15.05.2024 Єдиний унікальний номер 241/572/14-ц
Справа № 241/572/14-ц
Провадження № 6/205/231/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Федотова В.М., перевіривши на відповідність вимогам Цивільного процесуального кодексу України заяву приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчука Павла Васильовича про видачу дублікату виконавчого документа, стягувач Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», боржник ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчук П.В. через систему «Електронний суд» направив до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська вищевказану заяву, яка надійшла до суду 07.02.2024 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2024 року зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати суду інформацію стосовно ОСОБА_1 як про внутрішньо переміщену особу.

13.05.2024 року до суду надійшла відповідь Міністерства соціальної політики України, відповідно до якої інформація щодо боржника відсутня.

Вивчивши подану заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

Діючим законодавством не визначені вимоги до форми та змісту заяви про видачу дубліката виконавчого листа, тому в силу п. 9 ст. 10 ЦПК України суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Із заяви приватного виконавця вбачається наявність стягувача та боржника, проте в заяві не вказано найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Таким чином, приватному виконавцю слід усунути зазначені недоліки та надати до суду уточнену заяву.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, вказану заяву слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 185, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчука Павла Васильовича про видачу дублікату виконавчого документа, стягувач Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», боржник ОСОБА_1 , залишити без руху.

Надати заявнику строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити заявнику, що в разі, якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Федотова В.М.

.