Провадження №2-п/337/45/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 22.05.2024 у цивільній справі ЄУН 337/1715/24 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2024 по цивільній справі за позовом АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду даної справи, у зв`язку з чим не мав можливості надати заперечення проти позовних вимог. Так, позивачем належними та допустимим доказами не доведено (не надано виписки по картковим рахункам) факт перерахування грошових на рахунок та наявність заборгованості на момент звернення до суду з позовом, Публічна пропозиція АТ «ПУМБ» ним не підписана, умови нарахування відсотків є несправедливими. Також зазначає, що листом Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію РФ проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022. Зазначені обставини до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин Крім того, у п 18 розд. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України вказано, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Також зазначає, що заочне рішення не отримував, і лише 05.08.2024 ознайомився в у суді з матеріалами справи, що є підставою для поновлення строку звернення з заявою про перегляд заочного рішення.

Просить скасувати заочне рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22.05.2024 по даній справі та призначити справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.08.2024 ОСОБА_1 поновлено строк подання заяви про перегляд заочного рішення, прийнято його заяву про перегляд заочного рішенняґ до судового розгляду, призначено судове засідання.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення підтримав з підстав, викладених в ній, просить її задовольнити.

Представник АТ «Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Враховуючи, що неявка осіб, належних чином повідомлених про дату, час та місце засідання, у відповідності до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви, суд вважає можливим провести судове засідання у відсутність представника АТ «Перший Український Міжнародний Банк».

Вислухавши доводи заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Відповідно до ч.6 п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання без поважних причин відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, або від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, а також не надійшов відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно із положеннями ст.285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином заочне рішення підлягає скасуванню за наявності двох умов разом:

1) якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин;

2) докази, на які посилається відповідач мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Поважними причинами, як правило, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для здійснення особою своїх процесуальних прав.

Судом встановлено, що 25.03.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшов позов АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №601 від 22.05.2018 в загальній сумі 101761,29 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 55436,19 грн., заборгованості за процентами 46325,10 грн.

Серед іншого до позовної заяви долучено копію опису вкладення до листа та список згрупований відправлень з яких вбачається, що 18.03.2024 позивачем відповідачу ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , надіслано в паперовому вигляді позовну заяву з додатками (арк.5-8).

27.03.2024, на підставі ч.6 ст.187 ЦПК України, судом отримано Витяг з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_1 , відповідно до якого він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (арк.107).

Ухвалою суду від 28.03.2024 у справі за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін на 25.04.2024 о 13.30 год. (арк.108).

Копія ухвали про відкриття провадження від 28.03.2024, витяг про права та обов`язки учасника справи, судова повістка про виклик до суду були надіслані відповідачу ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем його проживання, проте поштове відправлення було повернуто17.04.2024 із зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання» (арк.109,111, 114).

25.04.2024 у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, розгляд справи було відкладено на 22.05.2024 11.30 год. (арк.115).

Відповідачу ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем його проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення повторно були направлені копія ухвали про відкриття провадження від 28.03.2024, витяг про права та обов`язки учасника справи, судова повістка про виклик до суду, проте поштове відправлення було повернуто 03.05.2024 із зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою» (арк.119).

В судове засідання відповідач не прибув, повідомлень про причини неявки, відзиву на позовну заяву або зустрічного позову, клопотань про відкладання розгляду справи, відповідач до суду не подавав.

22.05.2024 Хортицьким районним судом міста Запоріжжя у цивільній справі за позовом АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалено заочне рішення, позов було задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк», заборгованість за кредитним договором № 601 від 22.05.2018 в сумі 101761,29 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., усього 104183,69 грн.

22.05.2024 копія заочного рішення була направлена відповідачу ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем його проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте поштове відправлення повернуто 13.06.2024 із зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання» (арк.126).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що відповідач ОСОБА_1 , який має зареєстроване місце проживання, двічі повідомлявся судом про час та місце розгляду справи в порядку, встановленому законом, зокрема шляхом направлення йому судових повісток рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , яка зазначена також у його заяві про перегляд заочного рішення. Відомостей про зміну місця проживання відповідача суду не надавалось. При цьому, процесуальні документи ним не отримувались та повертались до суду без вручення. В поданій заяві відсутнє будь-яке обґрунтування підстав неотримання відповідачем направлених процесуальних документів.

Звертаючись із заявою про перегляд заочного рішення суду, відповідач ОСОБА_1 не зазначив жодних поважних (об`єктивно непереборних) причин неможливості отримання ним судових викликів за місцем свого проживання та відповідно причин неявки в судове засідання. Посилання на відповідні докази в заяві відсутні.

Сам по собі факт неотримання відповідачем судових повісток за місцем проживання, без з`ясування дійсних, об`єктивно непереборних причин, які перешкоджали йому отримати їх та реалізувати свої процесуальні права, неможна вважати поважною причиною неприбуття в судове засідання та/або неповідомлення причин неявки.

Отже, відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про судовий розгляд зазначеної цивільної справи та в силу п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що йому був вручений судовий виклик.

Враховуючи, що відповідач належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, відзиву на позов не подав, причини неявки не повідомив, представник позивача у позовній заяві зазначив про можливість розгляду справи у відсутність представника Банку та про відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення у справі, а також враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, суд вирішив можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.

Таким чином, наведені у заяві про перегляд заочного рішення доводи про те, що відповідача ОСОБА_1 не було повідомлено належним чином про розгляд даної цивільної справи є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, розглядаючи другу умову для скасування заочного рішення, суд виходить з того, що за змістом ст. 285, 288 ЦПК України, відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення повинен зазначити такі обставини та надати такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку.

Дослідивши зміст заяви про перегляд заочного рішення та додані до неї документи, матеріали справи, виходячи із суті та характеру спірних правовідносин, суд вважає, що відповідачем ОСОБА_1 не наведено достатніх доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, які не було враховано судом при ухваленні заочного рішення і які б в результаті вплинули на інакше вирішення даного позову.

Заперечення відповідача ОСОБА_1 щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовані тим, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності заборгованості та її розміру, публічна пропозиція АТ «ПУМБ» разом з додатками відповідачем не підписувалась, умови нарахування відсотків є несправедливими.

В той же час, ставлячи під сумнів ці обставини, відповідач не зазначив жодних наявних саме у нього доказів, які стосуються цих обставин та могли б вплинути на судове рішення у справі, або обставин, які унеможливили подання ним таких доказів.

Суд вважає, що таке обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодженням з винесеним рішенням по суті та є обґрунтуванням апеляційної скарги.

Посилання в заяві про перегляд заочного рішення на введення в Україні воєнного стану як на форс-мажорну обставину, яка звільняє від обов`язку виконувати кредитні зобов`язання, є неспроможними.

Сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу (постанова Об`єднаної палати Верховного суду від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17).

Належних і допустимих доказів на підтвердження факту неможливості виконувати обов`язок з погашення кредиту через введення воєнного стану відповідач суду не надав, лише лист торгово-промислової палати від 28.02.2022 не є достатньою підставою для висновку про наявність підстав для скасування заочного рішення у зв`язку з наявністю обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Твердження ОСОБА_1 , що він перебуває у скрутному матеріальному становищі, не працевлаштований, має нестабільний дохід, має на утриманні малолітню дитину, не свідчать про наявність підстав для скасування заочного рішення через наявність обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки чинне законодавство не передбачає можливості звільнення позичальника з цих підстав від обов`язку з виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором.

Водночас, суд вважає необхідним роз`яснити, що відповідно до діючого законодавства (ст.435 ЦПК України), за заявою сторони суд може відстрочити або розстрочити виконання рішення за наявності обставин, що істотно ускладнюють його виконання або роблять його неможливим за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Доводи про те, що в силу п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, на час дії воєнного стану позичальник звільняється від наслідків прострочення виконання зобов`язання, не заслуговують на увагу, оскільки вказаний пункт не передбачає звільнення позичальників від обов`язку сплати кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, а стосується звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов`язання, а такі вимоги позивачем не заявлялись.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що в даному випадку відсутня така обов`язкова умова для скасування заочного рішення, як наявність доказів в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Водночас, у відповідності до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), №28342/95, п. 61).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, як неправильне застосування судом норм матеріального та/або процесуального права, буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

На підставі викладеного заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом. У цьому разі, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. 223, 280, 285, 287, 288 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 22.05.2024 у цивільній справі ЄУН 337/1715/24 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Заочне рішення суду може бути оскаржено в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення даної ухвали.

Повний текст ухвали складено 12 вересня 2024 року.

Суддя М.В.Сидорова