Провадження № 2-о/686/596/24
УХВАЛА

05 серпня 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Дем`янов Ю.М., ознайомившись із матеріалами справи № 686/21228/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центр забезпечення Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 01.08.2024 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просить суд встановити факт перебування на його утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 зазначив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 . Від попереднього шлюбу остання має сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із матір`ю та заявником.

Окрім того, у подружжяє двоє спільних дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як зазначає заявник, з моменту укладення шлюбу із ОСОБА_3 , ОСОБА_2 перебуває на повному утриманні заявника. Рідний батько ОСОБА_2 ОСОБА_6 не бере участі у вихованні свого сина, не сплачує аліменти на його утримання, не здійснює його виховання і не проявляє жодного інтересу стосовно розвитку дитини. Всі указані батьківські обов`язки, зі слів заявника, виконує саме він - ОСОБА_1 .

Як вбачається зі змісту заяви та не заперечується самим заявником, встановлення факту утримання та виховання неповнолітнього ОСОБА_2 необхідне для отримання підстави для звільнення з військової служби, а саме у зв`язку із перебуванням на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, тобто на підставі положень статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Перевіривши заяву та документи додані до неї приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичнихфактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У даному випадку заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, подано вітчимом ОСОБА_1 , однією сім`єю із яким проживає малолітній ОСОБА_2 .

При вирішенні питання щодо відкриття справи в порядку окремого провадження, суддя враховує те, що рідний батько ОСОБА_2 ОСОБА_7 не позбавлений батьківських прав відносно свого сина, не визнаний судом безвісно відсутнім чи померлим. Достатніх доказів на доведення факту ухилення батьком ОСОБА_7 від участі в утриманні та вихованні свого сина до заяви не надано.

Так, відповідно до положень ст. 41 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

До матеріалів заяви долучено відповідь Городоцько-Ярмолинецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області від 15.07.2024 № 2270. Зі змісту якої слідує, що указаним відділом ДВС здійснюється стягнення аліментів з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_2 у розмірі частки від доходів, починаючи з 09.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Указане стягнення здійснюється згідно виконавчого листа № 686/23740/18 від 12.11.2018. Станом на 01.07.2024 заборгованість по сплаті аліментів становить 19 489,5 грн, яка виникла за період з 01.01.2024 по 30.06.2024.

Зазначена відповідь із довідкою-розрахунком заборгованості зі сплати аліментів спростовує твердження заявника про те, що рідний батько малолітнього ОСОБА_2 не утримує свого сина та не приймає участі у його вихованні. До 01.01.2024 ОСОБА_6 належним чином утримував свого сина, доказів зворотного заявником не надано.

Також суд бере до уваги ту обставину, що встановлення указаного факту необхідно для звільнення заявника з військової служби в ЗС України.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Як вбачається із пп. 4 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на під час дії воєнного стану на підставі перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Враховуючи викладені у заяві обставин та підстави звернення до суду, мету встановлення факту, що має юридичне значення, приходжу до висновку, що із поданої ОСОБА_1 заяви вбачається спір про право, оскільки при його встановлені не враховані інтереси рідного батька малолітнього ОСОБА_2 ОСОБА_6 .

Встановлення указаного факту, що має юридичне значення, а саме перебування на утриманні заявника малолітнього ОСОБА_2 безпосередньо впливає на права та обов`язки його рідного батька.

Верховний Суд неодноразово у своїх судових рішеннях зазначав про те, що встановлення наявності у військовослужбовця підстав для звільнення від проходження військової служби під час дії воєнного стану згідно положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» потребує особливої уваги з боку суду з тим, щоб не допустити зловживання наділеними правами особами, на яких поширюється дія зазначеного законодавства, з метою штучного створення умов та обставин, які можуть бути підставою для звільнення з військової служби. Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків.

Зважаючи на зазначене, прийняття рішення щодо встановлення указаного факту безпосередньо впливає не лише на права та має значення для охорони прав та інтересів заявника або створення умов для здійснення ним особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, а також має наслідком вплив на права та інтереси рідного батька дитини - ОСОБА_7 , атакож впливає на виконання військовослужбовцем свого військового обов`язку.

Відповідно до сталої судової практики Верховного суду, що викладена, у тому числі, у Постанові ВС від 19.10.2020 по справі № 161/3933/18, усудовому порядку підлягають встановленню юридичні факти, які мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Факти, що підлягають встановленню судом, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи матиме він правові наслідки.

Згідно із частиною четвертою статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщоспір про право буде виявлений під час розгляду справи залишає заяву без розгляду.

За змістом наведеної норми слідує, що у випадку якщо встановлення юридичного факту пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, цивільним процесуальним законодавством передбачено розгляд вимоги про встановлення факту у порядку позовного, а не окремого провадження одночасно з вирішенням спору про право.

Отже, зі змісту заяви про встановлення факту та доданих на його підтвердження доказів, вбачається спір про право, а тому приходжу до висновку про необхідність встановлення указаного факту в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного вище, керуючись статтею 41 СК України, статтями 19, 260, 293,294, 315-319 ЦПК України -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі №686/21228/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центр забезпечення Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України про встановлення факту, що має юридичне значення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Юрій ДЕМ`ЯНОВ