Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/535/24

номер провадження 2/695/663/24

20 травня 2024 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Ватажок-Сташинської А.В.,

за участі: секретаря судового засідання - Біліченко С.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Чирви О.В.,

представника Служби у справах дітей, сім`ї, молоді та спорту виконавчого комітету Золотоніської міської ради - Романової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Золотоноші за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей, сім`ї, молоді та спорту виконавчого комітету Золотоніської міської ради, Золотоніський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства, внесення відомостей до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей, сім`ї, молоді та спорту виконавчого комітету Золотоніської міської ради, Золотоніський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства, внесення відомостей до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з початку 2013 року вона з відповідачем мала близькі стосунки та протягом двох років вони проживали разом однією сім`єю. Від цих стосунків у них народився син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про батька, були внесені відділом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Дошлюбне прізвище Позивача - « ОСОБА_4 », тому відповідно і дитина « ОСОБА_4 » по прізвищу матері. Під час вагітності відповідач піклувався про позивача та чекав народження дитини, адже дитину відповідач дійсно хотів та визнавав себе батьком дитини. Сторони проживали спільно до досягнення дитиною одного року, але потім позивач переїхала, так як між цивільним подружжям виникали постійні конфлікт, адже кожний з них мав різні сімейні цінності та уявляв по іншому сімейне життя. Відповідач, інколи навідувався до сина. Надавав грошову допомогу (один або два рази за рік), дійсно визнавав себе батьком ОСОБА_5 , весь час обіцяв, що напишуть заяву до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану, що б записати його батьком дитини, однак цього не сталося, тому позивач вимушена звернутися з позовом про визнання батьківства та стягнення аліментів на дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 12.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Відповідач відзив на позов не надав.

Згідно з наявною у матеріалах справи заявою від 07.03.2024, відповідач позовні вимоги визнає повністю, просить розглянути справу за його відсутності.

Протокольною ухвалою суду від 10.04.2024 продовжено строк підготовчого провадження у даній цивільній справі на 30 (тридцять) днів, відкладено підготовче засідання до 12 год 45 хв 08.05.2024.

Ухвалою суду від 08.05.2024 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 10 год 00 хв 20.05.2024.

У судовому засіданні позивач та її представник на задоволенні позовних вимог наполягали з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув, явку свого представника не забезпечив. Відповідно до наявної в матеріалах справи заяви від 07.03.2024 відповідач просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Крім того, присутній у підготовчому судовому засіданні 08.05.2024 відповідач неодноразово наголошував про визнання ним позову повністю.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей, сім`ї, молоді та спорту виконавчого комітету Золотоніської міської ради позов просила задовольнити.

Золотоніський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) явку свого представника не забезпечив, що не перешкоджає розгляду справи.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 показала суду, що вона знайома з ОСОБА_1 приблизно з 2011-2012 років, більш точну дату знайомства не пам`ятає. Також свідок показала суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали тривалий час разом ще до народження спільного сина - ОСОБА_5 . Як показала суду свідок, відповідач є батьком ОСОБА_2 , визнав його як сина, проживав з позивачем та сином однією сім`єю, спільно вели господарство. Однак, через декілька років сторони розійшлися. ОСОБА_7 зовнішньо схожий на ОСОБА_3 , називає його батьком. Відповідач підтримує зв`язок з дитиною.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , показала суду, що вона проживає в одному будинку з ОСОБА_1 , є сусідкою позивача та знає її з дитинства. ОСОБА_1 має трьох дітей: ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , батьком ОСОБА_5 є ОСОБА_3 . Також свідок показала суду, що сторони тривалий час проживали разом, однак через деякий час розійшлися. Відповідач поводить себе як батько ОСОБА_2 , цікавиться життям сина та привозить йому подарунки.

Заслухавши пояснення сторони позивача, представника третьої особи, покази допитаних у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 18.12.2013 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Золотоноші реєстраційної служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, Серія НОМЕР_1 за актовим записом №315, батьком дитини зазначено ОСОБА_11 .

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №3 від 12.09.2023, відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Зазначене також підтверджується копією актового запису про народження №315 від 18.12.2023 складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Золотоноші реєстраційної служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області.

Згідно з повторним свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 від 09.07.2020 виданим Золотоніським міськрайонним відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) дошлюбне прізвище позивача - « ОСОБА_4 ».

Відповідно до довідок №997 від 20.08.2020 та №999 від 20.08.2020 ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Також позивачем до позовної заяви додано фото, на яких зображені вона разом з ОСОБА_3 та дітьми.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Зі свідоцтва про народження та повного актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, за заявою матері.

Згідно з частинами першою-третьою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України.

У відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, пункт 109, рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року).

Враховуючи предмет спору та значення справи для сторін, суд повинен діяти, виходячи, у першу чергу, з інтересів дитини.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Нормами цивільно-процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доводів сторін по справі та доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Положеннями статей 77-80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статтті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц, щодо предмету доказування у даній категорії справ, то Сімейний кодекс України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 Сімейного кодексу України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Судово-генетична та судово-імунологічна експертизи у цій справі не проведені, проте, встановлено з підтвердженням належними і допустимими доказами походження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відповідача - ОСОБА_3 : сумісне проживання відповідача разом із матір`ю дитини без реєстрації шлюбу до і на момент народження дитини та визнання відповідачем ОСОБА_2 своїм сином.

Так, у судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 показали суду, що саме відповідач є батьком ОСОБА_2 .

Покази вказаних свідків є логічними, послідовними, та не суперечать один одному. Такі показання свідків суд кладе в основу судового рішення, оскільки такі показання повністю узгоджуються з письмовими доказами, дослідженими безпосередньо в ході судового розгляду, і не суперечать між собою й об`єктивно узгоджуються.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині, оскільки саме відповідач є батьком дитини.

Відповідно до пп. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п.2.13 пп. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Положеннями ст. 134 СК України встановлено, що на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині внесення змін, а саме відомостей про батька в актовому записі про народження дитини.

Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення аліментів суд зазначає про таке.

Статтею 2 Конвенції Організація Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, яка підписана Україною 21.02.1990, та ратифікована Постановою Верховної Гади Української РСР від 27.02.1991 № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини.

У статті 3 Конвенції Організація Об`єднаних Націй визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.

Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно з вимогами ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України.

Прожитковий мінімум відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

За змістом ст.183 СК України розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання однієї дитини, становить 1/4 частину, на двох дітей - 1/3 частини, на трьох і більше дітей - 1/2 частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що дитина виховується позивачкою і потребує матеріальної допомоги, відповідач є особою працездатного віку, не є особою з інвалідністю, у зв`язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Також, судом враховано, що відповідач проти призначення аліментів на утримання дитини, розміру та способу їх стягнення не заперечує.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення повністю.

Частиною 1 ст.430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке.

Позовна заява містить дві вимоги, а саме: визнання батьківства і внесення змін до актового запису про народження дитини, та стягнення аліментів на дитину.

Позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 1 167 грн 60 коп.

Відповідно до пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3 028 гривні.

З огляду на зазначене вище, належна до сплати сума судового збору за позовну вимогу про визнання батьківства і внесення змін до актового запису про народження дитини становить 1 211 грн 20 коп. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Відтак з позивача належить достягнути на користь держави судовий збір у сумі 43 грн 60 коп. (1 211 грн 20 коп. - 1 167 грн 60 коп.).

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак з відповідача належить стягнути на користь позивача - 1 211 грн 20 коп. (позовна вимога про визнання батьківства і внесення змін до актового запису про народження дитини) та на користь Державного бюджету України - 1 211 грн 20 коп. (вимога про стягнення аліментів).

Керуючись ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-84, 89, 133, 141, 263-265, 273, 274, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ), треті особи: Служба у справах дітей, сім`ї, молоді та спорту виконавчого комітету Золотоніської міської ради (19702, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Садовий проїзд, 8, ідентифікаційний код 34313332), Золотоніський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (19702, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Степана Бандери, 3-А, ідентифікаційний код 41882477), про визнання батьківства, внесення відомостей до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Золотоноші реєстраційної служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області 18.12.2013, Серія НОМЕР_1 за актовим записом №315).

Виключити з актового запису №315 про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 18.12.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Золотоноші реєстраційної служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, відомості про батька, як такі, що були записані (внесені) зі слів матері, внести відомості на підставі рішення суду, що батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України. У решті Актовий запис залишити без змін.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_3 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.02.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 43 (сорок три) грн 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська