Справа №753/1717/18 Головуючий у 1-й інст. Анюхін Андрій
Категорія 44 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

07 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Павицької Т.М.,

суддів: Шевчук А.М., Микитюк О.Ю.,

вирішуючи питання про самовідвід судді Шевчук А.М.

у цивільній справі №753/1717/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Печерського районного суду м. Києва, Окружного адміністративного суду м. Києва, Дарницького районного суду м. Києва, Оболонського районного суду м. Києва, Шевченківського районного суду м. Києва, Святошинського районного суду міста Києва, Київського апеляційного суду, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління національної поліції у місті Києві, Київська міська прокуратура, про стягнення відновлювальної вартості нерухомого майна, відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року

в с т а н о в и в:

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 04 червня 2024 року заяви суддів Коломієць О.С., Трояновської Г.С., Борисюка Р.М. про самовідвід задоволені.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2024 року цивільна справа №753/1717/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді Павицької Т.М., суддів Шевчук А.М. і Микитюк О.Ю.

Із метою уникнення сумніву у заявників щодо об`єктивності та неупередженості судді при розгляді справи, суддя Шевчук А.М. заявила самовідвід з наступних підстав.

Із поданих скаржниками до апеляційного суду заяв вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Генерального прокурора України з заявою від 13 березня 2024 року про внесення до ЄРДР відомостей відносно судді ОСОБА_3 щодо начебто вчинення нею кримінальних правопорушень за ст.ст.26-30,ч.4 ст.189, ч.2 ст.364, ч.1 ст.365, ч.2 ст.366, ч.4 ст.368 КК України, під час розгляду справи №753/8830/21.

Відповідно до пункту 5 частини першої ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною третьою ст. 39 ЦПК України визначено, що самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти самовідвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу самовідводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У статті 15 Кодексу суддівської етики та п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, зазначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

Відповідно до ст.2 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до пункту першого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, чи забезпечував сам суд достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Отже, має не лише здійснюватися правосуддя, а ще має бути видно, що воно здійснюється, адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість.

Отже, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою сторін у конкретній справі. Суддя повинна бути не лише реально вільна від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але вона повинна бути вільною в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Ураховуючи викладене вище та відповідно до приписів Кодексу суддівської етики та Бангалорських принципів діяльності судді, для того, щоб виключити обставини, які можуть викликати у будь-кого сумніви в об`єктивності та неупередженості судді щодо вирішення наявного спору, заява судді Шевчук А.М. про самовідвід підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.36,39-40,381 ЦПК України,

у х в а л и в :

Самовідвід судді Шевчук А.М. задовольнити.

Передати справу на повторний автоматизований розподіл відповідно до статті 33 ЦПК України.

Головуючий

Судді