КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-з/824/608/2024 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

(додаткове судове рішення)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (головуючого судді), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового судового рішення у справіза апеляційною скаргою ОСОБА_3 , подану ОСОБА_4 , на рішення Печерського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2023 року та на додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_5 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану ОСОБА_4 , залишено без задоволення. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2023 року та додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року залишено без змін.

18 березня 2024 року на адресу апеляційного суду засобами електронного зв`язку надійшла заява від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.

В поданій заяві про стягнення витрат на правову допомогу представник ОСОБА_2 посилається на те, що в поданому відзиві на апеляційну скаргу ним було зазначено попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які очікує понести ОСОБА_1 у зв`язку із розглядом справи в Київському апеляційному суді, а також було зазначено, що докази понесених судових витрат будуть надані до закінчення судових дебатів, або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надав копію Договору про надання правничої допомоги від 20 січня 2024 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «ФОРТІС» та ОСОБА_1 , відповідно до положень п.1.1 якого передбачено, що за цим договором Об`єднання, в особі адвоката (-ів) надає клієнту правничу допомогу у Київському апеляційному суді у справі №759/10323/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_5 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди (а.с.132-133, т.2).

Відповідно до положень п.3.1 Договору сторони домовились, що гонорар (винагорода) Об`єднання розраховується та сплачується клієнтом наступним чином:

3.1.1 за надання правничої допомоги, передбаченої п.п.1.1.1-1.1.2 ст.1 Договору гонорар (винагорода) Об`єднання становить 5 000 грн.

3.1.2 за надання правничої допомоги, передбаченої п.п.1.1.3-1.1.4 ст.1 Договору гонорар (винагорода) Об`єднання становить 5 000 грн.

У випадку перевищення кількості судових засідань (більше 2-ох) клієнт додатково сплачує Об`єднання гонорар 2 500 грн за кожне наступне судове засідання.

Відповідно до положень п.3.2 Договору передбачено, що плата гонорару (винагороди) Об`єднання, передбаченого п.п.3.1.1 та п.п.3.1.2 ст.3 цього Договору, здійснюється клієнтом протягом 5 днів з моменту виставлення Об`єднанням відповідного рахунку в національній валюті України, шляхом перерахування або внесення готівки клієнтом через банк на поточний рахунок Об`єднання.

Відповідно до положень п.3.3 Договору передбачено, що всі витрати Об`єднання, в тому числі пов`язані з відрядженням Адвоката (-ів) Об`єднання за межі м. Києва в інтересах клієнта, сплачуються клієнтом окремо, на підставі виставленого рахунку Об`єднання. Об`єднання надає копії підтверджуючих документів.

Також представником ОСОБА_2 було надано Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 18 березня 2024 року за Договором про надання правничої допомоги від 20 січня 2024 року, відповідно до якого Об`єднанням було надано, а ОСОБА_1 прийнято наступну правничу допомогу: усне консультування щодо поданої апеляційної скарги (40 хв.); аналіз апеляційної скарги (2 год.); підготовка відзиву на апеляційну скаргу (5 год. 20 хв.); направлення відзиву іншим учасникам справи (40 хв.); направлення відзиву до Київського апеляційного суду (10 хв.). Сторони погодили, що Об`єднанням була надана, а ОСОБА_1 оплачена правнича допомога на суму 5 000 грн (а.с.133 зворотній бік, т.2).

В матеріалах справи міститься також рахунок від 15 березня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 має сплатити АО «ФОРТІС» 5 000 грн гонорару згідно Договору про надання правничої допомоги від 20 січня 2024 року (а.с.134, т.2).

Відповідно до платіжної інструкції від 18 березня 2024 року, ОСОБА_1 сплатив на користь АО «ФОРТІС» 5 000 грн гонорару згідно Договору про надання правничої допомоги від 20 січня 2024 року (а.с.134 зворотній бік, т.2).

Також представником ОСОБА_2 було надано копію ордеру серії АА №1395064 від 21 січня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_2 має право представляти інтереси ОСОБА_1 в Київському апеляційному суді, а також копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.135, т.2).

Заперечення на подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення на адресу апеляційного суду не надходили.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Зазначений висновок міститься у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 306/1198/17 від 08 квітня 2020 року.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.141 ЦПК України).

Так, матеріалами справи підтверджено, що представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявив попередній (орієнтовний) розмір судових витрат на правничу допомогу у відзиві на апеляційну скаргу, а саме у розмірі 10 000 грн. Також було вказано, що докази понесених витрат будуть подані протягом п`яти днів після винесення постанови по справі. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення було подано представником відповідача в строк, визначений статтею 141 ЦПК України.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи та обґрунтування заяви про стягнення витрат на правову допомогу вважає, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Норми вказаної статті не встановлюють для суду обов`язку викликати учасників справи у судове засідання, а такі виклики суд здійснює у разі необхідності. Апеляційний суд не вбачає підстав для виклику учасників справи для розгляду заяви.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, матеріалами справи підтверджено, що інтереси ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Пашинський М.М., що підтверджується копією ордеру серії АА №1395064 від 21 січня 2024 року, що була додана до відзиву на апеляційну скаргу.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надав ряд документів: Договірпро надання правничої допомоги від 20 січня 2024 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «ФОРТІС» та ОСОБА_1 , Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 18 березня 2024 року за Договором про надання правничої допомоги від 20 січня 2024 року, рахунок від 15 березня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 має сплатити АО «ФОРТІС» 5 000 грн гонорару згідно Договору про надання правничої допомоги від 20 січня 2024 року, а також платіжну інструкцію від 18 березня 2024 року, згідно якої ОСОБА_1 сплатив 5 000 грн гонорару.

Враховуючи надані представником відповідача докази понесених витрат на правничу допомогу, враховуючи відсутність заперечень від ОСОБА_3 щодо поданої заяви про ухвалення додаткового судового рішення, а також принцип співмірності, апеляційний суд доходить висновку про задоволення поданої заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а саме заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у розмірі 5 000 грн.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст.ст.133, 137, 246, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн (п`ять тисяч гривень).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв