Ухвала

Іменем України

14 травня 2024 року

м. Київ

провадження №22-з/824/684/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

судді: Желепи О. В., Стрижеуса А. М.,

за участю секретаря Марченка М. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Узин"

про ухвалення додаткового рішення

у цивільній справі №357/9010/18 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійникова Слобода"

до ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Узин", державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради "Комунальна служба реєстрації речових прав" Мироненко Юлії Юріївни

про визнання договору недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно та припинення права оренди

У С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Олійникова Слобода" (далі - ТОВ "Олійникова Слобода", Товариство), посилаючись на те, що під час дії первинного договору оренди землі укладеного позивачем з ОСОБА_1 , останній уклав другий договір оренди щодо тієї самої земельної ділянки, звернувся до суду з даним позовом про визнання недійсним договоруоренди землі №б/н від 05.03.2018, укладеногоміж ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Узин" (далі - ТОВ "Узин"), скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно та припинення права оренди.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 березня 2024 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову з інших підстав.

29 березня 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Узин" (далі - ТОВ "Агрокомплекс "Узин") - Косяк В. М. подав заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просив здійснити розподіл судових витрат, а саме стягнути з позивача понесені Товариством витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 13 000 грн.

Заявник, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Від представника заявника Косяка В. М. надійшло клопотання про розгляд заяви без його участі (том 4, а. с. 246-248).

Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду заяви, в судове засідання свого представника не направив. Від представника Тетері С. І. надійшло клопотання про розгляд заяви за відсутності ТОВ "Олійникова Слобода" та його уповноважених представників.

Інші сторони, належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду заяви, в судове засідання своїх представників не направили.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, які не з'явилися в судове засідання, та їхніх представників.

Колегія суддів дослідила матеріали справи разом із заявою про ухвалення додаткового рішення та дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Конституційний Суд України у Рішенні №23-рп/2009 (пункт 3.2) від 30 вересня 2009 року зазначив про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті частини другої статті 3, статті 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте, не всі галузеві закони України, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу.

Згідно з частинами першою та другою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи (КМРЄ) державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя (on measures facilitating access to justice) № R (81) 7, яким передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, яка виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Також у пункті 4 цих Рекомендацій зазначено, що жодна зі сторін не повинна бути позбавлена можливості користуватися послугами адвоката.

У пункті 1 Резолюції (78) 8 Комітету Міністрів Ради Європи (КМРЄ) державам-членам про безоплатну правову допомогу і юридичні консультації (on legal aid and advice) від 2 березня 1978 року зазначено, що ніхто не може бути в силу перешкод економічного характеру позбавлений можливості використання або захисту своїх прав у будь-яких судах, повноважних виносити рішення по цивільних, господарських, адміністративних, соціальних чи податкових справах. З цією метою кожна особа має бути наділена правом на необхідну правову допомогу в судовому провадженні. При розгляді того, чи така допомога є необхідною, слід враховувати: а) фінансові можливості та зобов`язання відповідної особи; b) очікувані судові витрати.

Згідно п. 6 ч. 1 ст.2 ЦК України Загальними засадами цивільного законодавства є: справедливість, добросовісність та розумність.

Отже, принцип повного відшкодування витрат на професійну правничу допомогу стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, ґрунтується на загальних принципах справедливості та розумності в правовій системі.

Колегія суддів вважає, що покладення на позивача понесених ТОВ Агрокомплекс "Узин" витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції за конкретних обставин у даній справі не буде відповідати одному із основних принципів цивільного судочинства - справедливості та розумності, враховуючи наявність виняткових особливих обставин, які стали підставою для відмови у задоволенні позову.

З матеріалів справи вбачається, що в серпні 2018 року позивач - ТОВ "Олійникова Слобода" звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

1) визнати недійсним договір оренди землі №б/н від 05.03.2018, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Узин" (далі - ТОВ "Узин"), щодо земельної ділянки, площею 2,3362 га, з кадастровим номером: :03:003:0058;

2) скасувати рішення державного реєстратора КП Великодимерської селищної ради "Комунальна служба реєстрації речових прав" Мироненко Ю. Ю. про державну реєстрацію права оренди, індексний номер 40134901 від 15.03.2018 та припинити за ТОВ "Узин" право оренди на земельну ділянку, площею 2,3362 га, з кадастровим номером: :03:003:0058, яке виникло на підставі договору оренди № б/н від 05.03.2018.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено будь-яких порушень закону при укладенні Договору оренди земельної ділянки №б/н від 05 березня 2018 року, у зв`язку з чим підстав визнавати його недійсним немає. Суд також виходив з того, що сплив строку, який передбачено ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не є підставою для відмови у державній реєстрації прав, а на момент ухвалення рішення державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба речових прав» Мироненко Ю. Ю., індексний номер: 40134901 від 15 березня 2018 року, в Державному реєстрі прав на нерухоме майно запис про право оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0058, що знаходиться в межах Оліниково-Слобідської сільської ради у ТОВ «Олійникова Слобода», був скасований.

Апеляційний суд не погодився з такими висновками суду першої інстанції. Постановою Київського апеляційного суду від 27 березня 2024 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з інших підстав.

Зі змісту постанови від 27.03.2024 вбачається, що апеляційним судом встановлено доведення позивачем його порушеного права, але скасовано рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що на день винесення судом апеляційної інстанції постанови закінчився строк дії первинного договору оренди, термін якого сплив 14 серпня 2023 року, тому пред`явлений позов є не ефективним способом захисту. Таке судове рішення ухвалено судом апеляційної інстанції з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у справі з аналогічними обставинами, що є обов`язковим для всіх судів у відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Також з матеріалів справи вбачається, що закінчення строку дії первинного договору оренди, що в свою чергу потягло ухвалення апеляційним судом нового судового рішення про відмову в задоволенні позову, відбулося з незалежних від позивача та від апеляційного суду, який переглядав справу, обставин.

Так, матеріалами справи підтверджується, що після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Олійникова Слобода" від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 18 жовтня 2022 року до апеляційного суду надійшла заява, в якій остання повідомила, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 (том 3, а. с. 245-246).

19 жовтня 2022 року адвокат ТОВ "Агрокомплекс "Узин" - Миколюк М. Д. подав клопотання про зупинення провадження у справі до залучення правонаступників відповідача ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року було зупинено провадження у даній справі до залучення до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_1 , оскільки правовідносини допускають правонаступництво.

Протягом тривалого часу судом апеляційної інстанції надсилалася запити у відповідні органи за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 для встановлення його правонаступників та залучення їх до участі у справі. Також судом апеляційної інстанції було зобов`язано учасників справи з`ясувати відомості про правонаступників ОСОБА_1 та подати їх до суду апеляційної інстанції.

26 липня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла відповідь від Узинської державної нотаріальної контори про те, що спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , в Узинській державній нотаріальній конторі не відкривалася.

13 грудня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла відповідь від Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області про те, що за адресою місця реєстрації померлого ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала його мати ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

12 лютого 2024 року ТОВ "Агрокомплекс "Узин" надало доказ, а саме довідку про коло спадкоємців №56/02-4 від 22.01.2024, в якій зазначено, що правонаступником ОСОБА_6 є її син ОСОБА_2 .

В судовому засіданні 27 лютого 2024 року Київським апеляційним судом ухвалено надіслати запит про витребування копії спадкової справи після смерті ОСОБА_6 .

На запит суду 13 березня 2024 року від державного нотаріуса Узинської державної нотаріальної контори Малькевич Л. В. надійшла копія спадкової справи після смерті ОСОБА_6 із якої встановлено, що спадкоємцем ОСОБА_6 є її син ОСОБА_2 , а також є спадкоємцем відповідача ОСОБА_1 . Після цього ОСОБА_2 залучено до участі у справі в якості правонаступника відповідача ОСОБА_1 та викликано в судове засідання.

Сукупний аналіз наведених обставин вказує на те, що до 13 березня 2024 року були відсутні відомості про правонаступника померлого відповідача ОСОБА_1 .

З наведеного також слідує, що правонаступника відповідача ОСОБА_1 було залучено до участі у справі вже після закінчення строку дії первинного договору оренди, термін якого сплив 14 серпня 2023 року.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що смерть відповідача ОСОБА_1 та залучення його спадкоємця до участі у справі є тією особливою обставиною, яка призвела до спливу строку дії первинного договору та як наслідок призвело до відмови в задоволенні позову.

З урахуванням всього вищевикладеного, а також беручи до уваги європейські стандарти, щодо відшкодування витрат понесених стороною під час розгляду справи, згідно яких законодавець не може передбачити певних обставин кожної справи, колегія суддів приходить до висновку, що за наявності вище встановлених виняткових особливих обставин у даній справі покладення на позивача понесених відповідачем ТОВ "Агрокомплекс "Узин" витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції буде знаходитися поза розумним глуздом.

Таким чином, зважаючи на принцип розумності, колегія суддів вважає, що витрати ТОВ "Агрокомплекс "Узин" на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню позивачем, оскільки позивачу судом апеляційної інстанції відмовлено в задоволенні позовних вимог не з підстав їх недоведеності та необґрунтованості, а внаслідок виникнення особливих обставин (тривалий строк перебування справи в суді внаслідок смерті відповідача та виконання судом вимог норм процесуального права щодо залучення до участі у справі правонаступників відповідача, та закінчення строку дії первинного договору оренди, під час перебування справи в суді), які не залежали від волі позивача.

Колегія суддів також вважає, що за таких обставин покладення на позивача понесених ТОВ "Агркомплекс "Узин" витрат на правничу допомогу не відповідатиме принципам справедливості, добросовісності та розумності, який закріплено в п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Таким чином, за наявності виняткових особливих обставин у даній справі витрати на оплату правничої допомоги, понесені відповідачем ТОВ "Агрокомплекс "Узин", не можуть бути покладені на позивача, незважаючи на те, що в задоволенні позову позивачу відмовлено.

За приписами статті 270 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення без задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 140, 141, 268, 270, 389 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Узин" про ухвалення додаткового рішення - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

А. М. Стрижеус