Справа № 346/3710/23
Провадження № 2/346/177/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.

з участю: секретаря Романчук Л.І.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє адвокат Марціновська Дарина Мечиславівна до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину спільно набутого майна за час шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє адвокат Марціновська Дарина Мечиславівна звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину спільно набутого майна за час шлюбу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , з 02 вересня 1993 року.

Від цього шлюбу у них народився син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, в ОСОБА_4 є дочка від першого шлюбу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За час спільного проживання позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за спільні кошти набули майно - 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , на підставі мирової угоди, укладеної між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , згідно якої 2/3 (дві третіх) частин квартири АДРЕСА_1 , належних ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Коломийською міською державною нотаріальною конторою 7 грудня 2007 року, переходить у власність ОСОБА_4 . Право власності ОСОБА_6 на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 припиняється.

Згідно умов мирової угоди, сторони претензій один до одного, не мають.

Ухвала Коломийського міськрайонного суду від 17 лютого 2009 року вступила в законну силу 23.02.2009р. Право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 зареєстровано ОКП «Коломийське МБТІ» за ОСОБА_4 .

25 грудня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвали шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 62.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, про що складено відповідний актовий запис № 936. Заповіту не залишив.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з половини 2/3 частин квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала йому та ОСОБА_1 на правах спільної сумісної власності.

Позивач вказала, що спадкоємцями першої черги є діти ОСОБА_4 : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (син позивачки ОСОБА_1 ) та дочка від першого шлюбу ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обоє дітей спадкодавця ОСОБА_4 звернулися до приватного нотаріуса Яцка П.П. із заявами про прийняття спадщини за законом.

У зв?язку з цим, після смерті ОСОБА_4 мало місце порушення права позивача ОСОБА_1 на частку у спільній сумісній власності на майно, набуте в шлюбі, що спонукало її звернутися до нотаріуса з відповідною заявою.

За таких обставин, позивачка 07 квітня 2023 року звернулася із заявою до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Яцка П.П. про видачу, згідно із статтею 368 Цивільного кодексу України та статтею 63 Сімейного кодексу України свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (в разі смерті одного з подружжя), а саме на частку із 2/3 часток квартири, за вищевказаною адресою, однак приватний нотаріус КРНО Яцко П.П. 07 квітня 2023 року ухвалив постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, згідно якої відмовив позивачці у видачі такого свідоцтва у зв?язку з тим, що згідно Порядку про вчинення нотаріальних дій при видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя нотаріус вимагає документ, який посвідчує шлюбні відносини, а згідно поданих йому документів ОСОБА_1 та спадкодавець ОСОБА_4 на час відкриття спадщини у шлюбі не перебували.

Оскільки приватний нотаріус КРНО Яцко П.П. відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, вона змушена звернутися з цим позовом до суду.

Просить, визнати 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя позивача ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_4 та визнати за нею позивачем ОСОБА_1 , право власності на половину спільно набутого за час шлюбу майна, а саме: на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилась, її представника подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав, не заперечив щодо задоволення позову та прохав розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 02 вересня 1993 року, якого розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 25 грудня 2013 року серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с.9)

За час спільного проживання у позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син відповідач ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 22 листопада 1998 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськвиконкому Івано-Франківської області (а.с.47).

За час перебування у шлюбі, сторони набули 2/3 частини квартири АДРЕСА_3 , оскільки ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2009 року у справі №2-68/2009 визнано мирову угоду між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації за 2/3 частини квартири та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування витрат, понесених на догляд, похорони, погашення боргів спадкодавця та припинення права на частку у спільному майні, згідно якої: 2/3 (дві третіх) частини квартири АДРЕСА_1 , належних ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Коломийською міською державною нотаріальною конторою 7 грудня 2007 року, переходить у власність ОСОБА_4 . Право власності ОСОБА_6 на 2/3 частини квартири АДРЕСА_3 припиняється (а.с.10).

Ухвала вступила в законну силу 20.02.2009 року.

На підставі вказаної ухвали, 23.03.2009 року за ОСОБА_4 зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_3 , що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22245360, виданого Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» (а.с.11).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 20 липня 2022 року Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Коломия, про що зроблено відповідний актовий запис №936 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з половини 2/3 частин спірної квартири.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №42/2022 заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 подав відповідач ОСОБА_2 син спадкодавця (а.с.122), відповідач ОСОБА_3 дочка спадкодавця (а.с.132) та позивач ОСОБА_1 колишня дружина спадкодавця (а.с.136). Матір спадкодавця ОСОБА_8 подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини та обов язкової долі на користь відповідача ОСОБА_2 (а.с.129-зворотній бік).

Однак, постановою від 07 квітня 2023 року приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Яцко П.П. відмовив позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (в разі смерті смерті одного із подружжя) із 2/3 часток квартири за адресою: АДРЕСА_2 , так як на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , вони у шлюбі не перебували (а.с.44, 163).

Так, за змістом Глав 7 та 8 Сімейного кодексу України, власність сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.

Згідно із частиною 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Сімейного кодексу України, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає розподілу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на наведені положення закону, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, якщо воно набуте ними за час шлюбу, визнання ж такого майна особистою приватною власністю дружини, чоловіка потребує доведення. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц та висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17.

Як зазначив Верховний Суд у Постанові від 21.07.2021 у справі № 591/692/19, тлумачення ст. 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу. Разом з тим, така презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно зі ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України).

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором ( ч. 1 ст. 70 СК України).

Відповідно до ст. положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що майнові права на спірну квартиру ОСОБА_4 набуті під час перебування у шлюбі з позивачем ОСОБА_1 , на підставі ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2009 року у справі №2-68/2009, про визнання мирової угоди, згідно якої 2/3 (дві третіх) частини квартири АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Коломийською міською державною нотаріальною конторою 7 грудня 2007 року, перейшла у власність ОСОБА_4 . Право власності ОСОБА_6 на 2/3 частини квартири АДРЕСА_3 припинилося.

З вказаних підстав 2/3 ч. квартири АДРЕСА_1 є об`єктом права спільної сумісної власності позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позовної заяви підлягають задоволенню, тому 2/3 ч. квартири АДРЕСА_1 , слід визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та позивача ОСОБА_1 , визнати за позивачем ОСОБА_1 , право власності на половину спільно набутого за час шлюбу майна, а саме: на 1/3 ч. квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до звіту про незалежну оцінку однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_2 , ринкова вартість однокімнатної квартири загальною пл.34,4, житловою пл.18,0 кв.м становить 318 900 грн., з них 1/3 частка квартири, становить 106 300 грн. (а.с.15-43).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.60, 69, 70, 57, 65 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 247, 258-259, 263-265, 280, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 - 2/3 ч. квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 право власності на половину спільно набутого за час шлюбу майна, а саме: на 1/3 ч. квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;

ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 ;

ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

СуддяБеркещук Б. Б.