Справа № 295/6677/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" серпня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира, у складі головуючої судді Шкирі В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» Сергійчука Я.Я. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2024 до Корольовського районного суду за підсудністю з Богунського районного суду м.Житомира надійшли матеріали цивільної справи №295/6677/24 за позовом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , зі змісту якого останній просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністі «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором кредитної лінії № 00 (пролонгація) від 21.02.2022 в сумі - 29250,44 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі - 3028,00 грн. та понесені витрати на правничу допомогу у розмірі - 9000,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 21.02.2022 року між ТОВ «Київська торгова інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 був укладений Договір кредитної лінії № 00 на суму 12000,00 грн зі строком повернення - 14.04.2022

Заявлений строк кредитування складає 23 календарних днів з 21.2.2020 по 15.03.2022, тип процентної ставки фіксована; стандартна процентна ставка 990,00 % річних (2,71 % на день) за кожен день користуваннякредитом; знижена процентна ставка 643,50 % річних (1,76 % на день); пільгова процентна ставка - % річних(% на день).

Річна процентна ставка складає: за користування кредитом протягом заявленого строку 23 календарних днів користування кредитом з 21.02.2022 по 15.03.2022.

За користувсання кредитом понад заявлений строк протягом наступних 30 календарних днів з 16.03.2022 по 16.03.2022 останнього дня: за стандартною процентною ставкою 990,00 % річних (2,7 % в день).

ТОВ «Київська торгова інвестиційна компанія» свої зобов`язання виконала та надала кредит в сумі 12000,00 грн, в той час як відповідач свої зобов`язання не виконав та не повернув кридит та відсотки протягом обумовлених строків.

18.12.2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу №18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржників за Договорами позики, в тому числі і за Кредитним договором №00 від 21.02.2022, позичальником за яким виступає ОСОБА_1 .

Станом на 08.04.2024 року відповідач продовжує не виконувати взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, ігноруючи наявні майнові вимоги нового кредитора. Загальний розмір грошових вимог нового кредитора до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору, що складають грошову суму в розмірі - 29250,44 грн., що складається з: заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 12000,00 грн.; заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 17250,44 грн.

На підставі викладеного, просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 07.06.2024 справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

07.08.2024 на адресу суду надійшли пояснення в яких відповідач вказує, що визнає позовні вимоги в частині щодо стягнення з нього тіла кредиту в сумі 12000,00 грн. Вимоги щодо стягнення відсотків не визнає, оскільки на 2 день після видачі кредиту почалося повномасштабне вторгнення, та він намагався врегулювати спір в досудовому порядку, проте оскільки його не повідомили про фактора він не зміг цього зробити. Вважає укладення договору факторингу без його повідомлення порушенням. Він хотів реструктуризувати борг та звертався на електронну адресу з цим проханням проте відповіді не отримав . Також вказує, що частину боргу нараховано поза межами дії договору, що суперечить висновкам Великої Палати Верховного суду від 31.10.2018 у справі №2024494/16-ц та від 18.01.2023 у справі №686/13446/15,

Сторони чи їх представники 07.08.2024 до суду не з`явилися.

Представники сторін просили справу розглядати без іх участі про що наявні заяви в матеріалах справи.

Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі№ 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні

Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

21.02.2022 року між ТОВ «Київська торгові інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 був укладений Договір кредитної лінії № 00, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальникові на умовах, передбачених договором, грошові кошти (кредит) в кредит у сумі 12 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом (1.2, 1.3, 1.4, 1.6 Кредитного договору)

Сторони в п.3.3, 34 Кредитного договору погодили, що датою повернення кредиту є 14.04.2022, строк кредитування - 53 календарних днів;

Заявлений строк кредитування згідно п.3.6 Кредитного договору складає 23 календарних днів з 21.2.2020 по 15.03.2022, тип процентної ставки фіксована (п.3.7 Договору)

Стандартна процентна ставка 990,00 % річних (2,71 % на день) за кожен день користуваннякредитом за виключенням строку використання права користування Кредитом за Зниженою та / або Пільговою процентною ставкою.

Знижена процентна ставка 643,50 % річних (1,76 % на день); пільгова процентна ставка - % річних(% на день).

Річна процентна ставка складає: за користування кредитом протягом заявленого строку 23 календарних днів користування кредитом з 21.02.2022 по 15.03.2022.

За користування кредитом понад заявлений строк протягом наступних 30 календарних днів з 16.03.2022 по 16.03.2022 останнього дня: за стандартною процентною ставкою 990,00 % річних (2,7 % в день).

Договор № 00, від 21.02.2022 та додатки до нього підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 7648 (а.с.13,16-18)

Ідентифікацію відповідача підтверджено довідкою (а.с.20 зворот)

Аналогічні умови кредитування вказані в паспорті споживчого кредиту (а.с.14-16)

Згідно графіку платежів № 00, як додатку №1 до Договору № 00 від 21.02.2022 відповідач мав сплатити до 15.03.2022 - 12000,00 грн позики та 4865,88 грн відсотків з розрахунку 1,76 % за кожен днь користування, а в разі сплати з 15.03.2022 до 14.04.2022 - 12000,00 грн кредиту та 9764,40 грн відсотків за користування кредитом з розрахунку 2,71 % за кожен день користування кредитом (а.с.16-17)

Згідно додатку №2 до договору № 00 від 21.02.2022 у разі сплати кредиту в сумі 12000,00 грн до 15.03.2024 необхідно сплатити відсотки в сумі 4865,88 грн, а в разі сплати кредиту в сумі 12000,00 грн до 14.04.2022 ще - 9764,40 грн,а всього стане 14630,28 грн відсотків, загалом же реальна вартість складе 26630,28 грн (14630,28 грн - відсотки +12000,00 грн - тіло кредиту) (а.с.18)

Загальні умови надаггя грошових коштів у позику ТОВ «Київська торгові інвестиційна компанія» також підписані ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором (а.с.26)

Директор ТОВ "Універсальні плптіжні рішення" листом від 02.02.2024 вих № 6162_36 повідомив ТОВ «Київська торгові інвестиційна компанія» що 21.02.2022 на платіжну карту НОМЕР_1 перераховано 12000,00 грн (а.с26 зворот) .

Згідно довідки по договору № 00 від 21.02.2022 кредит в сумі 12000,00 грн видано 21.02.2022. В період з 21.02.2024 по 15.03.2022 вклющно щодня нараховувалися відсотки за користування кредитом по 211,56 гнн, що становить загалом 4865,88 грн. З 17.03.2022 по 14.04.2022 нараховувалися відсотки за користування кредитом по 325,48 грн щоденно, загалом нараховано за цей період -9764,40 грн. А загалом з 21.02.2022 по 14.04.2022 нараховано 14630,28 грн.( а.с.27) Також довідка містить відомості, що 30.06.2024 нараховано 2620,16 грн відсотків та всього заборгованність складає 29250,44 грн (12000,00 грн- кредит +14630,28 грн відсотки з 21.02.2022 по 14.04.2022 + 2620,16 грн відсотки нараховані 30.06.2022(а.с.27)

18.12.2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу №18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржників за Договорами позики, в тому числі і за Кредитним договором №00 від 21.02.2022, позичальником за яким виступає ОСОБА_1 про що свідчить реєстр боржників .

За реєстром боржників від 22.12.2023 до Договіру факторингу №18/12-2023 від 18.12.2022 та витягу з додатку №3 вказаного договору заборгованність ОСОБА_3 складає 29250,44 грн., що складається з: заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 12000,00 грн.; заборгованості за відсотками 17250,44 грн (а.с.32,34)

Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 08.04.2024 року заборгованість ОСОБА_1 становить 29250,44 грн., що складається з: заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 12000,00 грн.; заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 17250,44 грн (а.с.28)

Таким чином суд встановив, що правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами ЦК України.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відповідач не заперечує того факту, що ним обуло отримано 21.02.2022 - 12000,00 грн кредитних коштів від ТОВ «Київська торгова інвестиційна компанія» та які він наразі ще не повернув. Позивач погоджується, що позовні вимоги в цій частині є обгрунтованим і він їх визнає.

Згідно п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), а відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу;

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Так згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.

Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22), від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження 61-6066св23) та інших.

Договір кредитної лінії № 00 від 21.02.2024 на 12000,00 та його додатки підписано відповідачем електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора «7648» відповідно до ч. ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

За змістом ч. 13 ст. 11 вищевказаного Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України.

Директор ТОВ "Універсальні плптіжні рішення" листом від 02.02.2024 вих № 6162_36 повідомив ТОВ «Київська торгові інвестиційна компанія» що 21.02.2022 на платіжну карту НОМЕР_1 перераховано 12000,00 грн (а.с26 зворот) .

Оскільки відповідач визнає, що дійсно отримав 12000,00 грн кредиту суд приймає визнання позову в цій частині, оскільки воно не суперечить законодавству та приймає рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами в сумі 12000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи уразі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року справа № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року справа № 202/4494/16.

Сторони в п.3.3, 34 Кредитного договору погодили, що датою повернення кредиту в сумі 12000,00 грн є 14.04.2022, загальний строк кредитування - 53 календарних днів;

Заявлений строк кредитування згідно п.3.6 Кредитного договору складає 23 календарних днів з 21.2.2020 по 15.03.2022, тип процентної ставки фіксована (п.3.7 Договору)

Стандартна процентна ставка 990,00 % річних (2,71 % на день) за кожен день користуваннякредитом за виключенням строку використання права користування Кредитом за Зниженою та / або Пільговою процентною ставкою.

Знижена процентна ставка 643,50 % річних (1,76 % на день); пільгова процентна ставка - % річних(% на день).

Річна процентна ставка складає: за користування кредитом протягом заявленого строку 23 календарних днів користування кредитом з 21.02.2022 по 15.03.2022.

За користувсання кредитом понад заявлений строк протягом наступних 30 календарних днів з 16.03.2022 по 16.03.2022 останнього дня: за стандартною процентною ставкою 990,00 % річних (2,7 % в день).

Згідно графіку платежів № 00, як додатку №1 до Договору № 00 від 21.02.2022 відповідач мав сплатити до 15.03.2022 - 12000,00 грн позики та 4865,88 грн відсотків з розрахунку 1,76 % за кожен днь користування, а в разі сплати з 15.03.2022 до 14.04.2022 - 12000,00 грн кредиту та 9764,40 грн відсотків за користування кредитом з розрахунку 2,71 % за кожен день користування кредитом (а.с.16-17)

Згідно додатку №2 до договору № 00 від 21.02.2022 у разі сплати кредиту в сумі 12000,00 грн до 15.03.2024 необхідно сплатити відсотки в сумі 4865,88 грн, а в разі сплати кредиту в сумі 12000,00 грн до 14.04.2022 ще - 9764,40 грн,а всього стане 14630,28 грн відсотків, загалом же реальна вартість складе 26630,28 грн (14630,28 грн - відсотки +12000,00 грн - тіло кредиту) (а.с.18)

Згідно довідки по договору № 00 від 21.02.2022 кредит в сумі 12000,00 грн видано 21.02.2022. В період з 21.02.2024 по 15.03.2022 вклющно щодня нараховувалися відсотки за користування кредитом по 211,56 гнн, що становить загалом 4865,88 грн. З 17.03.2022 по 14.04.2022 нараховувалися відсотки за користування кредитом по 325,48 грн щоденно, загалом нараховано за цей період -9764,40 грн. А загалом з 21.02.2022 по 14.04.2022 нараховано 14630,28 грн.( а.с.27) Також довідка містить відомості, що 30.06.2024 нараховано 2620,16 грн відсотків та всього заборгованність складає 29250,44 грн (12000,00 грн- кредит +14630,28 грн відсотки з 21.02.2022 по 14.04.2022 + 2620,16 грн відсотки нараховані 30.06.2022(а.с.27)

Отже суд вважає, що вимоги щодо стягнення відсотків підлягають частковому задоволенню, оскільки умовами договору № 00 від 21.02.2022 було передбачено, що кредит в сумі 12000,00 грн надається строком до 14.04.2022.

Сторно погодили, що в період з 21.02.2022 по 15.03.2022 включно нараховуватимуться відсотки за користування кредитом з розрахунку 1,76% , тобто по 211,20 грн за кожен день користування кредитом (12000,00 грн х 1,76%=211,20 грн), а з 15.03.2022 до 14.04.2022 застосовується процентна ставка -2,71 % за кожен день користування кредитом (12000,00 грн х 2,71%=325,20 грн)

Судом встановлено, що відповідач 12000,00 грн кредиту не сплатиі і станом на день розгляду справи, отже він має сплатити відсотки за користування кредитом в межах строку дії кредитного договору .

Так за період користування кредитом з 21.02.2022 по 15.03.2024 (23 дні, як передбачено п.3.6, 3.8, 5.1.1 Кредитного договору) відповідач має сплатити - 4857,60 грн ( 12000,00 грн х 1,76% = 211,20 грн х 23 дні =4857,60 грн)

За період користування кредитом з 16.03.2022 по 14.04.2024 (30 днів, як передбачено п.3.8, 3.9.2, 3.10.2 Кредитного договору) відповідач має сплатити - 4857,60 грн ( 12000,00 грн х 2,71% = 325,20 грн х 30 днів =9756 грн)

Сукупно за користування кредитом 53 дні в сумі 12000,00 грн відповідач має сплатити 14613,60 грн (4857,60 грн + 9756,00 грн =14613,60 грн) як те передбачено умовами договору на яві відповідач погодився підписавши його.

Посилання на той факт, що його не було повідомлено про укладення фоговору факторингу на увагу не заслуговують оскільки п 8.1.1.4 Кредитного договору передбачено, шо кредитодавець має право укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою, відповідно до чого Кредитодавець у будь-який час має право передати своє право вимоги до Позичальника будь-якій третій особі.

При цьому, у Кредитодавця відсутній обов`язок повідомляти про це Позичальника.

Отже вимоги щодо стягнення з відповідача -16613,60 грн є такими, що підлягають до задоволення, а 16,68 грн є зайво нарахованими математично

Сума 2620,16 грн нарахована в якості відсотків 30.06.2022, тобто поза межами дії Кредитного договору, оскільки він вичерпав свою дію 14.04.2024, вказане нарахування суперечить висновкам Великої Палати Верховного суду від 31.10.2018 у справі №2024494/16-ц та від 18.01.2023 у справі №686/13446/15 в якому вказано, що рпоза межкми строку дії договору застосуванню підлягає ст.625 ЦПК України.

З урахуванням викладеного суд приймає рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 12000,00 грн - кредиту та 16613,60 грн відсотків за користування кредитом.

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при звернення до суду сплатив 3028,00 грн про що свідчить платіжна інструкція № 422780075 від 23.04.2024.

Позов задоволено на суму 28613,60 грн, отже стягненню з відповідача підлягало 2962,07 грн.

Разом з тим відповідач має 1 групу інвалідності строком до 01.07.2026 , що підтверджено відповідним посвідченням серії НОМЕР_2 від 12.06.2023 року та він звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір"

Отже в даному випадку 2962,07 грн. підлягають компенсації позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Разом з цим відповідач не звільнений від сплати витрат на правничу допомогу

Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

У постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19) викладено правовий висновок про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00, зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи 15.02.2024 між ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" та Адвокатським об`єднанням "ЛІГАЛ АССІСТАНС" в особі керуючого партненра Бурдюг Т.В. укладено договір №15-02/2024 предметом якого є надання юридичної допомоги в обсязі та на умовах передбачених договором (п.1.1 Договору)

Вартість послуг узгоджкється сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору (п.4.1 Договору)

Клієнт зобов`язався оплатити послуги протягом 60 днів з дня підписання акту про надання юридичних послуг (п.4.2 Договору)

02.04.2024 ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" подало до Адвокатського об`єднання "ЛІГАЛ АССІСТАНС" заявку про надання юридичної допомоги №46 по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 )

До вказаної заявки увійщла послуга з приводу надання усної консультації з вивченням документів на яку витрачено 2 години часу вартістю 1500,00 грн за годину, що склало 3000,00 грн та складання позовної заяви на яку теж витрачено 2 години часу вартість 3000,00 грн за годину, що склало 6000,00 грн (а.с.44)

16.04.2024 ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" оплатило Адвокатському об`єднанню "ЛІГАЛ АССІСТАНС" 36000,00 грн за надання правової допомоги за договором 15-05/2024 від 15.02.2024 (а.с.43 зворот)

Оцінюючи співмірність, реальність та пропорційність судових витрат, які просила стягнути сторона позивача , те, що зазначена категорія справ є справою незначної складності, що в свою чергу не потребувало додаткових зусиль, суд вважає, що витрата на усну консультацію навіть з вивченням документів 2 години часу є явно завищеною одиницею. На думку суду, у професійного юриста, такого роду справа не має займати більше години часу.

Згідно прайсу Адвокатського об`єднання "ЛІГАЛ АССІСТАНС." вартість послуги усної консультації з вивченням документів вартує від 1500,00 грн за годину.

Позовну заяву підписав директор ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" , він же і посвідчив додатки до позовної заяви, отже суду не доведено, що позовну заяву склав адвокат Адвокатського об`єднання "ЛІГАЛ АССІСТАНС"

За таких обставин, суд вважає, що в даному конкретному випадку реальним, необхідним, співмірним та справедливим буде стягнення з відповідача на користь позивача 1500,00 грн витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 263-265, 351,352,354,355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позову заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» Сергійчука Я.Я. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовільнити частково .

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (місцезнаходження: м.Київ, вул.Гедройца Єжи,6 офіс 521, ) заборгованність за Договором кредитної лінії № 00 від 21.02.2022, яка станом на 07.08.2024 становить 28613 (двадцять вісім тисяч шістсот тринадцять) гривень 60 копійок та складається з 12000 (дванадцяти тисяч) гривень 00 копійок - кредиту та 16613 (шістнадцяти тисяч шістсот тринадцяти) гривень 60 копійок відсотків за користування кредитом.

Взадоволенні решти вимог відмовити.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (місцезнаходження: м.Київ, вул.Гедройца Єжи,6 офіс 521, ) 2962 (дві тисячі дев`ятсот шісдесят дві) гривні 07 копійок судового збору за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (місцезнаходження: м.Київ, вул.Гедройца Єжи,6 офіс 521, ) судові витрати на правничу допомогу в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.Адвокатського об`єднання "ЛІГАЛ АССІСТАНС."

Повний текст судового рішення складено та підписано 07.08.2024

Cуддя В. М. Шкиря