Провадження №: 6/752/463/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючої судді Митрофанової А.О., за участю секретаря судового засідання Костюк В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві подання старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Корецької Тетяни Сергіївни про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Оболонський районний суд міста Києва ,

ВСТАНОВИВ:

До Оболонського районного суду міста Києва надійшло подання старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Корецької Тетяни Сергіївни (далі - державний виконавець), адреса: 03022, місто Київ, вулиця Юлії Здановської, будинок 22/15, заінтересовані особи: ОСОБА_1 (далі - заінтересована особа 1), адреса: АДРЕСА_1 (далі - заінтересована особа 2), адреса: 04212, місто Київ, вулиця Левка Лук`яненка, будинок 2Є, в якій державний виконавець просить надати дозвіл на звернення стягнення у виконавчому провадженні № 59013068 на належне ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме: 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 .

В обгрунтування подання державний виконавець посилається на те, що на примусовому виконанні у Голосіївському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 59013068 щодо примусового виконання виконавчого листа № 1-кп/756/87/18, виданого Оболонським районним судом міста Києва 19 квітня 2019 року про конфіскацію усього належного ОСОБА_1 на праві власності майна.

Постановою державного виконавця від 03 травня 2019 року відкрито виконавче провадження, в ході якого направлено запити до обліково-реєстраційних установ щодо зареєстрованих транспортних засобів за боржником, отриманих доходів та наявних відкритих рахунків в банківських установах, іншого майна, що належить боржнику на праві власності тощо.

Згідно відповіді МВС за боржником транспортних засобів не зареєстровано, у відповіді податкової служби зазначено, що боржник на обліку в органах податкової служби не перебуває.

Водночас, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта з`ясовано, що об`єкти нерухомого майна на праві власності за боржником не зареєстровані.

Постановою державного виконавця накладено арешт на кошти боржника, а 20 березня 2020 року постановою державного виконавця накладено арешт на майно боржника, про що внесено відповідний запис про обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 258838582 встановлено наявність обтяження № 16215256 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 . Арешт було накладено на підставі ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 26 квітня 2016 року № 756/4442/16-к.

Також, у поданні зазначено, що державний виконавець 02 серпня 2022 року направила запит до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА для встановлення зареєстрованих осіб у вказаній вище квартирі, у відповіді зазначено, що у квартирі зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно відповіді Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 15 серпня 2023 року квартира АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 не зареєстрована.

Водночас, як вказує державний виконавець, у Державному реєстрі актів цивільного стану наявна інформація щодо зміни прізвища боржника, зокрема, з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_3 », з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_5 ».

Додатково державний виконавець зазначила, що на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження № 71650596 з примусового виконання виконавчого листа № 759/2151/17 від 18 квітня 2023 року, виданого Святошинським районним судом міста Києва про конфіскацію усього майна, належного на праві власності ОСОБА_1 .

В межах цього виконавчого провадження державним виконавцем було зроблено запит до Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», у відповідь на який останнє повідомило, що квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_6 та ще за однією фізичною особою.

У зв`язку з тим, що право власності на квартиру за боржником не зареєстровано, державний виконавець звернулась до суду з поданням про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 травня 2024 року визначено підсудність для розгляду подання старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Корецької Тетяни Сергіївни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, у виконавчому провадженні № 59013068, виконавчий лист № 1-кп/756/87/18 від 19 квітня 2019 року Голосіївському районному суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 червня 2024 року для розгляду цивільної справи № 752/12469/24 визначено суддю Голосіївського районного суду міста Києва Митрофанову А.О.

В судовому засіданні 12 липня 2024 року державний виконавець підтримала подання та просила його задовольнити.

Розглянувши подання державного виконавця та дослідивши додані до нього документи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 10 Закону України від 02 чсервня 2016 року № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Порядок звернення стягнення на майно боржника передбачений статтею 48 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, а саме: у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Частиною четвертою статті 50 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII передбачено, що у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно частини десятої статті 440 Цивільного процесуального кодексу України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Так, частинами першою, другою статті 50 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII передбачего, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому, в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

У частині третій статті 50 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII встановлено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У такому випадку виконавцю потрібно надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна. Такими доказами можуть бути: свідоцтво про право на спадщину, договір купівлі-продажу нерухомого майна, рішення суду, рішення місцевої ради про передачу земельної ділянки у приватну власність, а також інші документи, які підтверджують володіння нерухомими майном, а також докази того, що право власності на майно, на яке звертається стягнення, ні за ким не зареєстровано.

Окрім зазначеного вище, виконавцю також обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача.

Зазначене обумовлено тим, що Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Крім того, відповідно частини шостої статті 48 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Наведене дозволяє дійти висновку, що держаний виконавець мав надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна, довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача, саме станом на день звернення з поданням про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно. Водночас, таких доказів державний виконавець не надав, як і не довів таких фактів.

Більш того, суд вважає за необхідне наголосити й на тому, що державним виконавцем не доведено, а судом не встановлено, що ОСОБА_6 , за яким відповідно до відповіді Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 20 листопада 2023 року № 062/14-15102 (И-2023) зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 є саме тим ОСОБА_6 , який змінював своє прізвище відповідно до актових записів про зміну імені. Тобто, не доведено, що саме за ОСОБА_1 зареєстрованого право власності саме на 1/2 частину квартири, дозвіл на звернення стягнення якої державний виконавець просить надати.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для його задоволення.

Керуючись статтями 440, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Корецької Тетяни Сергіївни про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Оболонський районний суд міста Києва - відмовити.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 261 Цивільного процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду за правилами, встановленими статтями 353-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя А.О. Митрофанова