Справа № 344/6259/24
Провадження № 22-ц/4808/708/24
Головуючий у 1 інстанції Кіндратишин Л. Р.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач) Василишин Л. В.,

суддів: Максюти І. О., Пнівчук О.В.

секретаря Струтинської Д. В.

за участю ОСОБА_1

представника апелянта адвоката Денеги Д. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Денега Давид Михайлович, на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2024 року в складі судді Кіндратишин Л. Р., постановлену у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, у справі за заявоюадвоката Денеги Давида Михайловича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову до його подання,-

в с т а н о в и в:

Короткий зміст заяви

У квітні 2024 року адвокат Денега Д. М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 з 2016 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 . Під час їхніх фактичних відносин за кошти ОСОБА_1 було придбано квартиру за адресою АДРЕСА_2 , а також облаштовано її всім необхідним. Право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 . Після облаштування квартири відносини між сторонами погіршилися. На разі, доступ до квартири унеможливлено, зокрема, через видачу термінового заборонного припису.

ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовною заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна шляхом визнання права власності на 1/2 частини вказаної квартири. Однак, існує підозра, що до вирішення справи ОСОБА_2 може відчужити квартиру, оскільки на праві власності володіє нею. Крім того, стало відомо, що вона планує виїхати за кордон на постійне місце проживання. Факт наміру відчужити спільно нажиту квартиру підтверджується розміщенням оголошення на веб-сайті «DOM RIA».

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 04 квітня 2024 у задоволенні заяви відмовлено.

Відмовляючи у задоволені заяви суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів зареєстрованого права власності за ОСОБА_2 станом на час звернення до суду із заявою. А також не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження наміру потенційного відповідача на відчуження нерухомого майна.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Денега Д. М., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що як доказ зареєстрованого права власності на квартиру до заяви про забезпечення позову було додано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №369083135 від 08 березня 2024 року. Починаючи з 07 липня 2023 року ДП «Інформаційні судові системи» реалізувало можливість отримання суддями інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. А тому за наявності сумнівів у актуальності права власності на квартиру суд вправі був отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також вказує, що як у заяві про забезпечення позову, так і в додатках до заяви було надано скріншоти веб-сайту «DOM RIA». Більш того, було вказано посилання, за яким можна послатися та перевірити дійсність на даний час самого оголошення про продаж, а також опис квартири за її зареєстрованою адресою. А тому вважає, що вказівка суду на недостатність належних, допустимих та достовірних доказів, у зв`язку із чим і відмова в задоволенні вимог заяви, свідчить про підвищений стандарт доказування.

Позиція інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не подано. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заяви (клопотання) учасників справи

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Денега Д. М. апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи.

Представник ОСОБА_2 адвокат Овсепян К. А. подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням у щорічній відпустці. При цьому доказів на підтвердження цієї обставини не надала.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_2 про час, день та місце судового засідання, відсутність даних щодо перебування її представника у відпустці, строки розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційний суд відхиляє клопотання про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які не з`явились.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянта та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Частиною першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов може забезпечуватися, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Процесуальний закон передбачає право особи у разі існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову подати до суду заяву про забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу на те, що подання заяви про забезпечення позову до пред`явлення самого позову має особливості правового механізму регулювання.

Так, зокрема, частиною четвертою статті 152 ЦПК України передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Матеріалами справи підтверджується, що 03 квітня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Денега Д. М. звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилався на те, що ОСОБА_1 має намір звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна шляхом визнання права власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 . З метою забезпечення майбутнього позову до подачі позовної заяви та недопущення відчуження спірного майна просив накласти арешт на вказану квартиру.

Разом з тим, згідно відомостей з сайту «Судова влада України» апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 із відповідною позовною заявою до ОСОБА_2 на момент розгляду цієї апеляційної скарги, до суду першої інстанції не звертався. У засіданні апеляційного суду позивач та його представник підтвердили, що позов до суду на час перегляду ухвали не подано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирішення питання щодо забезпечення позову у спосіб накладення арешту на квартиру, яка належить ОСОБА_2 за відсутності в суді на даний час позову ОСОБА_1 є необґрунтованим, а тому підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні.

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність підстав для скасування ухвали.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Денега Давид Михайлович, залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 16 травня 2024 року.

Суддя-доповідач Л. В. Василишин

Судді: І. О. Максюта

О. В. Пнівчук