Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2024 р. Справа153/687/24

Провадження2/153/166/24-ц

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л.В.

сторони та інші учасники справи: позивач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу №153/687/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, в якій просила встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ямпіль Вінницької області, являється її прадідом по лінії батька; визнати за нею - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , який на підставі Свідоцтва про право особистої власності від 01.10.1966 року належав до дня смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ямпіль Вінницької області. Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ямпіль Вінницької області помер її прадід по лінії батька ОСОБА_4 . Після укладення шлюбу позивач своє прізвище « ОСОБА_5 » змінила на « ОСОБА_6 ». Позивач вказує, що її батьком є відповідач по справі - ОСОБА_3 . Дідом позивача є ОСОБА_7 , бабою є ОСОБА_8 , які є батьками її батька ОСОБА_3 . Батьками бабусі позивача - ОСОБА_9 є - батько ОСОБА_10 та мати ОСОБА_11 , які відповідно по кровній спорідненості є їй прадідом і прабабою. Після смерті прадіда ОСОБА_4 відкрилась спадщина на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , який належав останньому на підставі свідоцтва про право власності від 01.10.1966. Вартість спадкового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 514241,88 грн. Позивач вказує, що на підставі ч.4 ст.1268 ЦК України вона є такою, що фактично прийняла спадщину за законом після смерті прадіда ОСОБА_4 , оскільки на день смерті останнього їй виповнилось 11 років, тобто була малолітньою особою. Окрім цього, на день смерті прадіда ОСОБА_4 вона постійно проживала з останнім в його ж будинку по АДРЕСА_2 , де він проживав до дня смерті. Позивач зазначає, що в нотаріальному порядку оформити спадщину після смерті прадіда ОСОБА_4 не має можливості у зв`язку із тим, що нотаріус їй відмовив, пояснивши, що відсутні докази родинних стосунків між нею та прадідом ОСОБА_4 , а також відсутні письмові докази її фактичного вступу у спадщину. Окрім цього, у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок, збережена лише копія, що також унеможливлює оформлення спадщини у нотаріуса, та свідчить про реальну перешкоду оформити спадщину в нотаріальному порядку, а тому вона вимушена звернутись до суду із вказаним позовом. В частині з`ясування обставин та позовних вимог щодо родинних відносин, то позивач звертає увагу на те, що дійсно у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 виданого 02.02.2011 прізвище прадіда зазначено як « ОСОБА_12 », що не співпадає із прізвищем зазначеним у свідоцтві про народження баби ОСОБА_13 , де прізвище прадіда - батька її бабусі ОСОБА_13 зазначено як « ОСОБА_14 », що свідчить про відмінність прізвища однієї і тієї ж померлої особи. Тому, просить суд встановити факт родинних стосунків та визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, 17.05.2024 за вхід.№3197 (а.с.55-56) та 20.05.2024 за вх..№3205 (а.с.57-58) разом із копією паспорту подала заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені до неї вимоги визнає, не заперечує проти успадкування її онучкою ОСОБА_1 спадкового майна - житлового будинку із надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , після смерті її батька (прадіда позивача по батьковій лінії) ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Ямпіль Вінницької області.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, 17.05.2024 за вхід.№3196 (а.с.53-54) та 20.05.2024 за вх..№3206 (а.с.59-60) разом із копією паспорту подав заяву про розгляд справи без його участі. Заявлені до нього вимоги визнає, не заперечує проти успадкування його дочкою ОСОБА_1 спадкового майна - житлового будинку із надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , після смерті його діда (прадіда позивача по батьковій лінії) ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Ямпіль Вінницької області.

У відповідності із ч.1 ст.223, п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України суд має підстави для розгляду справи у відсутність належним чином повідомлених відповідачів.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Заяви, клопотання: заява позивача про допит свідків (а.с.39); клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи письмових доказів (а.с.40), заяви відповідачів про визнання заявлених вимог та розгляд справи за їх відсутності (а.с.53-60), клопотання позивача про збільшення позовних вимог (а.с.62).

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 28 травня 2024 року на 09 годину 00 хвилин (а.с.28-30), задоволення клопотання позивача про виклик свідків, задоволення клопотання позивача про збільшення позовних вимог, про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами та без виходу суду до нарадчої кімнати.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із показань свідка ОСОБА_15 та ОСОБА_16 даних ними у судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є прадідом по батьківській лінії позивача ОСОБА_1 . Їм це відомо, так як ОСОБА_17 є бувшою свахою відповідачки, а ОСОБА_15 є сусідкою.

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України, (а.с.4) судом встановлено, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Ямпіль Вінницької області.

Із копії свідоцтва про шлюб виданого 08.08.2021 (а.с.5) судом встановлено, що ОСОБА_18 08.09.2021 зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Із копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 05.06.2015 (а.с.6) судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Ямпіль Вінницької області народилася ОСОБА_6 , батьками якої записані: ОСОБА_3 та ОСОБА_20 .

Із копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 21.10.1978 (а.с.7) судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Ямпіль Вінницької області народився « ОСОБА_21 » (рос.мова), батьками якого записані « ОСОБА_22 » та « ОСОБА_23 » (рос.мова).

Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 15.05.1977 (а.с.8) судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 « ОСОБА_22 » (рос.мова) зареєстрував шлюб із « ОСОБА_24 » (рос.мова), після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_24 » (рос.мова).

Із копії свідоцтва про народження від 18.06.1957 (а.с.9) судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 в місті Ямпіль Вінницької області народилася « ОСОБА_24 » (рос.мова) батьками якої записані « ОСОБА_26 » (рос.мова) та « ОСОБА_27 » (рос. мова).

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02.02.2011 (а.с.10) судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Ямпіль Ямпільського району Вінницької області помер ОСОБА_4 .

Із копії свідоцтва про право особистої власності від 01.10.1966 (а.с.11) судом встановлено, що « ОСОБА_26 » (рос.мова) на праві особистої власності належить 100 % домоволодіння по АДРЕСА_3 .

Із копії інвентаризаційної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.12-16) судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_10 .

Із копії довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 23.01.2024 (а.с.17-18) судом встановлено, що оціночна вартість об`єкта оцінки - житлового будинку по АДРЕСА_2 складає 514241,88 грн.

Із акту обстеження від 10.05.2024 (а.с.41) судом встановлено, що в помешканні по АДРЕСА_2 на даний час проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зі слів сусідів ОСОБА_28 та ОСОБА_15 у вище вказаному домоволодінні постійно проживала на день смерті разом із прадідом ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його правнука ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка і на даний час там проживає зі своїм чоловіком ОСОБА_18 .

Вказані докази є належними та допустимими, відповідають вимогам ст.ст.76-80 ЦПК України, тобто є належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Оцінюючи усі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

У відповідності із п.7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення фактів родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Оцінюючи усі докази, суд вважає доведеними обставини, на які посилається позивач, а саме дійсно, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 являється прадідом ОСОБА_1 по батьківській лінії, а також суд вважає доведеним, що Свідоцтво про право власності на житловий будинок видане на ім`я « ОСОБА_26 » (рос.мова) дійсно видано та належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Ямпіль Ямпільського району Вінницької області.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження дослідженими письмовими доказами та показами свідків, які не суперечать між собою. Встановлення факту має для позивача юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації її права на спадщину, що відкрилася після смерті прадіда по батьківській лінії.

З урахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованими доводи позивача і має підстави для задоволення цих заявлених вимог.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті прадіда ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Ст.1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ст.1265 ЦК України).

За ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Тобто, особи, які за віком визнані частково дієздатними або не повністю дієздатними (малолітні, неповнолітні) а також особи, що визначені недієздатними або обмежено дієздатними за рішенням суду вважаються такими, що прийняли спадщину незалежно від сумісного проживання, крім випадків відмови від спадщини їх представників та згоди на відмову від спадщини органів опіки і піклування.

Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємицею п`ятої черги за законом і вона прийняла спадщину в порядку ч.4 ст.1268 ЦК України.

Як зазначила позивач, після смерті ОСОБА_4 у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок, окрім того вона була неповнолітньою. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач не має можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняла спадщину юридично, в порядку ч.4 ст.1268 ЦК України і в даний час (по досягненню нею повноліття) вона фактично управляє та володіє спадковим майном (зберігає копії правовстановлюючих документів на житловий будинок, розпоряджається щодо його цільового використовування, сплачує комунальні послуги тощо).

Відповідачі по справі на спадщину не претендують, не заперечують, щоб спадщину прийняла позивач.

Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч.4 ст.1268 ЦК України.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на житловий будинок з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.4 ст.1268 ЦК України.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Враховуючи ту обставину, що ніхто із спадкоємців померлого не претендує на спадщину після його смерті, позивач не має можливості в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину, так як відсутні документи, що посвідчують право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, видані на ім`я спадкодавця, а тому суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Невизнане право позивача на спадщину підлягає судовому захисту шляхом визнання цього права.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 315, 351, 352, 354, 355 ЦПК України і на підставі ст.ст. 328, 1216, 1217, 1258, 1266, 1268 ЦК України, Конституцією України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ямпіль Ямпільського району Вінницької області являється прадідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , по батьківській лінії.

Встановити факт, що Свідоцтво про право особистої власності на будову видане на ім`я « ОСОБА_26 » (рос.мова) дійсно видано та належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Ямпіль Ямпільського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на житловий будинок із надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті прадіда ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ямпіль Ямпільського району Вінницької області.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий Т. В. Гаврилюк