_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/917/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2024

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Маценко В.В. розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди внаслідок ДТП -

ВСТАНОВИВ:

Штигар звернулася до суду 1.11.2023 з даним позовом мотивуючи його тим, що 31.05.2023 року о 10 годині 10 хв. в м.Одесі по просп.Небесної Сотні, Топал керуючи автомобілем Фольксваген НОМЕР_1 , у порушення у правил Дорожнього руху скоїв зіткнення з автомобілем Мазда, номерний знак НОМЕР_2 . В результаті ДТП останній автомобіль отримав механічні пошкодження. Вина Топал підтверджується матеріалами справи, тому просив стягнути з нього відшкодування матеріальної шкоди 167844,48 грн., моральної шкоди 40000 грн., та судові витрати.

Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача адвокат Топунова А.М. проти задоволення позову заперечувала, подала відповідний відзив у якому зазначив, що висновок експерта, що був наданий стороною позивача як доказ, не відповідає вимогам законодавства.

Представник відповідача адвокат Топунова А.М. в судовому засідання проти задоволення позову заперечувала.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цим судом та постановою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.06.2023р. у адміністративній справі №509/3366/23 встановлено, що 31.05.2023 року о 10 годині 10 хв. в м.Одесі по просп.Небесної Сотні 101, Топал керуючи автомобілем Volkswagen LT35 номерний знак НОМЕР_1 , у порушення у п.10.1 Правил Дорожнього руху, здійснив розворот та скоїв зіткнення з автомобілем Mazda CX5, номерний знак НОМЕР_2 (а.с.14).

Згідно висновку експерта №103-23 від 13.06.2023 вартість матеріального збитку власнику а/м Mazda CX5, номерний знак НОМЕР_2 внаслідок ДТП 31.05.2023р. становить 247325,77 грн. а вартість відновлювального ремонту 312844,48 грн. (а.с.22-36)

Вартість проведення експертизи була сплачена позивачем у сумі 4000 грн. (а.с.21)

Цивільна відповідальність відповідача була застрахована ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» поліс №212036187, ліміт страхової відповідальності 160000 грн.

Між ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» та позивачем 10.07.2023 укладено Угоду про розмір страхового відшкодування, за умовами якої страховик та потерпіла особа досягли угоди, що розмір страхового відшкодування внаслідок ДТП 31.05.2023 становить 145000 грн., і що ця сума є остаточною, які страховою компанією були перераховані позивачу (а.с.20,108).

У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.ст. 77, 78, 79 ЦПК України докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не може брати до розгляду та ухвалювати рішення на підставі доказів, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Оскільки відшкодована сума страхового відшкодування позивачу недостатньо для повного відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП, то з відповідача Топал на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту (312844,48) та лімітом страхової відповідальності (160000 грн.) і становить 171844,48 грн.

Оскільки між страховою компанією та позивачем була укладена вищезазначена угода, то підстав для стягнення з відповідача Топал 15000 грн. 00) суд не вбачає.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її права і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

За п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом.

Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, моральних та психічних переживаннях, пов`язаних з пошкодженням майна, вишукуванням додаткового часу і додаткових зусиль для відшкодування завданої шкоди.

Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає достатнім стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 4000 гривень.

Отже, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано і порушене право позивача підлягає захисту, а позов частковому задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним позовним (на 91,27%) вимогами у сумі 5568,42 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4 ) у якості відшкодування матеріальної шкоди 152844,48 грн., відшкодування моральної шкоди 4000 грн. та судові витрати у сумі 5568,42 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бескровний Я. В.