Справа №2-2413/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2024 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Черніцької І.М.,

за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

з участю: адвоката Хлєбнікова С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Хлєбнікова С.В. про зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП №71083607 за виконавчим листом №2-2431/11, виданим 30 вересня 2011 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, до завершення розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Хлєбніком С.В., звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа №2-2431/11, виданого 30 вересня 2011 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором №18/08/26N від 31 січня 2008 року у розмірі 153 899,33 доларів США, що еквівалентно 1 221 499 грн., 70 074,60 грн. пені, 5000 грн. штрафу за невиконання умов договору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення справи та 1700 грн. судового збору, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви вказує, що зобов`язання ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк Форум» та його правонаступника, які випливають з кредитного договору №18/08/26N від 31 січня 2008 року, договору іпотеки від 31 січня 2008 року є припиненими на підставі вимог ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України починаючи з 20 січня 2014 року, у зв`язку з добровільним виконанням поза межам виконавчого провадження.

Одночасно у заяві, ОСОБА_1 просив до завершення розгляду даної заяви зупинити стягнення у виконавчому провадженні ВП №71083607 за виконавчим листом №2-2413/2011 від 30 вересня 2011 року, який виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

У судовому засіданні адвокат Хлєбніков С.В. підтримав вимогу про зупинення виконання за вищезазначеним виконавчим документом.

Інші учасники в судове засідання не з`явились.

При вирішенні питання про зупинення виконання за виконавчим документом, суд враховує наступне.

Згідно з вимогами п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (ст. 129-1 Конституції України).

Крім того, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Положеннями ст. 1Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативноправовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, до розгляду питання по суті. Після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

За змістом ч. 3 ст. 432 ЦПК України до розгляду заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Підстави зупинення вчинення виконавчих дій, як було вище зазначено, регламентовані ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження». Вказаною нормою визначений виключний перелік підстав зупинення вчинення виконавчих дії, які вчиняються державним виконавцем шляхом винесення відповідної постанови. Тобто, законодавством чітко визначені обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження.

Відповідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, у клопотанні адвоката Хлєбнікова С.В. про зупинення виконання за виконавчим документом до розгляду заяви про визнання виконавчого листа, виданого 30 вересня 2011 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі № 2-2413/2011 таким, що не підлягає виконанню, не наведено жодних доводів та обґрунтувань того, що захист прав та інтересів боржника стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Вказані доводи не наведені адвокатом і в судовому засіданні.

Виходячи із завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених ч. ч. 1, 3 ст. 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання за виконавчим документом, суд враховує потребу в цьому.

Отож, клопотання про зупинення виконання за виконавчим документом має бути вмотивованими та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Водночас, представником ОСОБА_1 ненаведено обґрунтованих підстав зупинення виконання за виконавчим документом до завершення розгляду заяви про визнання виконавчого листа, виданого 30 вересня 2011 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі № 202413/2011 таким, що не підлягає виконанню, а також не додано доказів, які б підтверджували необхідність зупинення виконання, а сама по собі наявність у суду першої інстанції права на зупинення виконання за виконавчим документом не є підставою для зупинення його виконання.

Отже, враховуючи, що зупинення виконання за виконавчим документом в силу ст. 432 ЦПК України є правом, а не обов`язком суду та, беручи до уваги, що однією із засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення і з огляду на відсутність у суду підстав для висновку про необхідність зупинення виконання, оскільки на доведення таких підстав не наведено документально обґрунтованих обставин, у суду відсутні підстави для задоволення зазначеного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 352-354, 432 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Хлєбнікова С.В. про зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП №71083607 за виконавчим листом №2-2431/11, виданим 30 вересня 2011 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, до завершення розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повна ухвала суду складено 17 травня 2024 року.

Головуюча суддя І.М. Черніцька