Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/610/24
Номер провадження2/711/688/24
РІШЕННЯ
16 травня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Демчика Р.В.,
при секретарі Кофановій А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом адвоката Заруби Світлани Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Черкаської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -
Адвокат Заруба С.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до Черкаської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 26.12.2022 року. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на її майно, а саме на 4/9 частини квартири АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт на своїх синів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яким заповіла ОСОБА_1 3/9 частини квартири АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 1/9 частини квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки ЧМР Департаменту ЦНАП від 14.02.2023 року за адресою АДРЕСА_2 відсутні зареєстровані особи.
01.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 . 06.09.2023 року позивач отримав заяву від приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е.А., згідно якої йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини.
01.09.2023 року ОСОБА_2 звернувся до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 . 06.09.2023 року позивач отримав заяву від приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е.А., згідно якої йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини.
Вказує, що такий строк позивачі пропустили, оскільки не були достатньо обізнаними з порядком прийняття спадщини. На пропущення строку подачі заяв про прийняття спадщини вплинули і зміни в законодавстві, оскільки із початком повномасштабної війни Кабінет Міністрів України ухвалив постанову №164, якою на період воєнного стану змінив строки для прийняття спадщини в Україні, але не більше ніж на 4 місяці,тобто до загального 6- місячного строку від смерті спадкодавця на прийняття спадщини додавалося ще 4 місяці. Тобто у спадкоємців було 10 місяців, щоб оформити спадщину. Але 25 січня 2023 року Верховний Суд виніс ухвалу, де вказав, що термін 10 місяців суперечить Цивільному кодексу України і краще дотримуватися терміну шість місяців для прийняття спадщини.
Таким чином, з 18 червня 2023 року строки для прийняття спадщини знову почали обраховуватися за довоєнними правилами: 6 місяців з моменту відкриття спадщини. В силу вказаних обставин, зважаючи на те, що позивачі пропустили строк на прийняття спадщини з поважних причин, з метою подальшого визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, позивачі змушені звернутися до суду та просити суд визначити їм додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини.
Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 29 січня 2924 року позовну заяву прийнято, відкрито провадження та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання з розгляду справи. Сторонам встановлені строки для подачі заяв по справі.
06.02.2024 року представником Черкаської міської ради подано відзив на позовну заяву, згідно з яким в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі, оскільки позивачами не надано належних та допустимих доказів, що їх звернення до нотаріуса для прийняття спадщини указаний період було пов`язано з об» активними, непереборними, істотними труднощами вчинення дій, щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк.
Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 20 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання представник позивачів адвокат Заруба С.О. не з`явилася. 16.05.2024 року через систему Електронний суд подала заяву про розгляд справи без її участі а уасті позивачів, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
У судове засідання представник відповідача Прокопчук А. не з`явилася. 16.05.2024 року до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі. В задоволенні позову просила відмовити з доводів та мотивів викладених у відзиві н позовну заяву.
Враховуючи думку представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є синами ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 від 07.12.1962 та серії НОМЕР_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис №3973 від 26 грудня 2022 та видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 26.12.2022.
Відповідно до довідки Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 15.02.2023, за адресою: АДРЕСА_2 станом на 15.02.2023 відсутні зареєстровані особи.
Згідно з Технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_3 право спільної часткової власності належить: ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини; ОСОБА_3 4/4 частини: ОСОБА_2 4/9 частини; ОСОБА_1 1/9 частини.
Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.06.2004 року спадкоємцями майна, а саме 1/3 частини на кватири АДРЕСА_1 після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є в рівних частках: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .
Відповідно до Заповіту від 28 лютого 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Г.І. - ОСОБА_3 заповіла, належні їй 4/9 частини квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 - 1,9 частину, ОСОБА_1 - 3/9 частини.
Позивач ОСОБА_1 , 01.09.2023 року звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилось після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За результатами розгляду вказаної заяви нотаріусом Левицькою Е.А. 06.09.2023 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено ОСОБА_1 у відкритті спадкової справи після ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із закінченням визначеного чинним законодавством строку для прийняття спадщини та ненаданням даних про факт постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
01 вересня 2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилось після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За результатами розгляду вказаної заяви нотаріусом Левицькою Е.А. 06.09.2023 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено ОСОБА_1 у відкритті спадкової справи після ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із закінченням визначеного чинним законодавством строку для прийняття спадщини та ненаданням даних про факт постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Під час розгляду справи жодних клопотань про залучення до участі у розгляді справи інших осіб подано та заявлено не було.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
За приписами ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту щодо даних спірних правовідносин визначені Цивільним Кодексом України.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).
Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України). Як визначено ч. 1 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто . Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).
За положеннями статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Відповідно до п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України (435-15), звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Згідно з п. 3.13 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом МЮУ 22.02.2012 №296/5, якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (п. 3.14). Спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви (п.3.15).
Як визначено п.п. 3.16, 3.17 Порядку, не вимагається звернення до суду для визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, якщо усі спадкоємці, які прийняли спадщину, подадуть письмову заяву про згоду на прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини. Такі заяви спадкоємців мають бути подані нотаріусу до видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності такої згоди спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, необхідно подати до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що можливо вважати, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений позивачами з поважних причин, враховуючи, що вони не є обізнаними у нормах чинного законодавства, і помилково вирішили, що допускається подача відповідної заяви до нотаріуса протягом десяти місяців з моменту смерті їх матері; також наявність обставини, що 24.02.2022 року на території України введений воєнний стан і їх мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, суд враховує, що спадкове майно належить позивачам та їх матері на праві спільної сумісної власності, інші спадкоємці відсутні.
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги у повному обсязі, а саме слід встановити позивачам додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Суд вважає, що термін у два місяці є таким, що забезпечить позивачам, як спадкоємцям, можливість реалізувати свої спадкові права.
На думку суду, зазначене рішення є справедливим, таким, що не суперечить положенням діючого законодавства та таким, що не порушує права та інтереси інших осіб.
На підставі вищевикладеного, керуючись 4, 5, 12, 13, 76-84, 89, 259, 263-265, 268, 273, 315, 319 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Встановити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 ) додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис №3973) з дня набрання судовим рішенням законної сили.
Встановити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_5 ) додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис №3973) з дня набрання судовим рішенням законної сили.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Головуючий: Р. В. Демчик