УХВАЛА

06 червня 2024 року

м. Київ

справа № 761/17232/17

провадження № 61-7964ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 травня 2024 року у цивільній справі за первісним позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (яке є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО») до ОСОБА_1 про стягнення боргу за комунальні послуги, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «КИЇВЕНЕРГО» про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за необліковану електричну енергію.

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» про зобов`язання вчинити дії.

Судом першої інстанції (без виходу до нарадчої кімнати та без ухвалення окремого процесуального документу) прийнято до спільного розгляду частину вимог зустрічного позову, а у прийнятті іншої частини відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2023 року замінено у первісному позові позивача ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» на його правонаступника Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Не погодившись з ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2023 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 травня 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2023 року про залучення правонаступника у первісному позові.

30 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 15 травня 2024 року, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Заявник вказує, що апеляційна скарга не містила недоліків, оскільки ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2023 року про залучення правонаступника йому не направлялася. Зазначення у тексті клопотання від 19 березня 2024 року сторони - КП «Київтеплоенерго» не впливає на обчислення перебігу строку на апеляційне оскарження, оскільки про ціі обставини заявник дізнався того ж дня.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Право на апеляційний перегляд справи, яке гарантовано Конституцією України, реалізується у порядку, передбаченому процесуальним законом.

Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Статтею 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву

про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень 08 грудня 2023 року забезпечено надання загального доступу до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2023 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху. Суд апеляційної інстанції визнав неповажними наведені у клопотанні про поновлення строку причини пропуску строку на апеляційне оскарження, а саме необізнаність заявника про існування ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2023 року та ознайомлення з матеріалами справи лише 29 березня 2024 року. Запропоновано апелянту звернутися до апеляційного суду з обґрунтованою заявою про поновлення строку та вказати інші поважні підстави для поновлення такого строку.

10 травня 2024 року ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, у якій вказав, що у матеріалах справи міститься повернутий суду поштовий конверт зі штемпелем «Судова повістка», на якому перекреслене його адресу та наклеєно довідку АТ «Укрпошта» з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» зі штемпелем 05 лютого 2024 року. На рекомендованому повідомленні міститься напис «15 лютого 2024 року 10:00», що свідчить про відправлення цим листом саме судової повістки. Вважає, що оскаржуваної ухвали суду від 06 грудня 2023 року в поштовому відправленні (листі) ШКІ 338 не містилося взагалі, тому її ніяк не могли вручити 05 лютого 2024 року. Вважає, що день належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні або розписці про отримання копії судового рішення.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга подана ОСОБА_1 з пропуском встановленого законом строку і заявник не виконав вимог, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, станом на 14 травня 2024 року не обґрунтував підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2023 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2023 року була направлена ОСОБА_1 разом із судовою повісткою про виклик у наступне судове засідання. Поштовий конверт повернувся на адресу суду із відміткою від 05 лютого 2024 року про відсутність адресата за вказаною адресою.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до пункту 4 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, тобто ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2023 року вважається врученою заявнику 05 лютого 2024 року.

Крім того, апеляційний суд звернув увагу що 26 лютого 2024 року ОСОБА_1 отримано виклик у судове засідання на 20 березня 2024 року, а 19 березня 2024 року ОСОБА_1 подав клопотання про залишення без розгляду первісного позову у зв`язку з неявкою позивача. У клопотанні він зазначив позивачем Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Верховний Суд звертає увагу на те, що учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, апеляційний суд діяв у межах наданих йому ЦПК України повноважень.

Отже, у цьому конкретному випадку колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із невиконанням заявником вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений апеляційним судом строк.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Арґументи касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції не враховано постанову Верховного Суду від 14 квітня 2021 року підлягають відхиленню, оскільки висновки, наведені у вказаній постанові суду касаційної інстанції, не суперечать висновкам, наведеним в оскаржуваному судовому рішенні апеляційного суду.

Інші доводи не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема статті 358 ЦПК України, не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга

ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 травня 2024 року (яка не відноситься до переліку ухвал, якими закінчено розгляд справи)є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 травня 2024 року у цивільній справі за первісним позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (яке є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО») до ОСОБА_1 про стягнення боргу за комунальні послуги, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київтеплоенерго» про зобов`язання вчинити дії- відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович