Справа № 466/4206/24
Провадження № 4-с/466/21/24
У Х В А Л А

30 травня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свиті А.І.

з участю: представника скаржника ОСОБА_1

державного виконавця Жорноклея О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Львів» про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жорноклея Олега Андрійовича, з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

18 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Львів» звернулрося до суду із скаргою про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жорноклея Олега Андрійовича, у якій просить суд, поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія" строк на подання зазначеної скарги. Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жорноклея Олега Андрійовича про накладення штрафу від 09 березня 2023 року в виконавчому провадженні № 69910349.

В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що 09.03.2023 р. державним виконавцем Франківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жорноклеєм О.А. винесено постанову про накладення штрафу на боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Львів» в сумі 10200.00 грн. Із вказаною постановою скаржник не погоджується, вважає її незаконною та необґрунтованою, такою що порушує права, свободи та інтереси скаржника як боржника у виконавчому провадженні, покладаючи на нього не обґрунтовані та не передбаченні чинним законодавством фінансові зобов`язання. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, штраф на боржника накладено за повторне невиконання рішення без поважних причин. А саме, у постанові зазначено, що рішення суду не виконано в повному обсязі, з урахуванням вимог ДБН щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.

02.12.2021 Шевченківським районним судом міста Львова ухвалено рішення у справі № 466/4066/20.

Вказаним рішенням позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Львів», Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Буд-Арт» задоволено частково, серед іншого, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Львів» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Буд-Арт» усунути перешкоди у користуванні позивачем ОСОБА_2 нежитловими приміщеннями № 7 та АДРЕСА_1 , які знаходяться у першій черзі будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, шляхом підключення приміщення № 7 до електромереж в точці підключення електролічильника та передачі ОСОБА_2 електролічильника; влаштування залізобетонних сходів до зовнішніх входів у нежитлове приміщення № 7 за адресою: АДРЕСА_2 з врахуванням вимог ДБН щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.

19.09.2022 Шевченківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист з примусового виконання рішення суду у вищезазначеній частині.

21.09.2022 державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Жорноклеєм О. А. відкрито виконавче провадження № 69910349 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа № 466/4066/20, виданого Шевченківським районним судом м. Львова щодо боржника - ТОВ «УБК «ЛЬВІВ».

02.11.2022 ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова заяву представника ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів» Огородник І. І. про роз`яснення судового рішення у цивільній справі № 466/4066/20 за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів», ТОВ «БК «БУД-АРТ» про усунення перешкод в користуванні приміщенням, стягнення штрафу та збитків, відшкодування завданої моральної шкоди задоволено.

Роз`яснено рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 грудня 2021 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року у справі № 466/4066/20 в частині: зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія "Львів" та Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія БУД-АРТ усунути перешкоди у користуванні позивачем ОСОБА_2 нежитловими приміщеннями №7 та №7а, які знаходяться у першій черзі будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, шляхом підключення приміщення №7 до електромереж в точці підключення електролічильника та передачі ОСОБА_2 електролічильника; влаштування залізобетонних сходів до зовнішніх входів у нежитлове приміщення №7 з врахуванням вимог ДБН щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, зазначивши, що обов`язок виконання рішення ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів», ТОВ «БК «БУД-АРТ» є солідарним.

Таким чином, ТОВ «УБК «ЛЬВІВ» та ТОВ «БК «БУД-АРТ» є солідарними боржниками у зобов`язанні щодо виконання судового рішення у вказаній частині.

У відповідності до Вимоги державного виконавця Жорноклея О.А від 02.03.2023 р., отриманої скаржником електронною поштою 03.03.2023 р., встановлено строк для повторного виконання рішення у зазначеній частині до 07.03.2023 р., о 11.00 год. 07.07.2023 р. державним виконавцем Жорноклеєм О.А. з виходом на місце за адресою: вул. Величковського, 70-а, у присутності представників солідарних боржників - ТОВ «УБК «ЛЬВІВ» та ТОВ «БК «БУД-АРТ» проведено перевірку виконання рішення, якою встановлено, що: влаштовано залізобетонні сходи з пандусом і огородженням до нього до зовнішнього входу у нежитлове приміщення №7 за адресою: АДРЕСА_2 , з дотриманням вимог ДБН В.2.2.- 40:2018 «Інклюзивність будівель і споруд. Основні положення», саме: пп. 5.2. вищевказаних ДБН «Зовнішні сходи» та пп.5.3. «Зовнішні пандуси». Зазначене підтверджується Актом державного виконавця 07.03.2023 р.

Таким чином, факт виконання боржниками вищезазначених вимог в повному обсязі при влаштуванні залізобетонних сходів до входу у приміщення №7 був встановлений державним виконавцем при перевірці виконання судового рішення 07.03.2023 р. Жодних зауважень з приводу обсягу виконання рішення у державного виконавця не було, в акті від 07.03.2023 р. такі не відображені. За таких обставин, викладені в постанові підстави для накладення штрафу рішення суду не виконано в повному обсязі є надуманими та необгрунтованими, містять абстрактне посилання без вказівки на те, в якому саме обсязі не виконано рішення, в чому полягає його не виконання боржниками та прямо суперечать обставинам, встановленим державним виконавцем в акті від 07.03.2023 р.

Таким чином, вважаємо, що оскаржувана у цій справі постанова державного виконавця від 09.03.2023 р. про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 69910349 у розмірі 10200,00 грн. підлягає скасуванню.

Щодо поновлення строку на подання даної скарги зазначає наступне.

Скаржник у встановлений 10-денний строк оскаржив постанову про накладення штрафу звернувся до суду, подавши позов в порядку адміністративного судочинства з огляду на те, що Велика Палата Верховного Суду, протлумачивши положення частини другої статті 74 Закону №1404-VIII, дійшла висновку, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані (http://reyestr.court.gov.ua/Review/78376897). Вказаний адміністративний позов був прийняти до розгляду та Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 11.04.2023 р. відкрито провадження в адміністративній справі 380/7007/23. Відкриваючи провадження в адміністративній справі суд зазначив, що згідно правил ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України (предметна юрисдикція) та ст.25-27 Кодексу адміністративного судочинства України (територіальна юрисдикція), справа підлягає розгляду Львівським окружним адміністративним судом. Разом з тим, Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 11.04.2024 р. провадження в адміністративній справі №380/7007/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Львів» до Франківського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови закрито. Роз`яснено позивачу його право на звернення до Шевченківського районного суду м.Львова зі скаргою на рішення державного виконавця в порядку статті 447 Цивільного процесуального кодексу України. Ухвала мотивована наявністю іншого підходу до тлумачення та застосування ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження". Вказана Ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 11.04.2024 р. отримана представником скаржника в системі Електронний суд 12.04.2024 р. Таким чином, скаржник вчасно та добросовісно реалізував свої процесуальні права на оскарження постанови про накладення штрафу, разом з тим, пропуск встановленого ст. 449 ЦПК України, строку на звернення зі скаргою в порядку цивільного судочинства зумовлений вказаними вище обставинами, що є об`єктивними та від волі скаржника не залежать.

У судовому засіданні, яке відбулося 08.05.2024 залучено до участі у даній справі заінтересовану особу ОСОБА_2 .

У судовому засіданні представник скаржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Львів» Огородник І. І. скаргу підтримала, з мотивів, наведених у ній, просила таку задовольнити.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи державний виконавець Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Жорноклей О. А. щодо вирішення даної скарги поклався на розсуд суду.

У судове засідання стягувач ОСОБА_2 не з`явилася, яка 24.04.2024 надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, а також зазначила, що вимоги скарги вона заперечує, зокрема щодо виконання боржниками рішення суду, оскільки таке є не виконаним. Згідно рішення суду боржниками не здійснено замірів вимог ДБН відносно сходів, не надано документів щодо належного підключення світла, що позбавляє її отримати паспорт розподілу електричної енергії. Перешкоди у користуванні вказаними приміщеннями не усунуто з 2019 року, а по документах вказані приміщення здані в експлуатацію ще з жовтня 2017 року. Оскільки рішення суду виконано не було, тому законним і є накладення штрафу на боржника. Тому просить суд у задоволенні скарги відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Львів» Огородник І. І., представника заінтересованої особи державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Жорноклея О. А., суд приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 2ст.449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно дост. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

За вказаних вище обставин, суд вважає причини пропуску строку для звернення зі скаргою на визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця поважними та вважаю необхідним поновити строк для звернення зі скаргою.

Судом встановлено, що 02 грудня 2021 року Шевченківським районним судом м. Львова ухвалено рішення у цивільній справі № 466/4066/20 яким позов ОСОБА_2 до ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів», ТОВ «БК «БУД-АРТ» про усунення перешкод в користуванні приміщенням, стягнення штрафу та збитків, відшкодування завданої моральної шкоди задоволено частково. У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів» протягом 30-денного строку з дня набрання рішенням суду законної сили підключити перший поверх 1-ї черги будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення за адресою: АДРЕСА_2 до мереж електропостачання, водовідведення та водопостачання відмовлено. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія "Львів" та Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія БУД-АРТ усунути перешкоди у користуванні позивачем ОСОБА_2 нежитловими приміщеннями АДРЕСА_3 , які знаходяться у першій черзі будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, шляхом підключення приміщення №7 до електромереж в точці підключення електролічильника та передачі ОСОБА_2 електролічильника; влаштування залізобетонних сходів до зовнішніх входів у нежитлове приміщення №7 за адресою: АДРЕСА_2 з врахуванням вимог ДБН щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення. У задоволенні решти вимог щодо усунення перешкоди у користуванні позивачем ОСОБА_2 нежитловими приміщеннями №7 та АДРЕСА_1 , які знаходяться у першій черзі будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, шляхом: оздоблення фасаду, встановлення вікон та дверей на першому поверсі першої черги будівництва та підключення першого поверху до мереж електропостачання; виконання робіт з благоустрою території, яка примикає до першої черги будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення відмовлено. Стягнуто з ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів» на користь ОСОБА_2 штраф в розмірі 45000 (сорок п`ять тисяч) гривень. Стягнуто з ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів» на користь ОСОБА_2 5000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди. У задоволенні вимог про стягнення з ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів» збитків в сумі 9089,00 грн. відмовлено. Стягнуто з ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів», ТОВ «БК «БУД-АРТ» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1681,60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одну гривню 60 коп.).

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року стягнуто з ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів», ТОВ «БК «БУД-АРТ» на користь ОСОБА_2 12500,00 (дванадцять тисяч п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21 липня 2022 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 грудня 2021 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року залишено без змін.

Рішення суду набрало законної сили 21 липня 2022 року та 19 вересня 2022 року Шевченківським районним судом м. Львова видано виконавчі листи.

Постановою державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Жорноклеєм О. А. від 21 вересня 2022 року відкрито виконавче провадження № 69910349 з примусового виконання виконавчого листа № 466/4066/20, виданого Шевченківським районним судом м. Львова щодо боржника - ТОВ «УБК «ЛЬВІВ».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 02 листопада 2022 задоволено заяву представника ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів» Огородник І. І. про роз`яснення судового рішення у цивільній справі № 466/4066/20 за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів», ТОВ «БК «БУД-АРТ» про усунення перешкод в користуванні приміщенням, стягнення штрафу та збитків, відшкодування завданої моральної шкоди.

Роз`яснено рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 грудня 2021 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року у справі № 466/4066/20 в частині: зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія "Львів" та Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія БУД-АРТ усунути перешкоди у користуванні позивачем ОСОБА_2 нежитловими приміщеннями №7 та №7а, які знаходяться у першій черзі будівництва в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, шляхом підключення приміщення №7 до електромереж в точці підключення електролічильника та передачі ОСОБА_2 електролічильника; влаштування залізобетонних сходів до зовнішніх входів у нежитлове приміщення №7 з врахуванням вимог ДБН щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, зазначивши, що обов`язок виконання рішення ТзОВ «Українська будівельна компанія «Львів», ТОВ «БК «БУД-АРТ» є солідарним.

Таким чином, ТОВ «УБК «ЛЬВІВ» та ТОВ «БК «БУД-АРТ» є солідарними боржниками у зобов`язанні щодо виконання судового рішення у вказаній частині.

Згідно Акту державного виконавця від 07 березня 2023 року у ВП № 69910349 за виходом за адресою: Рясне-2, вул. Величковського, 70а, встановлено, що влаштовано зовнішні сходи з пандусом і огородженням до нього, з дотриманням вимог ДБН В.2.2.- 40:2018 «Інклюзивність будівель і споруд. Основні положення», саме: пп. 5.2. вищевказаних ДБН «Зовнішні сходи» та пп.5.3. «Зовнішні пандуси». Підключено приміщення №7 за адресою: АДРЕСА_2 до електромереж в точці підключення електролічильника № МТХ 1А10.DF.2LО-РОН. Електролічильник поміщено в шафу обліку та підключено до електромережі. Стягувач ОСОБА_2 за місцем виконання судового рішення не з`явилася.

Таким чином, перешкоди у користуванні стягувача ОСОБА_2 нежитловими приміщеннями №7 та АДРЕСА_1 , шляхом підключення приміщення №7 до електромереж в точці підключення електролічильника та передачі ОСОБА_2 електролічильника, влаштування залізобетонних сходів до зовнішніх входів у нежитлове приміщення №7 за адресою: АДРЕСА_2 з врахуванням вимог ДБН щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, усунуті.

Однак, постановою державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жорноклея Олега Андрійовича від 09.03.2023 у ВП №69910349 встановлено, що рішення суду не виконано у повному обсязі, в врахуванням вимог ДБН щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших мало мобільних груп населення, з накладення штрафу на боржника у розмірі 10200,00 грн.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Разом з тим, за змістом частин першої та другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Обов`язковість виконання судових рішень встановлена у статтях 2, 18 ЦПК України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Питання порядку виконання судових рішень врегульоване статтею 129-1 Конституції України, у відповідності до якої суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Суду як джерело права.

Відсутність у стягувача можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (рішення ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» «Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine», § 52, n. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» від 29 червня 2004 року № 18966/02).

З огляду на наведене, суд вважає, що принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню.

При цьому, слід зауважити на тому, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, у визначеному законом порядку, утверджує авторитет держави як правової і, навпаки, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний, в тому числі, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Аналогічні норми передбачені розділом IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження (Положення), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року № 2432/5. Так, пункт 1 розділу IV Положення передбачає, що державний або приватний виконавець (виконавець) після отримання виконавчого документа у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», приймає рішення про відкриття виконавчого провадження чи про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки;

6) невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після одержання відповідного звернення від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, cтвореного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", вчинити дії щодо зняття арешту з майна, щодо якого було здійснено заходи із заміни майна, передбачені статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Відповідно до положень ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, судовому захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване право, свобода чи інтерес.

Обов`язковою підставою звернення до суду є порушення прав і свобод сторони виконавчого провадження, в даному випадку боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Львів». Боржник повинен вказати, яке саме право порушено і довести яким чином державним виконавцем його права порушено.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги скаржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Львів», з участю заінтересованих осіб Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), ОСОБА_2 на дії державного виконавця та зобов`язання до вчинення дій, підлягають задоволенню, оскільки викладені обставини у постанові про накладення штрафу від 09.03.2023 державним виконавцем є жодним чином необґрунтованими, зокрема не роз`яснено яким чином рішення суду є невиконаним, з врахуванням вимог ДБН щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших мало мобільних груп, не залучено жодних спеціалістів з даного питання, зважаючи на те, що двома днями раніше, а саме 07.03.2023 державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Жорноклеєм О.А. встановлено без жодних зауважень про влаштування зовнішніх сходів з пандусом і огородженням до нього, з дотриманням вимог ДБН В.2.2.- 40:2018 «Інклюзивність будівель і споруд. Основні положення», саме: пп. 5.2. вищевказаних ДБН «Зовнішні сходи» та пп.5.3. «Зовнішні пандуси», що таким чином суперечить постанові про накладення штрафу від 09.03.2023, тому суд вважає дану постанову неправомірною, та приходить до переконання про її скасування.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 263, 352, 354, 451 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

поновити строк для звернення зі скаргою про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жорноклея Олега Андрійовича, з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 .

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Львів», , місцезнаходження: м. Львів, вул. Стрийська, 108, офіс 654 про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , місцезнаходження: м. Львів, вул. Конотопська, 6/8 Жорноклея Олега Андрійовича, з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 задовольнити повністю.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жорноклея Олега Андрійовича про накладення штрафу від 09 березня 2023 року у виконавчому провадженні № 69910349.

Ухвала може бути повністю або частково оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення у формі ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 31 травня 2024 року.

Суддя: Р. Б. Єзерський