Справа № 713/2861/24
Провадження №2-о/713/199/24
УХВАЛА

іменем України

29.07.2024 м. Вижниця

Суддя Вижницького районного суду Чернівецької області Кибич І.А., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , де заінтересованими особами є ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Берегометської селищної ради в особі виконавчого комітету Берегометської селищної ради, про встановлення факту перебування дітей на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування дітей на утриманні, де заінтересованими особами є ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Берегометської селищної ради в особі виконавчого комітету Берегометської селищної ради.

Просить встановити факт перебування у нього на утриманні трьох дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирішуючи питання про відкриття провадженні у справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (окрім тих, що визначені ч.1 ст. 315 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається із заяви заявник звернувся до суду з вимогою про встановлення факту перебування на його утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свої вимоги заявник мотивує тим, що одружився з ОСОБА_2 , у якої на момент укладення шлюбу була неповнолітня дитина ОСОБА_4 , за яким він здійснює догляд та утримує.

Положення ст.268 СК України визначають, що у вітчима (мачухи), обов`язок по утриманню малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, виникає лише у разі, коли в останніх немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Отже, питання утримання дітей до 18 років, унормовано саме положеннями СК України, відповідно до положень якого саме батьки (мати та батько) зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При цьому ці питання батьки вирішують за домовленістю між собою, а у разі відсутності такої домовленості у судовому порядку шляхом звернення до суду з позовом, або заявою про видачу судового наказу.

У заявника, як вітчима неповнолітньої дитини, обов`язок по утриманню виникає лише за умов визначених ст.268 СК України, тобто за умови відсутності у дитини батьків, дідів, бабів, а неможливості цих осіб, саме з поважних причин, надавати дитині належне утримання.

Отже, факт, про встановлення якого просить заявник, не породжує для нього жодних особистих немайнових чи майнових прав, не підтверджує наявності чи відсутності неоспорюваних прав, що є завданнями окремого провадження.

Зазначені заявником обставини дають суду підстави вважати, що вимога заявника фактично пов`язана з виникненням, зміною або припиненням особистих майнових прав, як особи, яка замінює батька дитини, які закріплені в Сімейному кодексі України. Такими до прикладу можуть бути право матері чи батька, особи в сім`ї якої проживає дитина на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав у випадку, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, тощо.

Тобто наразі між заявником та батьком неповнолітніх дітей існує спір про право в частині того, у кого саме з них на утриманні перебуває неповнолітня дитина, хто займається її вихованням, а вирішення цього спору можливе лише із застосуванням принципу змагальності сторін, який не може бути реалізований в окремому провадженні з огляду на безспірність окремого провадження та положення ч.3 ст. 294 ЦПК України.

Заявник не залучив до участі у справі батька дитини. Фактично звертається до суду з метою закріплення факту, який ніким не оспорюється та не ставиться під сумнів. На думку суду, встановлення факту утримання заявником неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , не породжує ті юридичні наслідки, про які зазначено у заяві, та від встановлення судом таких фактів не залежить виникнення, зміна особистих прав заявника, про які він зазначив у заяві.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у складі від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17, провадження № 61-2417сво19 міститься висновок про те, що приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин.

За встановлених у цій справі обставин та мети подання заяви про встановлення факту, заявлені ОСОБА_1 вимоги не є вимогами, які пов`язані із здійсненням особистих немайнових чи майнових прав, а тому не підлягають розгляду судом в порядку окремого провадження на підставі ст.ст. 293, 315 ЦПК України.

Крім того, згідно з частиною 4 статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 необхідно відмовити, оскільки зі змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а також у зв`язку з тим, що його вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 315, 353, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження з розгляду заяви ОСОБА_1 , де заінтересованими особами є ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Берегометської селищної ради в особі виконавчого комітету Берегометської селищної ради, про встановлення факту перебування дітей на утриманні.

Заяву з додатками повернути заявнику.

Роз`яснити заявниці право звернення до суду за захистом своїх прав в порядку позовного провадження на загальних підставах.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Іван КИБИЧ