Справа № 623/577/22
Провадження № 2/638/1200/24
РІШЕННЯ

Іменем України

31 січня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Щепіхіної В.В.

при секретарі - Рєзнік І.П

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕССО», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денис Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла цивільна справа №623/577/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕССО», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денис Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на початку лютого 2022 року останній не зміг скористатися своїми коштами, які знаходились на банківських рахунках. З Єдиного реєстру боржників позивачу стало відомо про те, що 12.03.2021 відносно нього приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. було відкрито виконавче провадження №64815017, де стягувачем є ТОВ "НЕССО". Підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис №1417 вчинений 09.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д. Г.. Позивач зазначає, що не отримував від відповідача жодних повідомлень про наявність заборгованості, не укладав ніяких договорів з відповідачем та взагалі не мав з ним ніяких фінансових взаємовідносин. Вважає, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розмірі сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та не перевірив подані стягувачем документів на відповідність умовам, за наявності яких можна вчиняти виконавчий напис.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.08.2023 прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та призначено судове засідання.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи чи про поважність своєї неявки до суду не надали.

Згідно з ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне.

З копії постанови про відкриття виконавчого провадження №64815017 від 12.03.2021 вбачається, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д. О. перебуває виконавчий напис №1417 вчинений 09.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Григорян Д. Г.. Боржник ОСОБА_1 стягувач ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс інновація".

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (надалі Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст.39 ЗУ «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів.

Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку, передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Спірний виконавчий напис (як це зазначено в самому виконавчому написі) вчинений на підставі ст.ст.87-91 ЗУ «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172. З цього приводу суд зазначає наступне.

10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Так, варто наголосити на тому, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (пункт 2 нового розділу), додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.

Зазначена постанова залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та набула законної сили. При цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття».

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

25.08.2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова постановив ухвалу про задоволення клопотання позивача про витребування доказів, витребувана від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни належним чином засвідчена копія виконавчого напису нотаріуса №1417 від 09.03.2021 року та копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис..

Зазначена ухвала була направлена на адресу приватного нотаріуса. До суду повернувся конверт з ухвалою суду з довідкою про причини невручення, в якій зазначено що адресат відсутній за вказаною адресою.

На час розгляду справи ухвала суду від 25.08.2023 в частині витребування доказів не виконана.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У порушення зазначених вимог ЦПК України доказів того, що виконавчий напис суперечить вимогам Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 № 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 позивачем суду не надано, як і не надано суду виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною №№1417 від 09.03.2021, що позбавляє суд перевірити обставини, викладені ОСОБА_1 у позові.

Суд звертає увагу, що позивач не був позбавлений можливості звернутися до приватного виконавця в силу ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження" для ознайомлення з метріалами виконавчого провадження №64815017 та надати копію оспорюваного виконавчого напису.

Згідно з ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки, відповідно до норм ст. 81 ЦПК України, обов`язок доказування лежить на сторонах у справі; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи; доказів позивачем на підтвердження своїх вимог суду не надано, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення позову немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 12, 19, 81, 133, 141, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ЗУ «Про нотаріат», ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕССО», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денис Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Щепіхіна