаним принципам моралі, вимогам Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом.

Згідно з частиною 2 статті 6 Закону № 3689-ХІІ не можуть одержати правову охорону позначення, які: складаються лише з позначень чи даних, що є описовими під час використання щодо зазначених у заявці товарів і послуг або у зв 'язку з ними, свідчать про вид, якість, склад, кількість, властивості, передбачене призначення, цінність товарів і послуг, географічне походження, місце і час виготовлення чи збуту товарів або надання послуг, або на інші характеристики товарів чи послуг; можуть ввести в оману щодо товарів чи послуг, зокрема щодо їх властивості, якості або географічного походження.

Відповідно до матеріалів справи при проведенні експертизи вище зазначеної заявки заявлене позначення перевірялось на відповідність умовам надання правової охорони, визначеним Законом № 3689-ХІІ, а саме відповідно до частини 2 статті 6 Закону № 3689- ХІІ.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у ході проведення експертизи заявки № m 202022734 заявнику (позивачу) закладом експертизи направлено повідомлення вих.№ 124762/ЗМ/21 від 30.09.2021 про можливу відмову в реєстрації торговельної марки за вказаною заявкою відносно усього переліку товарів МКТП, а саме: заявлене словесне позначення «IT Centre»: є описовим для частини зазначених у переліку послуг 35 класу, вказує на невизначену особу, яка надає певні послуги (IT Centre= IT центр- місце, де надаються послуги з використанням інформаційних технологій).

Центр - місце зосередження якої-небудь діяльності, керівництва чимсь; осередок. Інформаційні технології, IT (використовується також загальніший термін інформаційнокомунікаційні технології (information and communication technologies, ICT) - це система методів, процесів та способів використання обчислювальної техніки і систем зв`язку для створення, збору, передачі, пошуку, оброблення та поширення інформації з метою ефективної організації діяльності людей.

Інформаційна технологія - цілеспрямована організована сукупність інформаційних процесів з використанням засобів обчислювальної техніки, що забезпечують високу швидкість обробки даних, швидкий пошук інформації, розосередження даних, доступ до джерел інформації незалежно від місця їх розташування. Під інформаційними технологіями розуміється переробка інформації на базі комп`ютерних обчислювальних систем.;може ввести в оману щодо послуг 35 класу, які надаються без використання інформаційних технологій.

У повідомленні заявника проінформовано про те, що у випадку незгоди з наведеними підставами, він має право протягом двох місяців від дати отримання цих повідомлень подати до закладу експертизи мотивовану відповідь з доводами на користь реєстрації знака (пункт 4.5.3 Правил розгляду заявки).

Заявником надано відповідь до закладу експертизи, у якій заявник просив зареєструвати торговельну марку згідно наданого відредагованого переліку послуг 35 класу МКТП, а саме: «надавання онлайнових торговельних майданчиків для покупців та продавців товарів і послуг; організовування виставок на комерційні або рекламні потреби; представляння товарів на засобах інформування з метою роздрібного продажу; прокат офісного обладнання на об`єктах коворкінгу».

Аргументація заявника, наведена у відповіді, була розглянута закладом експертизи, проте не спростувала зазначеної закладом експертизи підстави для відмови в наданні правової охорони позначенню за заявкою № m 202022734, а саме те, що заявлене словесне позначення «ІТ Centre» не є описовим для частини зазначених у переліку послуг 35 класу та не є таким, що може ввести в оману щодо послуг 35 класу, які надаються без використання інформаційних технологій.

Саме таким чином, відповідно до встановленої процедури розгляду заявок, на підставі висновку від 18.08.2022 № 150527/ЗМ/22 закладу експертизи про невідповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертиз 18.08.2022 року Укрпатентом прийнято рішення № 150528/ЗМ/22 про відмову в реєстрації торговельної марки «ІТ Centre» за заявкою № m202022734.

На підставі висновку експертизи, складеного відповідно до частини третьої статті 10 Закону № 3689-ХІІ, НОІВ приймає рішення про реєстрацію торговельної марки для всіх зазначених у заявці товарів і послуг або про відмову в реєстрації торговельної марки для всіх зазначених у заявці товарів і послуг, або про реєстрацію торговельної марки щодо частини зазначених у заявці товарів і послуг та відмову в реєстрації торговельної марки для іншої частини зазначених у заявці товарів і послуг.

Як вбачається з висновку Укрпатенту від 18.08.2022 № 150527/ЗМ/22, за результатами кваліфікаційної експертизи, заявлене позначення «IT Centre» за заявкою № m 202022734 не відповідає умовам надання правової охорони, а саме: на підставі пункту другого статті 6 Закону № 3689-ХІІ.

Отже, твердження позивача про відсутність підстав для відмови в наданні правової охорони заявленому позивачем позначенню за заявкою № m 202022734 є необґрунтованим.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи № 757/33259/22-ц, потребує спеціальних знань.

Проте як вбачається, з матеріалів цивільної справи № 757/33259/22-ц позивач не скористався наданим правом в порядку передбаченому ст. 81, ч. 1 ст. 106 ЦПК України - не подав до суду відповідного висновку експерта.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з чч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Аналіз наведених вище норм законодавства та фактично встановлені обставини у справі вказують на те, що підстави для задоволення позову ОСОБА_1 до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання недійсним висновку ДП «Український інститут інтелектуальної власності», відсутні.

Пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачем не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу.

Керуючись ст.ст. 2, 15, 628, 629, 1048, 1054, ЦК України, ст. ст.1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання недійсним висновку ДП «Український інститут інтелектуальної власності» - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Соколов