З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Сидоренко І.О.,
секретаря судового засідання Зубкова В.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулася з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є власником 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 20.08.2018 року та 23.12.2023 року. На іншу 1/4 частку вищезазначеної квартири свідоцтво про право на спадщину за законом ще не видано. Спадкоємцем, який згідно ст. 1241 ЦК України повинен оформити спадщину на цю частку квартири є громадянка ОСОБА_4 . Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 травня 2019 року ОСОБА_4 визнана безвісно відсутньою. У вищевказаній квартирі була зареєстрована невістка позивача, дружина померлого брата позивача, відповідачка по справі ОСОБА_3 . 01 квітня 2015 року ОСОБА_3 заявила, що вона виїжджає з квартири АДРЕСА_1 . До виїзду позивач неодноразово просила відповідачку знятися з реєстрації в належній їй 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 . Позивач змушена нести витрати на оплату комунальних послуг з розрахунку на відповідача, позбавлена можливості використати своє право на отримання субсидії. Оскільки відповідачка добровільно вибула на інше місце проживання і не проживає в належній позивачу квартирі АДРЕСА_1 , то вона втратила право користування вищевказаною квартирою і повинна бути знятися з реєстрації по цієї квартирі.
Просить суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, пояснила, що відповідач є колишньою дружиною її рідного брата, який помер у 2016 році. Відповідач давно не проживаю в квартирі АДРЕСА_1 , а визнання ОСОБА_3 особою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно для того, щоб виписати її з місця проживання для отримання субсидії.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
Допитана у якості свідка ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_1 , остання проживає разом зі своєю донькою за адресою: АДРЕСА_2 . Більше нікого за даною адресою не проживає. Відповідач ОСОБА_3 їй невідома, та її ніколи не бачила.
Допитана у якості свідка ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_1 , остання проживає разом зі своєю донькою за адресою: АДРЕСА_2 . Більше нікого за даною адресою не проживає. Відповідач ОСОБА_3 їй взагалі невідома, та її ніколи не бачила.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 серпня 2018 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Алперіною О.Ю., ОСОБА_1 на праві спільної часткової приватної власності належить 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 .
Право власності на вищезазначену частку квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується відповідним Витягом від 21.08.2018 року.
Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 грудня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Бігун В.В., ОСОБА_1 на праві спільної часткової приватної власності належить 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 .
Право власності на вищезазначену частку квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, що підтверджується відповідним Витягом від 25.12.2023 року.
Як видно з дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 479/2016, заведеної державним нотаріусом Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Макаровою Н. після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , як особа, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_7 , однак Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 не отримала.
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06.05.2019 року ОСОБА_4 з 01 квітня 2015 року визнано безвісно відсутньою.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є власником 3/4 часток квартири, право користування якою просить позбавити відповідача, інші власники на теперішній час відсутні.

Згідно з Витягом відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської військової адміністрації № 20-16/6-696 від 22.09.2023 року, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 3/4 квартири, право користування якою просить позбавити відповідача; відповідач ОСОБА_3 не проживає в квартирі без поважних причин, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 263-265, 280 ЦПК України ст. 150 ЖК України ст.ст. 317, 319, 405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер не відомий, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Повний текст рішення виготовлений 17 травня 2024 року.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко