Справа № 302/465/24
Номер рядка звіту 60
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2024 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П.,

з участю секретаря судового засідання Липей В.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача

15.04.2024 року позивач звернувся до суду з позов до Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області про визначення йому як спадкоємцю за заповітом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 ,1926 р.н. ОСОБА_2 доводилася йому тіткою по материнській лінії. ОСОБА_2 за життя не була одружена та не мала дітей. Крім того, померла ОСОБА_2 за життя склала заповіт, яким на випадок своєї смерті, розпорядилася, все її майно, де б воно не було і з чого би воно не складалося, і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати, і на що вона за законом матиме право, а також земельну ділянку площею 0,25 га, згідно державного акту ІІ-ЗК № 010043 від 06.01.1998 року, передати своєму племіннику, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Цей заповіт не змінено та не скасовано. У Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо відкриття спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 . Про наявність заповіту складеного ОСОБА_2 , 1926 р.н., позивач довідався в лютому 2024 року від представників Колочавської сільської ради, які йому повідомили про наявність заповітного розпорядження складеного на його користь та запропонували оформити право власності на земельну частку (пай) в КСГП «Колочава», та земельні ділянки належні за життя ОСОБА_2 . При зверненні до приватного нотаріуса Сятині Т.С. з метою встановлення чинності заповітного розпорядження, та відкриття Спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2 , позивач довідався, що заповіт є чинним та має юридичну силу, однак ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_2 . Спадкові справи до майна ОСОБА_2 не відкривалися. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до спадкового майна померлої. До спадкової маси ОСОБА_2 входить: право на земельну частку пай у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Колочава» розміром 0,83 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості); земельні ділянки розташовані на території Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, загальною площею 0,4928 га; право на майновий пай в сільськогосподарському трудовому колективі СВК "Колочава". ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , разом з нею на день її смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований. Отже, інших спадкоємців до майна померлої не має. Однак, позивач вважається особою, що пропустила строк для прийняття спадщини, визначений ч.1 ст. 1270 ЦК України, оскільки на час смерті не проживав та не був зареєстрований за однією адресою із спадкодавцем ОСОБА_2 , та не подав протягом шести місяців заяву про прийняття спадщини за заповітом до майна померлої ОСОБА_2 . Позивач з дружиною піклувався про ОСОБА_2 , допомагав їй по господарству та здійснив обряд поховання померлої ОСОБА_2 . Окрім цього, після її смерті позивач використовує належні їй земельні ділянки за цільовим призначенням. За вищенаведеного нотаріус відмовив позивачу у прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_2 , з підстав, що ним пропущено строк для прийняття спадщини, визначений ст. 1270 ЦК України, а місце реєстрації спадкодавця було відмінним від місця реєстрації спадкоємця.

Винесені в справі процесуальні рішення

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.04.2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Позиції сторін за змістом процесуальних заяв

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, проте він подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності з позицією підтримки позову.

Колочавська сільська рада Хустського району Закарпатської області в особі представника ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначаючи, що Колочавська сільська рада позов визнає в повному обсязі.

Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов ОСОБА_1 задовольнити, виходячи з такого.

Встановлені судом обставини

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 86 років в селі Колочава, Міжгірський (теперішній-Хустский) район, Закарпатська область, про що 22.02.2013 року складено відповідний актовий запис за №15, що вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно з заповітом, який 14.09.2007 року посвідчено секретарем виконавчого комітету Колочавської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області Дербак Т.М. та зареєстрований в реєстрі за №18, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїм майном на випадок смерті розпорядила так: все її майно, де б воно не було і з чого би воно не складалося, і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати, і на що вона за законом матиме право, а також земельну ділянку площею 0,25 га, згідно державного акту ІІ-ЗК № 010043 від 06.01.1998 року, заповіла своєму племіннику, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводилася позивачеві тіткою по материнській лінії, що підтверджую наступними документами: свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 ; архівною довідкою № Д-315/01-17 від 07.03.2024, виданою державним архівом Закарпатської області, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; архівною довідкою № Д-316/01-17 від 07.03.2024, виданою державним архівом Закарпатської області, про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 1 від 10.04.2024, про одруження ОСОБА_6 .

Заповіт ОСОБА_2 від 14.09.2007 року не змінений і не скасований, спадкові справи за майном ОСОБА_2 не заводилися, свідоцтва про право на спадщину за її майном не видавалися, що підтверджується витягами зі Спадкового реєстру №, № 76568106, 76568123 від 11.04.2024.

Згідно довідок №,№ 1249, 526 від 10.04.2024, 16.02.2024, які видані виконкомом Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , разом з нею на день її смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований; ОСОБА_2 була неодружена та не мала дітей.

Дружина позивача, ОСОБА_7 , поховала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що вбачається з довідки №883 від 25.02.2013 року, свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 .

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст.1216,1217 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними.

Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі N 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі N 565/1145/17 (провадження N 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі N 766/14595/16 (провадження N 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі N 487/2375/18 (провадження N 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі N 450/1383/18 (провадження N 61-21447св19).

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.11.2023 по справі № 333/8115/21.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17.03.2021 по справі № 638/17145/17 .

Позивач не знав про існування заповіту ОСОБА_2 , тому і не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Про існування заповіту своєї тітки позивач дізнався у лютому 2024 року від представників Колочавської сільської ради.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що необізнаність позивача про існування заповіту його тітки ОСОБА_2 є поважною причиною для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

За вищенаведених обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення в повному обсязі, при цьому визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

Розподіл судових витрат

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 297678, та пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 .

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Отже, позивач звільнений від сплати судового збору. При цьому, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.п. 2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн.

Отже, за подання цього позову позивач мав би сплатити судовий збір у сумі 1211 грн 20 коп, якби не був звільнений від його сплати.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене, те що позовні вимоги задоволені у повному обсязі та позивач звільнений від сплати судового збору, ту обставину, що відповідач визнав позов до розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору необхідно стягнути із відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнання позову відповідачем прийняти.

Позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) як спадкоємцю за заповітом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Колочава Міжгірського (теперішнього-Хустського) району Закарпатської області, актовий запис про смерть № 15 від 22.02.2013 року, тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області (, місцезнаходження: с.Колочава, вул.Шевченка, 78, Хустського району Закарпатської області) 50 відсотків судового збору на користь держави, що становить суму 605 грн 60 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Суддя: В. П. Кривка