Справа № 446/2567/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2024 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

секретар судовго засідання Карпа Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, боржник ОСОБА_1 , стягувач Акціонерне товариство "Таскомбанк" про визначення частки майна боржника,

встановив:

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. звернувся до суду з поданням, в якому просить визначити, що боржнику ОСОБА_1 належить на праві власності 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 .

Клопотання обгрунтовано тим, що на виконанні в приватного виконавця перебуває виконавче провадження №69718563 від 24.08.2022, яке відкрите на підставі виконавчого листа №446/2567/15ц, що виданий 19.07.2022 Верховним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Таскомбанк" заборгованість за договором кредиту в сумі 66744,72 доларів США. У ході виконавчого провадження встановлено, що у боржника ОСОБА_1 відсутні кошти для повернення боргу. Тавкож встановлено, що ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , транспортних засобів за боржником не зареєстровано. Враховуючи те, що рішення суду не виконано, майна для опису та арешту боржник не пред`явив, з метою виконання рішення суду, беручи до уваги майновий стан боржника, суму боргу згідно з виконавчим документом, наявність у боржника на праві спільної сумісної власності житлової квартири, є підстави для звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить боржнику. У зв`язку з цим, приватний виконавець просить визначити частку майна боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а саме вказаній вище квартирі.

Приватний виконавець Білецький І.М. в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримав.

Представник стягувача АТ "Таскомбанк" в судове засідання також не з`явився, також через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, просив подання задовольнити.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленний про день, час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 2 ст. 443 ЦПК України, неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, тому суд розглядає справу за відсутності цих учасників справи.

Водночас, оскільки учасники справи в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подання приватного виконавця та додані до нього матеріали, суд встановив такі обставини справи.

Як видно з постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 24.08.2022 ВП № 69718563, ним відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №446/2567/15ц, що виданий 19.07.2022 Верховним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 на користь АТ "Таскомбанк" заборгованість за договором кредиту в сумі 66744,72 доларів США.

У ході виконавчого провадження встановлено, що у боржника ОСОБА_1 відсутні кошти для повернення боргу.

Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області 21.12.2023 за №256940 здійснено виклик боржника ОСОБА_1 щодо сплати боргу або надання підтверджуючих документів про сплату, надання перелічених документів.

Однак, боржник на виклик приватного виконавця не з`явився.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України випливає, що за боржником незареєстровано транспортні засоби.

Згідно з інформаційної довідки від 03.01.2024 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником ОСОБА_1 зареєстровано право спільної сумісної власності на 1/4 частки в квартирі АДРЕСА_1 .

Приватний виконавець Білецький І.М. звернувся до суду з поданням в якому просить вирішити питання про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 у майні - житловій квартирі, якою він на праві спільної сумнісної власності володіє спільно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Вирішуючи це питання, суд виходить з таких мотивів та норм закону.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон 1404-VIII), заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч.6 ст. 48 Закону 1404-VIII, стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом (ст. 50 Закону 1404-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Суд встановив, що підставою звернення приватного виконавця до суду із цим поданням є те, що бездіяльність боржника ускладнює виконання рішення та на переконання приватного виконавця є необхідність у визначенні частки у нерухомому майні боржника ОСОБА_1 - у квартирі АДРЕСА_1 , оскільки таке майно вважається спільною сумісною власністю і з нього може бути виділена частка боржника ОСОБА_1 , яка складає 1/4 частки в праві власності на цю квартиру.

Згідно зі ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Суд встановив, що згідно з інформаційною довідкою від 03.01.2024 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником ОСОБА_1 зареєстровано право спільної сумісної власності на 1/4 частки в квартирі АДРЕСА_1 .

Відтак, враховуючи те, що вказана вище квартира є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , тому суд дійшов висновку про обґрунтованість подання приватного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Доказів того, що між боржником та іншими співвласниками були домовленості щодо іншого розподілу часток в праві спільної сумісної власності, суду не надано.

Таким чином, виходя з рівності часток у майні, що належить на праві спільної сумісної власності, частка боржника ОСОБА_1 , у нерухомому майні - в квартирі АДРЕСА_1 , що належить йому на праві спільної сумісної власності, складає 1/4 частки.

Велика Палата Верховного Суду 15 січня 2020 року по справі № 367/6231 /16-ц зазначила, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

А Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 року у справі № 464/2227/17 зазначив, що задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно із іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності є необхідним для здійснення виконавчого провадження і визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання не є звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу з боржника, який немає іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, а тому подання приватного виконавця підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 18, 258-260, 443 ЦПК України, суд

ухвалив:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, боржник ОСОБА_1 , стягувач Акціонерне товариство "Таскомбанк" про визначення частки майна боржника - задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , належить 1/4 частки в праві власності на нерухоме майно - житлової квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Ухвала суду складена та підписана 15.01.2024.

Суддя Т.І.Котормус