Справа № 177/266/24
Провадження № 2/177/356/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 травня 2024 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, упорядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Першої криворізької державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Штефан Д.Ю. звернулися до суду 07.02.2024 з указаним позовом, уточнивши який 11.03.2024, просили зняти заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 3924679, зареєстрований 20.10.2006 за № 3924679 реєстратором: Перша криворізька державна нотаріальна контора, підстава обтяження позичка, 14, 10.05.1983, Криворізька районна ДНК Дніпропетровської області, об`єкт обтяження невизначене майно, не вказано, власник ОСОБА_1 , додаткові дані архівний запис від 10.05.1983 № 58938-42 (п/п 13), заявник 1 Криворізька ДНК.

В обґрунтування позову представник позивача вказує, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,0074 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Звернувшись до приватного нотаріуса Кучман І.І. з метою оформлення договору купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, позивач отримав відмову, оскільки на все його майно накладено заборону. В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис щодо обтяження з реєстраційним номером 3924679, зареєстрований 20.10.2006 за № 3924679 реєстратором - Перша криворізька районна ДНК Дніпропетровської області, об`єкт обтяження невизначене майно, власником якого є ОСОБА_1 . На запит позивача Перша криворізька державна нотаріальна контора повідомила про неможливість надання інформації щодо заборони на нерухоме майно № 3424679, накладеної згідно з заявою від 10.05.1983 Криворізької райсільгосптехніки, у зв`язку з тим, що нотаріальна контора лише реєстратор обтяження. Договір позички від 10.05.1983 № 14 у позивача відсутній. На підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2006 (справа № Б15/129/05) ВАТ «Криворізька сільгосптехніка», код ЄДРПО 03569462, за заявою якого внесено запис про обтяження, ліквідовано, дата запису 27.10.2006, номер запису 1 204 117 0001 000651. За повідомленням завідувача Сьомої криворізької державної нотаріальної контори, відомостей щодо вчинення нотаріальної дії посвідчення договору позички від 10.05.1983 № 14, укладеного на ім`я ОСОБА_1 не виявлено. При перегляді фонду Першої криворізької державної нотаріальної контори відомостей щодо вчинення нотаріальної дії, накладення заборони відчуження 20.10.2006 за № 3924679 (архівний запис від 10.05.1983 № 58938-42, п/п 13), на майно, належне ОСОБА_1 , не виявлено. Відповідно до архівної довідки від 24.01.2024 № 33, виданої КУ «Трудовий архів Лозуватської сільської ради», позивач у період з 1983-1988 працював слюсарем та отримував заробітну плату на Криворізькому ремонтно-транспортному підприємстві, відомості щодо будь-яких відрахувань із заробітної плати ОСОБА_1 відсутні. У Єдиному реєстрі боржників станом на 06.02.2024 інформація щодо ОСОБА_1 відсутня. Оскільки наявність записів про обтяження арешту, накладеного на невизначене майно, порушує право позивача на розпорядження вказаним майном, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 11.03.2024 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, замінено відповідача на належного - Першу криворізьку державну нотаріальну контору, виключено ФІЛІЮ-ДНІПРОВСЬКЕ ОБЛАСНЕ УПРАВЛІННЯ АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» та Криворізький відділ ДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зі складу учасників справи.

Ухвалою суду від 29.04.2024 закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник позивача ОСОБА_2 подав суду заяву, у якій просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, із урахуванням поданих ними заяв, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 757/23139/18, від 31.05.2023 у справі № 296/314/19.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,0074 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 12:218:840:00:03:005:0078, розташованої на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, на підставі державного акта від 18.03.2005 серії ЯА № 188269, виданого на підставі розпорядження голови Криворізької районної державної адміністрації від 19.11.2004 № 1149-р (а.с.8).

За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, існує запис: тип обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 3924679, зареєстровано 20.10.2006 за № 3924679 реєстратором Перша криворізька державна нотаріальна контора, підстава обтяження позичка, 14, 10.05.1983, Криворізька районна ДНК Дніпропетровської області, об`єкт обтяження невизначене майно, не вказано, власник ОСОБА_1 , додаткові дані архівний запис від 10.05.1983 № 58938-42 (п/п13), заявник 1 Криворізька ДНК (а.с.9-11).

Першою криворізькою державною нотаріальною конторою на запит позивача надано відповідь від 16.01.2024 № 76/01-16 про неможливість надати інформацію щодо заборони на нерухоме майно № 3924679, накладеного за заявою від 10.05.1983 Криворізької райсільгосптехніки, оскільки нотаріальна контора тільки реєстратор обтяження (а.с.13).

Криворізькою філією Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області повідомлено, що відомостей щодо вчинення нотаріальної дії посвідчення договору позички від 10.05.1983 за №14, укладеного на ім`я ОСОБА_1 , не виявлено. Алфавітні книги та реєстри для реєстрації заборон відчуження нерухомого майна за 1983 рік з Криворізької районної державної нотаріальної контори на зберігання до нотаріального архіву не передавались. При перегляді фонду Першої криворізької районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області відомостей щодо накладення заборони відчуження 20.10.2006 за № 3924679 (архівний запис від 10.05.1983 № 58938-42, п/п 13) на майно, належне ОСОБА_1 , не виявлено. Алфавітні книги та реєстри для реєстрації заборон відчуження нерухомого майна Першої криворізької державної нотаріальної контори за 1983 рік на зберігання до нотаріального архіву не передавалися (а.с.14).

Відповідно до архівної довідки КУ «Трудовий архів Лозуватської сільської ради» від 24.01.2024 № 33, за розрахунковими відомостями по заробітній платі за 1983-1988 роки встановлено, що ОСОБА_1 , 1953 року народження, працював слюсарем у «Криворізькому ремонтно-транспортному підприємстві» Криворізького району Дніпропетровської області, де отримував заробітну плату. Документи ВАТ «Криворізька сільгосптехніка» передані на зберігання до архівного відділу у зв`язку з ліквідацією підприємства (а.с.15).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2006 (справа № Б15/129/05) затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора ВАТ «Криворізька сільгосптехніка», с. Лозуватка Криворізького району, ліквідовано юридичну особу ВАТ «Криворізька сільгосптехніка», с. Лозуватка Криворізького району () (а.с.45-46).

За даними з Єдиного реєстру боржників, станом на 06.02.2024 відомості щодо ОСОБА_1 відсутні (а.с.12).

КУ «Трудовий архів Лозуватської сільської ради» Дніпропетровської області 18.03.2024 повідомлено, що до установи договорів позички, позики, що були укладені між «Криворізьким ремонтно-транспортним підприємством» Криворізького району Дніпропетровської області (після реорганізації ВАТ «Криворізька сільгосптехніка») та його працівниками, або будь-які інші відомості щодо видачі та погашення позик, отриманих працівниками підприємства за період з 1982 по 1986 роки, не передавалися (а.с.58).

Згідно зі ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти будь-які угоди щодо свого майна, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним.

За положеннями ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Так, відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Арешт може бути знятий за рішенням суду, що зазначено у ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Пленум Вищого спеціалізованого суду України зрозгляду цивільних і кримінальних справ у п. 33 Постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, надав роз`яснення, що застосовуючи положення ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень ст.ст. 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), втручання держави в право власності на житло повинне відповідати критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном у розумінні Конвенції.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 23.09.1982 у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві». Якраз «необхідність у демократичному суспільстві» і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які у свою чергу мають бути «відповідними і достатніми»; для такого втручання має бути «нагальна суспільна потреба», а втручання - пропорційним законній меті.

У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, тобто дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Беручи до уваги викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачем доведено відсутність законних підстав для збереження дії обтяження щодо належного йому нерухомого майна у продовж тривалого часу. Наявність обтяження порушує право приватної власності позивача, внаслідок чого останній позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Оскільки у судовому засіданні встановлено відсутність підстав для збереження дії обтяження за реєстраційним номером 3924679, на майно, власником якого є ОСОБА_1 , що зареєстровано 20.10.2006 реєстратором Перша криворізька державна нотаріальна контора, на підставі договору позички від 10.05.1983 № 14, укладеного з ВАТ «Криворізька сільгосптехніка», яке ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2006, ліквідоване, суд приходить до висновку, що таке обмеження права позивача на майно, за встановлених судом обставин, не є виправданим, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зняття арешту з майна, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Першої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про зняття арешту з майна, задовольнити.

Зняти заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 3924679, зареєстрований 20.10.2006 за №3924679 реєстратором Перша криворізька державна нотаріальна контора, підстава обтяження позичка, 14, 10.05.1983, Криворізька районна ДНК Дніпропетровської області, об`єкт обтяження невизначене майно, не вказано, власник ОСОБА_1 , додаткові дані архівний запис №58938-42 від 10.05.1983 (п/п 13), заявник 1 Криворізька ДНК.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: