Справа № 490/2541/24
н/п 2/490/1989/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Романової К.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи - головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лінник Артем Олександрович,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, в інтересах та від імені якої діє адвокат Щукіна Н.О., звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрованого в реєстрі за №6814 від 21.11.2015 року щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі165 651,00 грн на користь АТ КБ «Приватбанк» таким що не підлягає виконанню.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2024 року дану справу передано на розгляд судді Черенковій Н.П.

Ухвалою судді від 03.04.2024 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано: у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, копію виконавчого напису №6814 від 21.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 165651,00 грн., а також копії документів, на підставі яких нотаріусом вчинено зазначений виконавчий напис; у головного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лінника Артема Олександровича матеріали виконавчого провадження №49936655, відкритого на підставі виконавчого напису №6814, вчиненого 21.11.2015 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 165 651,00 грн.; у АТ КБ «Приватбанк» копії всіх документів на підставі яких, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, вчинено виконавчий напис №6814 від 21.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 165 651,00 грн.

05.06.2024 року від відповідача, на виконання вимог ухвали від 03.04.2024 року надано витребувані судом документи.

01.07.2024 року від головного виконавця Центрального відділу ДВС у місті Миколаєві ПМУМЮ (м.Одеса) Лінника А.О. надійшли витребувані судом матеріали виконавчого провадження №49936655, відкритого на підставі виконавчого напису №6814, вчиненого 21.11.2015 року.

24.07.2024 року приватним нотаріусом Бондар І.М., на виконання вимог ухвали від 03.04.2024 року, надано відповідь щодо неможливості надання копії виконавчого напису №6814 від 21.11.2015 року, в зв`язку зі знищенням.

31.07.2024 року від представниці АТ КБ «Приватбанк» Гордієнко В.А. надійшло пояснення, в якому просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмету спору, мотивуючи це тим, що рішенням Центрального районного суду від 06.06.2019 року по справі №490/8890/18 визнано недійсним кредитний договір №NKXRRX13060024 від 26.01.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк». 03.04.2024 року державним виконавцем Центрального ВДВС у місті Миколаєві ПМУМЮ Лінником А.О. була винесена постанова про повернення виконавчого напису №6814 від 21.11.2015 року. Таким чином, відповідач вважає, що виконавчий напис №6814 від 21.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №NKXRRX13060024 від 26.01.2008 року не підлягає виконанню, а отже в даній справі відсутній предмет спору.

Ухвалою суду від 19.08.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

Сторони до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.11.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис за реєстраційним № 6814 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за Кредитним договором №NKXRRX13060024 від 26.01.2008 року у загальному розмірі 165 651,00 грн.

28.01.2016 року на підставі вищевказаного виконавчого напису, державним виконавцем Центрального ВДВС Миколаївського МУЮ Андрющенко А.Ю. відкрито виконавче провадження №49936655.

06.06.2019 року заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва в справі №490/8890/18 визнано недійсним кредитний договір, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" № NKXRRX13060024 від 26.01.2008 року.

03.04.2024 року головним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лінником А.О., на підставі заяви стягувача АТ КБ «Приватбанк», винесено постанову про повернення стягувачу виконавчий напис №6814, виданий 21.11.2015 року без виконання.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у свої постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) виснував наступне.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

За таких обставин закриття провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, можливо лише в судовому засіданні, а не при проведенні підготовчого судового засідання, оскільки згідно зі статтею 200 ЦПК України, а саме її частиною четвертою, закриття провадження можливо на цій стадії процесу з двох підстав, це: відмова від позову, визнання позову та укладення мирової угоди, визначених статтями 206, 207 ЦПК України.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20 зазначено, що закриття провадження у справі через відсутність предмета спору можливе лише за умови, якщо предмет спору відсутній під час пред`явлення позову.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З огляду на підхід, який Велика Палата Верховного Суду застосувала у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, слід відступити від висновку, сформульованого у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20, конкретизувавши цей висновок так, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в даній справі відсутній предмет спору, оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, визнано недійсним кредитний договір, на підставі якого виданий виконавчий напис №6814.

За такого, провадження у справі слід закрити.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи - головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лінник Артем Олександрович.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова