Провадження № 2/712/501/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2024 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді - Троян Т.Є.
при секретарі - П`ятун Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «НАДІЯ» про захист прав споживачів,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Надія» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 28.02.2019 року між ОСОБА_2 та ПП «Надія» в особі директора ОСОБА_3 було укладено договір № 91-4-19, відповідно до якого ПП «Надія» зобов`язується на свій ризик, своїми силами і засобами виконати будівельно-монтажні роботи згідно проектно-кошторисної документації, за адресою: АДРЕСА_1 та після закінчення будівництва і прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію передати у власність пайовику предмет договору на умовах встановлених в договорі, а він зобов`язався здійснити внесення коштів за предмет договору в порядку та на умовах, передбачених договором, та після закінчення будівництва і прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, прийняти предмет договору у власність. Предметом договору є гаражний бокс № НОМЕР_1 , на 4 поверсі, (четвертий поверх надземної частини гаражів), загальна площа 41,90 м2. Строк закінчення будівництва об`єкту і здача його в експлуатацію ІІ півріччя 2019 р. Вартість предмету договору складає 330 000 грн. та відповідно до додаткової угоди є остаточною і перегляду не підлягає.
В подальшому між ними було укладено Додаткову Угоду №3 від 13.08.2021 до Договору № 91-4-19 від 28.02.2019 року про зміну пайовика, відповідно до якої ОСОБА_1 набув права та обов`язки пайовика за договором № 91-4-19 від 28.02.2019.
Позивач зазначає, що у визначені договором строки він виконав своє зобов`язання зі сплати коштів за гаражний бокс, тому відповідно до п.3.3.6 Договору відповідач повинен був передати йому на підписання акт прийому-передачі предмету договору у 15-ти денний строк з моменту введення в експлуатацію
Просить зобов`язати Приватне підприємство «Надія» передати йому за договором № № 91-4-19 від 28.02.2019 року, належним чином оформлений відповідно до п.1.3. Договору №91-4-19 від 28.02.2019 акт прийому передачі гаражного боксу в забудові за адресою: АДРЕСА_1 ; поверх: 4 (четвертий поверх надземної частини гаражів) Гаражний бокс: №210, загальна площа: 41,90 кв.м.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.09.2023 року відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду за правилами розгляд призначено в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.05.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача в підготовчому судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. В подальшому скерував заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Представники відповідача ПП «Надія» просили відмовити в задоволенні позову. Зазначили в письмових поясненнях, які підтримала в підготовчому судовому засіданні, що після готовності документів та визначення обслуговуючої організації Гаражного кооперативу для передачі гаражного боксу ОСОБА_1 було повідомлено в телефонному режимі про необхідність з`явитися до головного офісу ПП «Надія» для підписання акту приймання-передачі відповідно до договору. Позивачу 16.10.2023 року було направлено рекомендованим листом вих.№16/10 повідомлення про готовність передати предмет Договору та підписати Акту приймання передачі гаражного боксу, однак, позивач проігнорував повідомлення ПП «Надія». Також, ОСОБА_1 було направлено рекомендоване відправлення з описом вкладення належним чином оформлений відповідно до умов Договору 391-4-19 від 28.02.2019 Акт приймання-передачі гаражного боксу та Додаткову угоду з супровідним листом про передачу гаражного боксу без опоряджувальних робіт. Вважають, що в даній справі відсутній предмет спору, а тому просили закрити провадження в справі за відсутністю предмета спору.
Суд, дослідивши наявні у справі докази і встановивши фактичні обставини, дійшов наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ПП «Надія» в особі директора ОСОБА_3 було укладено договір № 91-4-19, відповідно до якого ПП «Надія» зобов`язується на свій ризик, своїми силами і засобами виконати будівельно-монтажні роботи згідно проектно-кошторисної документації, за адресою: АДРЕСА_1 та після закінчення будівництва і прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію передати у власність пайовику предмет договору на умовах встановлених в договорі, а він зобов`язався здійснити внесення коштів за предмет договору в порядку та на умовах, передбачених договором, та після закінчення будівництва і прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, прийняти предмет договору у власність. Предметом договору є гаражний бокс № НОМЕР_1 , на 4 поверсі, (четвертий поверх надземної частини гаражів), загальна площа 41,90 м2.
Відповідно до п.1.2 договору строк закінчення будівництва об`єкту і здача його в експлуатацію ІІ півріччя 2019 р.
Згідно п. 1.3 договору Предметом договору є гаражний бокс № НОМЕР_1 , на 4 поверсі, (четвертий поверх надземної частини гаражів), загальна площа 41,90 м2.
Відповідно до п.1.3. гаражний бокс, в який Пайовик вносить свою долю (пай) включає в себе такі оздоблювальні роботи: по приміщенню - з облаштуванням зовнішніх стін підвалу з монолітного залізобетону з оздобленням, з облаштуванням зовнішніх цін підвалу із бетонних блоків з штукатуренням і оздобленням, з облаштуванням зовнішніх цегляних стін та перегородок з їх штукатуренням і оздобленням, з встановленням внутрішніх перегородок із газоблоків з оздобленням, з бетонною підлогою, без воріт, з освітленням та встановленням щитка обліку з вбудованим трансформатором і штепсельними розетками на 220/36 та однофазним лічильником.
по будівлі - оздоблення фасадів згідно паспорту опорядження, вікна, двері - металопластикові, підлога проїздів - бетонна, з підключенням мереж - електро, - водопостачання і водовідведення, побутової каналізації та припливно-витяжної вентиляцією зі штучним спонуканням, адресною пожежною сигналізацією і звуковим оповіщенням людей про пожежу. Опалення не передбачається.
В подальшому, зміни до договору щодо проведення оздоблювальних (опоряджувальних) робіт сторонами не вносилися.
Пунктом 2.2. договору визначено, що вартість предмету договору складає 330 000 грн., що є попередньою ціною договору.
Відповідно до Додаткової Угоди №2 від 26.12.2019 року сторони підтвердили вартість предмету договору, яка складає 330 000 грн. є остаточною і перегляду не підлягає. Вказаною угодою підтверджено внесення пайовиком на рахунок ПП «Надія» вказаной суми договору.
Відповідно до умов Додаткової Угоди №3 від 13.08.2021 до Договору № 91-4-19 від 28.02.2019 року про зміну пайовика, ОСОБА_1 набув права та обов`язки пайовика за договором № 91-4-19 від 28.02.2019.
Позивач зазначає, що ПП «Надія» на численні його звернення щодо передачі йому вищевказаного гаражного боксу у зв`язку із веденням його в експлуатацію не реагує, та пропонує йому підписати акт приймання-передачі гаражного боксу на інших умовах, а не на умовах передбачених договором. Зокрема, в договорі було зазначено, про гаражний бокс включає в себе оздоблювальні роботи з ролетними воротами. Проте, відповідач надав йому акт приймання передачі гаражного боксу для підписання за виключенням опоряджувальних робіт, що не відповідає умовам договору.
Представник відповідача у поясненнях зазначав, що ПП «Надія» після готовності документів та визначення обслуговуючої організації Гаражного кооперативу для передачі гаражного боксу ОСОБА_1 неодноразово пропонувало останньому підписати акт приймання-передачі гаражного боксу відповідно до договору, однак, позивач відмовляється приймати гаражний бокс. Зазначили, що гаражний бокс дійсно передається без опоряджувальних воріт.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Частиною 2 ст. 331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Положеннями ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 461 встановлено, що датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивач (пайовик) свої зобов`язання за договором виконав належним чином, тому суд вважає зобов`язати ПП «Надія» передати ОСОБА_1 за договором №91-4-19 від 28.02.2019 року належним чином оформлений відповідно до п.1.3. Договору №91-4-19 від 28.02.2019 акт прийому передачі гаражного боксу в забудові за адресою: АДРЕСА_1 ; поверх: 4 (четвертий поверх надземної частини гаражів) Гаражний бокс: №210, загальна площа: 41,90 кв.м. з тими опоряджувальними роботами, які зазначено в договорі.
Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовом, що пов`язані з порушенням їх прав, тому з відповідача на користь держави підлягає стягнення судового збору в розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. 6, 12, 13, 17, 18, 263, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, ст. 331, 392, 629, 655 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», суд
Позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «НАДІЯ» про захист прав споживачів- задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 10.05.2024 року.

Головуючий: Т.Є. Троян

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою АДРЕСА_2

Відповідач: Приватне підприємство «НАДІЯ», 18001м.Черкаси, вул.О.Дашковича, 27, .