Справа № 946/2706/24
Провадження № 2/946/2209/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2024 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт його спільного проживання разом з батьком ОСОБА_4 на день відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 2,052 га, яка розташована на території Першотравневської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 854118, виданий 21.12.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00068), кадастровий номер - :01:002:0374.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , за життя спадкодавець залишив заповіт на користь позивача, спадщину позивач прийняв шляхом постійного проживання за однією адресою зі спадкодавцем, однак письмовою відповіддю державного нотаріуса Горючкіною О.М. йому було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_4 у зв`язку з пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини та відсутність доказів спільного проживання разом з спадкодавцем.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача у судовому засіданні підтримала позов та просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, якою позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив провести розгляд справи за його відсутності.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили той факт, що з січня 2016 року позивач ОСОБА_2 переїхав до свого батька доглядати за ним та проживали разом з батьком ОСОБА_4 , по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 з ними не проживав.

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вислухавши представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 2,052 га, яка розташована на території Першотравневської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 854118, виданого 21.12.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00068, кадастровий номер - :01:002:0374.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 12.07.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 07.05.2002 року секретарем Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в книзі нотаріальних дій за № 21, ОСОБА_4 заповів все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що за законом він матиме право ОСОБА_3 ОСОБА_2 .

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77144127 від 29.05.2024 року, наданої держаним нотаріусом Горючкіною О.М., заповіт ОСОБА_4 від 07.05.2002 року, зареєстрований за № 21 не змінювався та не скасовувався.

При цьому матеріали справи не містять доказів, що син спадкодавця - ОСОБА_3 звертався із заявою про прийняття спадщини або проживав разом із спадкодавцем.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлено, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено показами свідків, тобто вважається таким, який прийняв спадщину, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської держаної нотаріальної контори Одеської області Горючкіної О.М. № 361/02-14 від 19.03.2024 року було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_4 у зв`язку з пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини та відсутність доказів спільного проживання разом з спадкодавцем.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНКОПП - НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНКОПП - НОМЕР_3 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 на день відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНКОПП - НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 2,052 га, яка розташована на території Першотравневської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 854118, виданий 21.12.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00068), кадастровий номер - :01:002:0374.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.07.2024 року.

Суддя: О.Я.Присакар