ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

21 травня 2024 року

м. Харків

справа № 643/1260/23

провадження № 22ц/818/2375/24

Харківський апеляційний суд в складі судді Бурлака І.В., перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2023 року в складі судді Скотаря А.Ю. по справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання

в с т а н о в и в:

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2023 року позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задоволено.

На вказане рішення суду 09 травня 2024 року ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 14 травня 2024 року справу витребувано з суду першої інстанції.

Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 16 травня 2024 року.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку, яке мотивовано тим, що ані позовної заяви, ані ухвалу про відкриття провадження у справі, ані рішення суду він не отримував від суду, оскільки відправлення повернуті до суду не отриманими, а про оскаржуване рішення дізнався з Єдиного порталу державних послуг, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження. Зазначив, що копію оскаржуваного рішення отримала його представниця лише 15 квітня 2024 року (а.с.25).

Однак, апеляційне провадження не може бути відкрито з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно частини 2 статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У відповідності до частин третьої, четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення визначених строків, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Пунктом 8 частини 2 статті 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

Пунктом 4 частини 4 статті 356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).

Як вбачається з матеріалів справи рішення суду ухвалено 12 квітня 2023 року, тому строк на подачу апеляційної скарги закінчився 12 травня 2023 року.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу лише 09 травня 2024 року, тобто з пропуском строку понад рік з дня складення повного тексту судового рішення.

В заяві про поновлення строку ОСОБА_1 посилався на те, що ані позовної заяви, ані ухвалу про відкриття провадження у справі, ані рішення суду він не отримував від суду, оскільки відправлення повернуті до суду не отриманими, а про оскаржуване рішення дізнався з Єдиного порталу державних послуг, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження, а копію оскаржуваного рішення отримала його представниця лише 15 квітня 2024 року.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Реєстру територіальної громади м. Харковіа від 17 лютого 2023 року (а.с.7) і саме на вказану адресу судом першої інстанції направлялась кореспонденція, зокрема копія ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви з додатками та копія оскаржуваного рішення.

Справу розглянуто 12 квітня 2023 року за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Проте, до суду першої інстанції судова кореспонденція повернулася з довідкою Укрпошти «Причина повернення: адресат відсутній за вказаною адресою; за закінченням терміну зберігання» (а.с.13,18-19).

Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином, з наведеного слід дійти висновку, що ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи.

Отже, з дня ухвалення судового рішення судом першої інстанції (12 квітня 2023 року) до дня звернення із апеляційної скаргою (09 травня 2024 року) сплинуло більше одного року.

До суду першої інстанції не надано офіційну електронну пошту ОСОБА_3 .

Крім того, рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2023 року було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 13 квітня 2023 року, та ОСОБА_1 мав можливість з ним ознайомитись, виявляючи зацікавленість в розгляді справи.

За таких умов, оскільки ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження рішення суду більш як на рік з дня складення повного тексту судового рішення, наведені ним підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними.

При цьому, ОСОБА_1 не наведено інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження та обставин щодо пропуску строку, за якими він був позбавлений можливості скористатися своїм процесуальним правом щодо подачі апеляційної скарги, які б могли свідчити про наявність особливих і непереборних обставин, за яких заявник не подав апеляційну скаргу у передбачений законом строк та які б виправдали пропуск строку значної тривалості (більше 1 року).

Зазначене свідчить про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, який пропущений ОСОБА_1 на строк більше одного року з дня складення повного тексту судового рішення, та можливість застосування частини 2 статті 358 ЦПК України.

Оскільки ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу після спливу присічного річного строку, тому апелянту необхідно довести суду апеляційної інстанції обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України, за наявності яких у цьому випадку строк на апеляційне оскарження може бути поновлений.

Відповідно до частини 3 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Застосування подібних за змістом норм відповідатиме складовим права на доступ до суду, передбаченим статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як в частині права на перегляд судового рішення, яке гарантоване апелянту, так і принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, яке гарантоване сторонам, при яких лише за наявності поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження може бути переглянуте остаточне судове рішення, що забезпечить баланс прав учасників процесу.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху для надання заяви про поновлення строку з зазначенням інших поважних причин пропуску строку з наданням відповідних доказів щодо цього.

Для вчинення апелянтом вказаних дій слід надати строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2023 року в складі судді Скотаря А.Ю. по справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк 10 днів для надання заяви про поновлення строку з зазначенням інших поважних причин пропуску строку з наданням відповідних доказів щодо цього з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вищевказаних вимог у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Бурлака