справа № 357/9037/23 головуючий у суді І інстанції Бондаренко О.В.
провадження № 22-ц/824/8278/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора №7, про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 102 000 грн., вартість проведення висновку суб`єктом оцінювачем по визначенню вартості матеріального збитку в сумі 7 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . 02 січня 2023 року, з вини ОСОБА_2 , який проживає поверхом вище, відбулось залиття її квартири. Вина відповідача в затопленні квартири встановлена комісією ЖЕК № 7, про що 05 січня 2023 року складений відповідний комісійний акт. Виявлено негерметичне з`єднання каналізаційного трубопроводу під`єднаного до унітаза відповідача, що і спричинило залиття. В результаті залиття квартири позивачу завдана матеріальна шкода. Відповідно до висновку оцінювача ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки» ринкова вартість проведення відновленого ремонту для відшкодування матеріального збитку, внаслідок затоплення складає 102 000 грн. За визначення вартості відновлюваного ремонту позивачем було сплачено 7 000 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2024 рокуу задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що на підтвердження тих обставин, що саме внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу було завдано майнової шкоди, та що між діями відповідача і виникненням залиття є причинний зв`язок, позивачем до суду надано акт про залиття від 05 січня 2024 року та висновок оцінювача ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки» про ринкову вартість проведення відновленого ремонту для відшкодування матеріального збитку, внаслідок затоплення складає 102 000 грн. Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції в основному звертав увагу на акт про залиття, який складений з певними порушеннями, разом з тим, суд встановив і це не заперечував сам відповідач, що факт залиття квартири позивача відбувся, крім того сам факт залиття приміщення та його причину встановив КП ЖЕК № 7. Позивачем доведено факт залиття, який стався внаслідок вини відповідача, підтверджено розмір заподіяної шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та наслідками для позивача, а, відтак, позивачем надано у повному обсязі інформацію необхідну для вирішення спору в деліктних правовідносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , в якій вона зареєстрована та проживає разом з чоловіком ОСОБА_3 , який є власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 з 2005 року.

Відповідач ОСОБА_2 з 1975 року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 02 січня 2023 року відбулось залиття квартири АДРЕСА_1 .

Згідно Акту про залиття, складеного комісією ЖЕК № 7 від 05 січня 2023 року, при обстеженні квартири АДРЕСА_3 виявлено наступні сліди залиття: дитяча кімната стіна шпалери середньої щільності 0,5 кв.м, стеля шпалери середньої щільності 0,5 кв.м., туалет стеля просте олійне фарбування, стіна керамічна плитка, ванна кімната просте олійне фарбування, стіни керамічна плитка.

Згідно висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири №180 після її залиття, складений 03 липня 2023 року ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки» в особі директора ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_4 становить 102 000 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено розмір майнової шкоди завданої у зв`язку із затопленням квартири № 180 , вину відповідача та причинно - наслідковий зв`язок, тому завдані збитки не підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Частинами першою-третьою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода), збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди - один із способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених статтею 16 ЦК України.

За змістом частин першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14 та Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі № 759/4781/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 203/2378/14-ц та від 28 серпня 2019 року у справі № 638/20603/16.

З огляду на викладене та з врахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Одним із елементів доказування у спорах даної категорії є доведення позивачем свого права на звернення до суду з позовом про відшкодування збитків, а саме належність йому майна, що було пошкоджено, та наявність збитків і їх розмір, а також наявність причинного зв`язку між винними діями відповідача та завданою шкодою.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказувала про те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . 02 січня 2023 року, з вини відповідача по справі, який проживає поверхом вище, відбулось залиття її квартири.

Згідно Акту про залиття, складеного комісією ЖЕД № 7 від 05 січня 2023 року, при обстеженні квартири АДРЕСА_3 виявлено наступні сліди залиття: дитяча кімната стіна шпалери середньої щільності 0,5 кв.м, стеля шпалери середньої щільності 0,5 кв.м., туалет стеля просте олійне фарбування, стіна керамічна плитка, ванна кімната просте олійне фарбування, стіни керамічна плитка.

Відповідно до висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири № 180 після її залиття, складений 03 липня 2023 року ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки» в особі директора ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_4 становить 102 000 грн.

Як вбачається з пояснень представника третьої особи, 02 січня 2023 року від мешканців квартири № 180 до приймальника замовлень ЖЕК №7 надійшла заявка, що їхню квартиру заливає водою з квартири поверхом вище. Слюсарем-сантехніком ОСОБА_5 було обстежено та виявлено в квартирі № 184 негерметичне з`єднання каналізаційного трубопроводу під`єднаного до унітаза, що і спричиняло залиття квартири поверхом нижче. 25 липня 2023 року повторно відбулося залиття квартири позивача, причина негерметичне з`єднання гофри до стояка каналізаційного трубопроводу що й спричинило залиття. Місце з`єднання каналізаційної мережі з ванної кімнати в стояк центрального водовідведення. Отже, залиття квартири позивача сталося внаслідок недбалого ставлення до сантехнічного обладнання квартири, на внутрішньо-квартирних мережах.

Свідок ОСОБА_5 (слюсар-сантехнік 4 розряду КП БМР «ЖЕК - 7») пояснив, що підписував акт про залиття від 05 січня 2023 року, а 02 січня 2023 року приходив у квартиру № 184 та виявив, що було погано загерметизовано підключення унітаза до стояка. У квартирі № 180 побачив, що по стіні бігла вода у туалеті і на стелі та по стелі у кімнаті, у куті та частині стіни. Відповідачу пояснив, що треба переробити гофру, правильно підключити.

Відповідач зазначених обставин не спростував. Матеріали справи не містять доказів щодо відсутності вини відповідача у спричиненні позивачу шкоди, завданої залиттям квартири. Враховуючи презумпцію вини заподіювача шкоди, встановлену ч. 2 ст. 1166 ЦК України, апеляційний суд погоджується з доводами позивача, що шкода заподіяна залиттям квартири спричинена саме відповідачем.

На підтвердження розміру матеріальної шкоди, заданої внаслідок залиття, позивач надала висновок про вартість проведення відновлювального ремонту квартири № 180 після її залиття, складений 03 липня 2023 року ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки» в особі директора ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_4 становить 102 000 грн.

На спростування зазначеного висновку та розміру матеріальної шкоди завданої позивачу внаслідок залиття відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів. Клопотання про проведення експертизи відповідач не заявляв ні в суді першої інстанції ні в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи зазначене, позивачем доведено факт завдання їй шкоди, внаслідок залиття квартири та розмір такої шкоди, який складає 102 000 грн. та який не спростовано відповідачем.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті вимог позивача.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви позивач сплатила судовий збір у розмірі 1 073,60 грн., при подачі апеляційної скарги - 1 610,40 грн., що разом становить 2 681 грн. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення позовних вимог, то сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на її користь у розмірі 2 681 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2024 рокускасувати та прийняти постанову.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора №7, про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири задовольнити.

Стягнути ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 102 000 (сто дві тисячі) гривень, вартість проведення висновку суб`єктом оцінювачем по визначенню вартості матеріального збитку у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень та судовий збір у розмірі 2 681 (дві тисячі шістсот вісімдесят одна) гривня.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.