Справа № 158/1506/24
Провадження № 2/0158/450/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКАЇНИ

про передачу справи за підсудністю до іншого суду

17 травня 2024 року м. Ківерці

Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Польова М.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про зобов`язання вчинити дії.

Ознайомившись із позовною заявою, суддя дійшла висновку, що дана справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Із відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходженням Акціонерного товариства «Акцент-Банк» є: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, що територіального належить до юрисдикції (підсудності) Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

У позовній заяві позивач зазначає, що відповідач порушив його права як споживача.

Разом з тим, згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Проте позивачем у позовній заяві не обґрунтовано, які його права як споживача товарів, робіт або послуг та якими діями Акціонерного товариства «Акцент-Банк» у розумінні ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» порушено.

Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

При цьому застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами (Цивільним кодексом України).

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Як вбачається із позовної заяви предметом позову є зобов`язання відповідача зняти накладені банком обмеження щодо здійснення видаткових операцій по належному позивачу рахунку, у зв`язку із чим до спірних правовідносин Закон України «Про захист прав споживачів» не застосовується. У даному випадку, правовідносини які виникли між сторонами, випливають із договору банківського рахунка та регулюються главою 72 Цивільного кодексу України та Законом України «Про банки та банківську діяльність».

Відтак, посилання позивача на відповідні норми Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути взяті судом до уваги. Отже, відсутні правові підстави для визначення підсудності даної справи за правилами процесуального закону про альтернативну підсудність.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України визначено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За наведених обставин суд вважає за необхідне направити вказану цивільну справу за підсудністю на розгляд до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Керуючись статтями 27, 31, 187, 258, 260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про зобов`язання вчинити дії передати на розгляд до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська (49074, м. Дніпро, проспект Слобожанський, 84).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а у разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова