ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 695/3625/23
Провадження № 22-ц/821/1005/24
категорія 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Новікова О.М.

за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2024 року (ухваленого під головуванням судді Середи Л.В. в приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

20 вересня 2023 року через систему «Електронний суд» ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 19.02.2022 між позивачем та відповідачем був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії №1055-2142 за допомогою веб-сайту (https://сreditkasa.ua), який разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір.

Кредитний договір, у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А792, для підписання Кредитного договору № 1055-2142 від 19.02.2022, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит у розмірі 18 000,00 грн, строк кредитування 300 днів, заявлений строк - 6 днів. Процентна ставка стандартна - 3,00 % від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом; знижена процентна ставка - 2,00 %.

За умовами кредитного договору заявлений строк це обраний Позичальником в момент укладення Кредитного договору строк користування кредитом, протягом якого:1) може бути використано право користування кредитом за зниженою процентною ставкою; 2) в останній календарний день заявленого строку Позичальник зобов`язується сплачувати нараховані проценти за користування кредитом.

Товариство вказує, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит на картковий рахунок, забезпечив можливість відповідачу користуватись вказаними кредитними коштами.

Однак обов`язки, передбачені договором, відповідач не виконує, у зв`язку з чим станом на 07.09.2023 виникла заборгованість за наданим кредитом у розмірі 125 540,00 грн, яка складається з : 18 000 грн прострочена заборгованість за кредитом, 107 540,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

На підставі наведеного, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просило суд ухвалити рішення яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 125 540,00 грн заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість у розмірі 125 540,00 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем не виконано належним чином умови кредитного договору, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, тому наявні підстави для задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості в загальному розмірі 125 540,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

08 травня 2024 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, вважаючи рішення винесеним із неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, просила скасувати рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2024 року та ухвалити нове, яким відмовити ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в частині нарахованих відсотків за період з 24.02.2022 до 06.09.2023 в повному обсязі, а суму раніше сплачених коштів в розмірі 4 600,00 грн зарахувати на погашення відсотків по кредиту в розмірі 2 160,00 грн, а решту 2 440,00 грн на тіло кредиту, суму у розмірі 15 560,00 грн розділити рівними частками у вигляді щомісячного платежу у розмірі 1 556,00 грн на строк на 10 місяців.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що договір з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» ОСОБА_1 уклала та отримала від позивача кошти у розмірі 18 000 грн зі сплатою 2 160 грн відсотків за користування позикою, проте, у визначений умовами договору строк, кошти не повернула у зв`язку з оголошенням 24.02.2022 військового стану.

Вказує, що не змогла здійснити повернення позики, оскільки фінансові установи на той день не працювали, а іншої можливості повернути кошти вона не мала.

Крім того, оголошення воєнного стану є форс-мажорною обставиною, що і призвело до унеможливлення виконання відповідачем погашення позики саме 24.02.2022.

Введення воєнного стану на території України є форс-мажорною обставиною, що є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору.

Посилається на те, що зверталась до позивача із усними заявами про реструктуризацію боргу, проте отримувала відмову, а 28.09.2023 звернулась до позивача із письмовою заявою про реструктуризацію боргу, але знову отримала відмову.

Вказує, що нею здійснювалось часткове погашення боргу та в частині боргу в сумі 18 000 грн і 2 160 грн відсотків за користування коштами вона погоджується, проте, повністю заперечує відносно інших позовних вимог.

На переконання скаржника, оскільки строком повернення позики було 24.02.2022, враховуючи п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вважає, що нарахування відсотків після цього строку є незаконним та таким, що не може підлягати до стягнення.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до Черкаського апеляційного суду 16 травня 2024 року, представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» - Шевченко В.О., не погоджуючись з апеляційною скаргою відповідача, просить апеляційну скаргу на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2024 року залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Фактичні обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що 19.02.2022 між сторонами був укладений Кредитний договір № 1055-2142 за допомогою веб-сайту (https://сreditkasa.ua), який разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір.

Відповідно до п. 3.1 цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А792, для підписання Кредитного договору № 1055-2142 від 19.02.2022, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 кредитного договору кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на наступних умовах, визначених цим договором. Кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.

Відповідно до умов договору (п. 2.3 , п. 4.1 та п. 4.8 Договору) відповідач отримала кредит у розмірі 18 000,00 грн, строк кредитування 300 днів, заявлений строк 6 днів.

У вказаному п.п. 4.8 Кредитного договору визначено, що строк на який надається кредит позичальнику становить 300 календарних днів, з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 16.12.2022. Строк договору є рівним строку кредитування.

Отже, згідно з умовами Кредитного договору, заявлений строк Кредиту складає 6 календарних днів з дня отримання кредиту. Проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування позичальнику кредиту до моменту повернення кредиту кредитодавцю шляхом перерахування кредиту на рахунок кредитодавця, вказаний в цьому Договорі.

При цьому в п. 4.6 умов вказаного кредитного договору визначено різницю між стандартною процентною ставкою в 3.00% за кожен день користування кредитом, яка нараховується протягом всього строку дії договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою, яка становить 2.00% за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця.

У п. 5.1 Кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована) не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування, вказаного у п.4.8 цього Договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця.

У пунктах 2.3 та 5.3 наведений розрахунок для повного погашення кредиту в останній день саме Базового періоду. У пункті 4.10 наведена орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за весь строк кредитування з урахуванням процентів за весь строк користування кредитом.

Відповідно до Кредитного договору, цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання кредиту. Укладаючи цей Договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця (https://сreditkasa.ua), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.

Згідно з Довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на виконання умов Договору № 1055-2142 від 19 02.2022 перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 18 000,00 грн.

Також із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач частково здійснювала погашення суми боргу, та разом за період 2022 сплатила 4 600 грн на виконання умов договору.

Відповідно розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість становить 125 540,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 18 000,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 107 540,00 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.

Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір № 1055-2142 від 19.02.2022 підписаний електронним підписом позичальника ОСОБА_1 , відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на електронну адресу позичальника, про що свідчить розділ 11 кредитного договору, в якому зазначені анкетні дані відповідачки, відомості щодо її місця проживання, електронна адреса для створення особистого електронного кабінету, електронний підпис, А7792 (а.с. 24).

Також електронним підписом ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту - Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, в якому зазначено тип кредиту, сума ліміту, строк кредитування та відсоткова ставка (інформація щодо орієнтовної реальної річної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача), а також порядок повернення кредиту ( а.с. 31-33).

Таким чином, вказаний договір було укладено в електронному вигляді та відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Крім того, на підтвердження укладення договору між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , остання отримала кошти у розмірі 18 000 грн, які були перераховані на рахунок, вказаний у договорі № НОМЕР_1 та не заперечувалось відповідачем.

Перерахування коштів на вказаний рахунок підтверджується також і довідкою про перерахування коштів.

Про визнання укладеним кредитного договору також свідчать посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що нею умови кредитного договору виконувались частково та кошти у розмірі 4 600 грн нею були перераховані для погашення існуючої заборгованості .

Таким чином, кредитні кошти позичальнику надавалися згідно умов укладеного договору від 19.02.2022, зобов`язання відповідачем належним чином виконані не були, тому суд першої інстанціїдійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості за тілом кредиту з ОСОБА_1 .

Щодо вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом.

У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15 (провадження № 61-18379св21) зазначено, що «у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18)».

Відповідно до пункту 4.8 кредитного договору строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 16.12.2022.

Відповідно до умов договору (п. 4.6.) стандартна процентна ставка становить 3,00% в день.

З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 16.12.2022 року заборгованість за процентами відповідача становила 107 540,00 грн.

Відповідно до п. 4.4. договору, базовий період складає 6 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду, крім наступного випадку: якщо позичальник у поточному базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення вказаної заборгованості перебіг поточного базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору.

Зі змісту пункту 4.6., 5.5. договору пільгова процентна ставка 2,00% за кожен день користування кредитом передбачена за користування кредитом протягом першого базового періоду (6 днів) та з можливістю пролонгації даної ставки у разі належного виконання умов договору.

З розрахунку заборгованості видно, що нарахування процентів за ставкою 2,00 % в день здійснювалось до 24.02.2022 року (останні день базового періоду), а в подальшому нарахування відбувалися за відсотковою ставкою не більше 3,00% в день.

З аналізу укладеного кредитного договору вбачається, що сторони обумовили строк кредитування (300 днів, який закінчився 16.12.2022 року), відсоткову ставку, а також періодичність платежів.

З огляду на зазначене, нарахування відсотків позивачем було здійснено в межах строку кредитування, тому права відповідача жодним чином не порушені, а обумовлені взаємною згодою сторін договору.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на форс-мажорні обставини, пов`язані із введенням на території України з 24.02.2022 воєнного стану, є необгрунтованими, оскільки вказані доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції і колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції з цього приводу.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідачем не надано належних та достатніх доказів щодо неможливості своєчасного виконання зобов`язання внаслідок форс-мажорних обставин, а також доказів інформування позивача про характер обставин, що виникли, як і наявності причинного зв`язку між такими обставинами та невиконанням зобов`язань за договором. Самі по собі обставини, на які посилається відповідач у доводах відзиву на позов та поданої апеляційної скарги, не можуть бути безумовною підставою для звільнення від виконання обов`язків щодо сплати кредитних коштів.

Інші доводи, наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, були предметом розгляду судом першої інстанції і судом надано обгрунтовані висновки.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2024 року, судові витрати слід залишити за відповідачем.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

О.М. Новіков