Справа № 128/3323/21
РІШЕННЯ

Іменем України

29.05.2024 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Фольварковій Н.О.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частки нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаною позовною заявою, яку обґрунтували тим, що в АДРЕСА_1 знаходиться будинковолодіння, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Вказане нерухоме майно належало колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на будинковолодіння, виданим 13.02.1990 виконкомом Комарівської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Вінницької районної Ради народних депутатів від 19.05.1988 року №128 та довідкою №2-1052 від 26.12.2019 виданою виконкомом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області та зареєстровано за ним Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», що підтверджується довідкою КП «Вінницьке ОБТІ» №13 від 28.11.2019.

Вказують, що оскільки, вказаний будинок відносився до суспільної групи «колгоспний двір» незалежно від того, за ким він був зареєстрований, власність у ньому мали усі його члени. При цьому, окремої реєстрації належних часток за членам колгоспного двору у період його існування законодавством не передбачалось, а записи в погосподарських книгах визнавалися актами органів влади (публічними актами), що підтверджують право приватної власності.

Зазначають, що станом на 15 квітня 1991 року - ОСОБА_5 був головою господарства, а членами господарства - ОСОБА_6 (дружина), ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_2 (зять) та ОСОБА_7 (онука), що підтверджується записом в погосподарській книзі № 6 за 1991-1995 рік.

Позивачі вказують, що з колгоспного двору вони вибули 10.11.2015, про що зроблено відповідну відмітку в погосподарській книзі №4 на 2011-2015 роки, і з того часу проживали окремо. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , і після її смерті відкрилась спадщина на належну їй, як члену колишнього колгоспного двору 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями.

Із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася ОСОБА_1 дочка померлої, а чоловік померлої ОСОБА_5 та син померлої ОСОБА_4 , того ж дня подали заяви про відмову від належної їм частки у спадщині на користь ОСОБА_1 , таким чином, після смерті ОСОБА_6 належна їй 1/5 частки у майні колгоспного двору перейшла до її дочки - ОСОБА_1 , як єдиної спадкоємиці, внаслідок чого частка ОСОБА_1 у майні колгоспного двору збільшилась на 1/5 частки та склала 2/5 частки.

Також вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер голова колгоспного двору, якому також належала 1/5 частки - ОСОБА_5 , з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилась після смерті батька відповідач звернувся із відповідною заявою до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Нідзельської І.Є., однак постановою приватного нотаріуса від 25.02.2020 №62/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що спадковий житловий будинок відноситься до категорії колгоспних дворів та з наданих документів неможливо встановити, яка частка будинку належала померлому. При цьому ОСОБА_1 , вказаному приватному нотаріусу 01.08.2019 подано заяву, якою вона відмовилася від належної їй частки спадкового майна за законом, яка залишилися після смерті батька ОСОБА_5 .

Зазначають, що оскільки відповідачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, він звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом в цілому на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03.06.2021 по справі №128/144/21 позов відповідача задоволено частково та визнано за ним право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала його батьку ОСОБА_5 .

Таким чином, вважають, що кожен з них має право на 1/5 частини будинковолодіння, окрім ОСОБА_1 , частка якої у даному будинковолодінні збільшилась до 2/5 частин, за рахунок отримання у спадщину 1/5 частку у майні колгоспного двору, належну ОСОБА_6 .

Крім цього, вказують, що до 15.04.1991 виникнення права власності на майно колгоспного двору не залежало від реєстрації цього права, однак, на даний час таке право ніким не визнається, хоча вони є власниками відповідних часток у майні колишнього колгоспного двору, але вільно розпорядитися належним їм майном можливості не мають, саме через відсутність належного підтвердження їхніх прав, у зв`язку із чим просять суд:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які згідно відомостей технічного паспорту, виготовленого КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 13.03.2020, складається з житлового будинку загальною площею 78,7 м2, позначений під літерою «А», прибудови під літерою «А1», веранди під літерою «а», ганку з козирком, літньої кухні під літерою «Б», погріба з шиєю під літерою «п/Б», сарая під літерою «б», сарая під літерою «В», навіса під літерою «в2», гаража під літерою «Д», погріба під літерою «п/Д», сарая під літерою «Е», літнього душу під літерою «е», огорожі №1, хвіртки №2, воріт з хвірткою №3,4, хвіртки №5 та криниці№6(К);

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які згідно відомостей технічного паспорту, виготовленого КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 13.03.2020, складається з житлового будинку загальною площею 78,7 м2, позначений під літерою «А», прибудови під літерою «А1», веранди під літерою «а», ганку з козирком, літньої кухні під літерою «Б», погріба з шиєю під літерою «п/Б», сарая під літерою «б», сарая під літерою «В», навіса під літерою «в2», гаража під літерою «Д», погріба під літерою «п/Д», сарая під літерою «Е», літнього душу під літерою «е», огорожі №1, хвіртки №2, воріт з хвірткою №3,4, хвіртки №5 та криниці№6(К);

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які згідно відомостей технічного паспорту, виготовленого КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 13.03.2020, складається з житлового будинку загальною площею 78,7 м2, позначений під літерою «А», прибудови під літерою «А1», веранди під літерою «а», ганку з козирком, літньої кухні під літерою «Б», погріба з шиєю під літерою «п/Б», сарая під літерою «б», сарая під літерою «В», навіса під літерою «в2», гаража під літерою «Д», погріба під літерою «п/Д», сарая під літерою «Е», літнього душу під літерою «е», огорожі №1, хвіртки №2, воріт з хвірткою №3,4, хвіртки №5 та криниці№6(К).

28.05.2024 у судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися, попередньо, через канцелярію суду подали заяви, в яких просили розгляд даної цивільної справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 до судового засідання також не з`явився, попередньо через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

З урахування зазначених заяв, суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності не з`явившихся осіб .

Вивчивши позов, дослідивши наявні докази в справі в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 78 років померла ОСОБА_6 (мати позивачів) в с. Комарів Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 18.07.2016 виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №10 (а.с.59).

Після смерті ОСОБА_6 , із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася дочка померлої ОСОБА_1 (позивач), а чоловік померлої ОСОБА_5 та син померлої (відповідач) подали заяви про відмову від належної їм частки у спадщині на користь ОСОБА_1 .. Таким чином, спадщину після смерті матері позивачів ОСОБА_6 прийняла її дочка (позивач) ОСОБА_1 , в тому числі і 1/5 частку у майні вищезгаданого колгоспного двору (а.с.60,61,62), що також підтверджується копією спадкової справи №431/2016, заведеної Вінницькою районною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 (а.с.99-104).

Також судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 80 років помер ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 11.05.2019 виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №47 (а.с.35).

Після його смерті відкрилася спадщина на відповідне спадкове майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що належав померлому ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 13.02.1990, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької районної ради народних депутатів №128 від 19.05.1988, згідно якого вищевказане домоволодіння належить до колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_5 (а.с.30), що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № від 22.01.2020 (а.с.31) та копією довідки №2-1052 виданої 26.12.2019 виконкомом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області (а.с.49).

Згідно з копією довідки, виданої КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами 13.02.1990 зареєстровано в цілому КП «ВООБТІ» та записано в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 305 за ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 13.02.1990 (а.с.50). Тобто право власності на вказане будинковолодіння зареєстровано на підставі правовстановлюючого документа, яким засвідчено його належність до колгоспних дворів.

Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого КП «ВООБТІ» за замовленням ОСОБА_8 , яка діяла по довіреності від ОСОБА_4 №2 від 14.08.2019, загальна площа будинку становить 78,7 кв.м., житлова площа 46,2 кв.м., допоміжна (підсобна) площа 23,9 кв.м., площа літніх неопалювальних приміщень 8,6 кв.м., паспорт виготовлено станом на 13.03.2020 (а.с.32-34).

Згідно копії звіту про оцінку 4/5 частки житлового будинку літ. «А», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого на замовлення позивачів, ринкова вартість 4/5 часток вказаного будинку, визначена порівняльним підходом, станом на дату оцінки 30.09.2021, без ПДВ складає 90 000 гривень (а.с.23-29).

З копій погосподарських книг виконавчого комітету Комарівської сільської ради вбачається, що станом на 15.04.1991 головою колгоспного двору в АДРЕСА_1 , був ОСОБА_5 , членами колгоспного двору були ОСОБА_6 (дружина), ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_2 (зять), ОСОБА_7 (внучка) (а.с.54-55).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 02.09.2013 виконкомом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, позивач ОСОБА_7 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_9 », актовий запис №19 (а.с.56).

10.11.2015 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 вибули із зазначеного будинку на нове місце проживання (а.с.57-58).

Крім цього, ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 16.12.2021 витребувано у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Нідзельської І.Є. належним чином завірену копію спадкової справи №59/2019, заведену після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.89).

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, 22.12.2021 від приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Нідзельської І.Є. надійшла копія спадкової справи №59/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , з якої убачається, що з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори дійсно звернувся син померлого, відповідач по справі ОСОБА_4 , та отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, при цьому дочка померлого яка є позивачем у даній справі ОСОБА_1 подала заяву про відмову від належної їй частки спадкового майна за законом, що залишилась після смерті батька ОСОБА_5 (а.с.105-152).

Окрім того, постановою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Нідзельською І.Є. від 25.02.2020 відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вищевказаний житловий будинок належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.02.2020 (а.с.66).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03.06.2021 у справі №128/144/21,яке набуло законної сили, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково, визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «А1», веранди літ. «а», ганку з козирком, літньої кухні літ. «Б», погребу з шиєю літ. «п/Б», сараю літ. «б», сараю літ. «В», навісу літ. «в2», гаража літ. «Д», погребу літ. «п/Д», сараю літ. «Е», літнього душу літ. «е», огорожі № 1, хвіртки № 2, воріт з хвірткою № 3, 4, хвіртки № 5, криниці № 6 (К), в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Комарів Вінницького району Вінницької області (а.с.36-39).

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суд вважає, що обставини, які установлені рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03.06.2021 по даній справі доказуванню не підлягають.

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

На підставі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті не розподілив спадщину між ними.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до вимог ст. 7 Конституції СРСР 1936 року колгоспним двором є родинно-трудове об`єднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є членами колгоспу, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу і, крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці.

Згідно затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215 «Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів», визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Надалі порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Згідно п. 9 зазначених Вказівок окремим господарством є особи, що проживають разом та ведуть спільне домашнє господарство.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору.

Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Тобто усі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

З матеріалів справи судом установлено, що домоволодіння, яке розташоване за аресою: АДРЕСА_1 , відноситься до категорії колгоспних дворів; станом на 15.04.1991 головою колгоспного двору був ОСОБА_5 , членами колгоспного двору були ОСОБА_6 (дружина), ОСОБА_1 (донька), ОСОБА_2 (зять) та ОСОБА_10 (онука), тобто кожному належала 1/5 частина майна колгоспного двору.

Окрім того, судом установлено, що позивач ОСОБА_1 успадкувала після смерті матері ОСОБА_6 , належну померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 /5 частку домоволодіння, так як чоловік ОСОБА_5 та син ОСОБА_4 (відповідач по справі) відмовились від прийняття спадщини після її смерті, натомість відповідач ОСОБА_4 успадкував після смерті батька ОСОБА_5 (голови колгоспного двору), належну померлому 1/5 частку домоволодіння, оскільки донька ОСОБА_1 (позивач) відмовилась від прийняття спадщини після його смерті.

Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що не суперечить вимогам та законним інтересам сторін, відповідає чинному законодавству України, а також не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб.

При чому, суд не вирішує питання щодо стягнення судових витрат із відповідача на користь позивачів, оскільки останні у своїй позовній заяві зазначили, що понесені судові витрати вони залишають за собою.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 право власності на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з яких : 1/5 частина - в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та 1/5 частина - як члена колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 право власності на 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 право власності на 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олена САЄНКО