Справа № 331/1326/21
Провадження № 2-п/331/34/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Антоненка М.В.,

при секретарі Байраморвій Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2023 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2023 року по цивільній справі № 331/1326/21 задоволено позов Кредитної спілки «Запоріжжя» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 218 963,39 гри, а також судові витрати.

Зазначає., що копію заочного рішення суд їй не надіслав у визначений законодавством строк, що підтверджують матеріали справи. Так, рекомендований лист про відправку рішення від 15.05.2023 року не містить позначки про отримання нею даного листа, оскільки він направлявся за адресою її мешкання у м. Оріхів, який знаходиться під постійними обстрілами з початку повномасштабного вторгнення та пошта там не працює.

Копію рішення вона отримала 20 березня 2024 року в канцелярії суду, що підтверджується підписом на її заяві про ознайомлення з матеріалами справи.

Згідно зі ст. 284 ЦПК України:

„ 1. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

2. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення

3. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного стооку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

4. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Викладене свідчить, що заявниця ОСОБА_1 вправі до 09.04.2024 року подати заяву про перегляд заочного рішення разом із заявою про поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд.

Вважає, що оскаржуване заочне рішення суду у справі № 331/1326/21 є незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату; час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого рішення.

„ Відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, поважну причину неявки суду не повідомили, відзив не надали, у зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи»

Зазначає, що вона не отримувала ані повістки до судового засідання, ані позовної заяви із додатками, оскільки в позовній заяві та рішенні вказано місце її мешкання - АДРЕСА_1 . Через постійні обстріли та руйнування інфраструктури м. Оріхів, заявниця стала ВПО та мешкає за іншою адресою у м. Запоріжжя.

Правилами цивільного процесу (ст. 175 ЦПК України) передбачений обов`язковий перелік відомостей, які повинні міститись в позовній заяві. Зокрема п. 2 ч. 3 цієї статті передбачено, що в позовній заяві повинні бути зазначені місце проживання чи перебування сторін та інших учасників справи.

Відповідно до ч. 6, 10 ст. 187 ЦПК, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо наданим інформації про зареєстроване місце проживання (перебування такої фізичної особи. Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішуй питання про відкриття провадженні у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України".

Суд в рішенні не посилається, що не зміг встановити зареєстроване місце проживання відповідачів.

Звертає увагу суду на те, що з заочним рішенням суду заявниця ОСОБА_1 не згодна повністю.

Суд при ухваленні заочного рішення у справі неповно встановив обставини, які мають значення для справи, порушив норми матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи і наданим доказам.

Згідно зі ст. 288 ч 1 ЦПК України:

„1. Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи .

У справі відсутні належні і допустимі докази того, що вона була повідомлена судом про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Так як суд не вчинив належних дій для вручення їй судової повістки про виклик в засідання суду, вона не отримала судову повістку з незалежних від її причин і не була обізнана не тільки про розгляд справи, а й взагалі про знаходження в провадженні суду справи № 331/1326/21, то за таких обставин належить вважати, що вона не з`явилась в засідання суду з поважної причини.

Відповідно до ст. 223 ч 2 п.1 ЦПК України:

«Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

І) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання .

Отже, на її думку, суд не вправі був 10.04.2024 року ухвалювати заочне рішення у справі, а зобов`язаний був відкласти розгляд справи на інший день та повідомити її належним чином про час та місце розгляду справи.

Зазначає, що їй не було відомо про знаходження в провадженні Жовтневого районного суду м Запоріжжя цивільної справи № 331/1326/21, вона не отримувала з суду позовну заяву з додатками та ухвалу суду про відкриття провадження у цивільній справі, не була повідомлена про можливість у встановлений судам строк подати відзив на позов.

Викладене свідчить, що вона з поважних причин не подала відзив на позов у цивільній справі № 331/1326/21, так як не була обізнана про зміст позову та про знаходження справи в суді.

Розгляд справи без її участі, без отримання від неї відзиву та іншої інформації з приводу заявленого позову і без дослідження інших доказів, спричинив ухвалення незаконного заочного рішення суду.

Незаконність заочного рішення полягає в тому, що суд безпідставно та всупереч чинному законодавству і наданим доказам стягнув солідарно з неї, як поручителя, на користь КС «Запоріжжя» заборгованість за кредитними,договором в сумі 218 963,39 грн.

Згідно зі ст. 378 ЩІК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням територіальної юрисдикції (підсудності).

Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Відповідно до ст. 27 ч 1 ЦПК України:

„ Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За ст. 28 ч 8 ЦПК України:

„8. Позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів ".

Спір заснований на Договорі кредиту № 2236 від II квітня 2019 р., в п. 2.3. якого зазначено місце виконання: АДРЕСА_2 або в іншому визначеному кредитною спілкою місці (п. 4.4.3).

Проте Договір кредиту № 2236 від 11 квітня 2019 р. було укладено сторонами у м. Оріхів Запорізької області та його виконання відбувалось виключно у м. Оріхів Запорізької області.

У статті 28 ч. 8 ЦПК України йдеться про місце фактичного виконання договору.

Так як Договір кредиту № 2236 від 11 квітня 2019 р. виконувався тільки у м. Оріхів Запорізької області, відповідач і поручителі зареєстровані і мешкають у Оріхівському районі Запорізької області, вважає, що справа підсудна територіально Оріхівському районному суду Запорізької області.

Зазначає, що вона була позбавлена можливості подати заяву про направлення справи за підсудністю до Оріхівського районного суду Запорізької області, так як не була викликана в судове засідання.

У будь-якому разі, Жовтневий районний суд м, Запоріжжя не вправі був розглядати цивільну справу № 331/1326/21 та ухвалювати судове рішення в ній, а зобов`язаний був передати справу на розгляд іншому суду за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

За змістом cm. 31 ч. 1 п. 1 ЦПК України:

„ І. Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо:

1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За викладених обставин вважає за належне скасувати заочне рішення суду та направити справу на розгляд до Оріхівського районного суду Запорізької області.

Звертає увагу на те, що при ухваленні рішення у справі суд не взяв до уваги, що Договір кредиту № 2236 від 11.04.2019 року відноситься до договорів про споживчий кредит, отже відповідно, норми Закону України «Про споживче кредитування» поширюються на зазначений договір.

Кредит відповідач ОСОБА_2 отримав саме дня ведення особистого селянського господарства (на розвиток особистого селянського господарства з метою реалізації сільськогосподарської продукції > п. 1.2. Договору кредиту № 2236 від 11.04.2019 p.), тобто для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю.

Тому отриманий відповідачем ОСОБА_2 кредит відноситься до споживчих кредитів, а укладення з КС „Запоріжжя Договір кредиту № 2236 від 11.04.2019 р. підпадає під дію Закону України „Про споживче кредитування.

За приписами ст. 1 ч 1 п. 11 Закону У країни „Про споживче кредитування: споживчий кредит - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб.

В заочному рішенні суд визнав доведеним та зазначив:

„ Станом на 02.06.2021 року утворилась заборгованість в сумі 218 963,39 гри. з яких:

46 360,67 грн. заборгованість зі тілом кредиту; 9905,46 грн. проценти за користування кредитом в період з 11.04.2019 року по 11.04.2020року; 139 516,92 грн. проценти згідно з п. 5.4 Договору кредиту (ч. 2 ст. 625 ЦК України) за період з 12.04.2020 року по 09.07.2021 року; 23 180,34 грн. штраф .

Зазначає, що такий висновок суду не ґрунтується на чинному законодавстві.

Визначені до сплати штраф в розмірі 23 180,34 грн. та компенсаційні виплати за ст. 625 ч. 2 ЦК України за період з 12.04.2020 року по 09.07.2021 року в розмірі 139 516,92 грн. за неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором не підлягають стягненню в силу чинного законодавства.

Свою незгоду з заочним рішенням суду в цій частині вона обґрунтовує наступним чином.

В п. 2, п. 6 розділу IV прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про споживче кредитування № 1734-VIIIвід 15.11.2016р, зазначено:

„ 2, Дія нього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання чинності цим Законом, крім пункту 6 нього розділу, дія якого поширюється на всі договори тю споживчий кредит, та пункту 7 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, які відповідають викладеним у зазначеному пункті критеріям.

6. У разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит /в тому числі але не виключно/ прострочення споживачем v період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню па території України коронавірусної хвороби, виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення-виконання і невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у тріод з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем; в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COV1D-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення стягувачем у тріод з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України короновірусної хвороби (COV1D-19)

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.02.2020 «Про заходи шодо запобігання занесенню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби спричиненої коронавірусом 2019-CoV» в Україні запроваджено заходи щодо запобігання занесенню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби спричиненої коронавірусом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 запроваджено на всій території України дію карантину.

Відповідно до постанов Кабінету Міністрів України: від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) та від 21.04.2021 р. № 405 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» карантин продовжено до 30 червня 2021 року.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

При цьому важливим виявляється питання, які саме зобов`язання є грошовими.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов`язння, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).

Така правова позиція підтверджується й практикою Верховного Суду України (постанова від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс),

Зобов`язальні правовідносини, які належать до грошових, досить різноманітні.

Вони можуть бути частиною інших оплатних зобов`язань (наприклад, обов`язок покупця сплатити гроші за придбаний товар, обов`язок наймача оплатити користування майном тощо), а можуть мати самостійний характер (відносини позики, кредиту, банківського вкладу).

Викладене свідчить, що за приписами п. б розділу „Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про споживче кредитування на період дії карантину, тобто з 01.03.2020 р.і по день винесення рішення:

а. Споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення грошових зобов`язань, тобто в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю;

- неустойку (штраф, пеню), тобто визначений в позові та заочному рішенні суду штраф в розмірі 23 180.34 гри не підлягає сплаті:

- інші платежі сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором (в т.ч. передбачені ст. 625 ч 2 ЦК України), тобто визначені в позові у збільшеному розмірі проценти за період з 01.03.2020 р. до 11.04.2020р. теж не підлягають сплаті в сумі збільшення.

Суд в заочному рішенні зазначив про солідарне стягнення заборгованості з усіх поручителів.

При цьому суд визнав, що кожен з поручителів уклав окремий договір поруки з кредитором.

Проте, поручителі боржника не відповідають солідарно перед кредитором у разі укладення кожним з них окремого договору поруки.

В постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 24.01.2018 р. у справі № 907/425/16 зроблено наступні висновки:

„Водночас, умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою. Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У випадку укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання v них не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин, кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред`явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі, чи частково, той поручитель, що виконав зобов`язання, не має права пред`явити вимогу до іншого поручителя щодо розподілу відповідальності перед кредитором (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 зі справи № 6-511 цс 15 та від 11.11.2014 зі справи № 919/699/13).

Зазначає, що суд не дослідив при ухваленні заочного рішення обставини припинення поруки за окремими платежами і безпідставно стягнув з поручителів заборгованість за платежами, за яким порука припинилась.

В постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі № 519/2-3165/11 провадження JNs 14-219 цс 19 зроблено наступні висновки:

„58. Отже, умови договорів поруки про їхню дію до повного припинення всіх зобов`язань за основним договором або до припинення всіх зобов`язань поручителя за договором поруки, тобто до настання першої з цих подій, не встановлюють строк припинення поруки у розумінні статті 251 ЦК України. Тому має застосовуватися припис частини четвертої статті 559 цього кодексу у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив вимоги до поручителя (висновок Верховного Суду України, викладений, зокрема, у постановах від 24 вересня 2014 року у справі № 6-1 цс 14, від 20 квітня 2016 року у справі М 6-2662цс15, від 22 червня 2016 року у справі Ns 6~368цс1б, від 29 червня 2016року у справі № б-272цс1б, від 29 березня 2017року у справі № 6-3087цс16, від 14 червня 2017 року у справі № 644/6558/15-ц, а також висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у пункті 60 постанови від 22 серпня 2018 року у справі Ns 2-1169/11),

59. Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є приєдуційним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові у позові. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. З огляду на вказане, враховуючи зумовлене цим припинення права кредитора вимагати у поручителя виконання забезпеченого порукою зобов`язання, застосоване у другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а ж будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження ж позбавляє кредитора можливості пред`явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду лише протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання (висновок Верховного Суду України, викладений, зокрема, у постанові від 20 квітня 2016року у справі М 6- 2662цс15).

У п. 1.1 кредитного договору передбачений термін повернення кредиту, а також обов`язок з погашення кредиту шляхом виконання окремих зобов`язань з внесення щомісячних платежів за цим договором згідно з відповідним графіком.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Отже, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, строк пред`явлення кредитором вимог до поручителів про повернення заборгованості за платежами, які позичальник був зобов`язаний згідно з умовами кредитного договору вносити періодично, має обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Тому за змістом частини четвертої статті 559 ЦК України у зазначеній редакції порука за кожним із зобов`язань, визначених періодичними платежами, припиняється після шести місяців з моменту спливу строку погашення кожного чергового платежу. Пред`явлення кредитором вимоги до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку виконання частини рентного зобов`язання, визначеної періодичним платежем, є підставою для відмови в задоволенні такої вимоги через припинення поруки за відповідною частиною основного зобов`язання (див. пункт 84 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 523/8249/14-ц).

Вказані доводи належить взяти до уваги при розгляді заяви, оскільки вони не були надані до суду першої інстанції з поважних причин.

Зазначені порушення норм процесуального та матеріального права свідчать про незаконність та необґрунтованість заочного рішення, яке належить скасувати.

На підставі вищевикладеного, просить суд поновити строк на перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2023 року по цивільній справі № 331/1326/21. Скасувати повністю заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2023 року по справі № 331/1326/21, призначити справу до розгляду за правилами позовного провадження. Розгляд заяви проводити за моєї відсутності за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити та скасувати заочне рішення.

Представник позивача КС «Запоріжжя» Трібусян О.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про скасування заочного рішення. Просив суд закрити провадження по заявам ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Представник ОСОБА_4 адвокат Богач А.О. просить суд скасувати заочне рішення від 10.04.2023 року.

Представник ОСОБА_3 адвокат Білицький Є.М. просить суд скасувати заочне рішення від 10.04.2023 року.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.07.2021 року позов Кредитної спілки «Запоріжжя» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Кредитної спілки Запоріжжя (69095, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 105, р/р НОМЕР_5 в ф-я ЗОУ AT Ощадбанк м. Запоріжжя, МФО 313957, ) суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 218963 (двісті вісімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят три) гривні 39 копійок з яких: 46360,67 грн. заборгованість зі тілом кредиту; 9905,46 грн. проценти за користування кредитом в період з 11.04.2019 року по 11.04.2020 року; 139516,92 грн. проценти згідно з п. 5.4 Договору кредиту (ч. 2 ст. 625 ЦК України) за період з 12.04.2020 року по 09.07.2021 року; 23180,34 грн. штраф. Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Кредитної спілки Запоріжжя (69095, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 105, р/р НОМЕР_5 в ф-я ЗОУ AT Ощадбанк м. Запоріжжя, МФО 313957, ) судовий збір у розмірі по 567 (п`ятсот шістдесят сім) гривень 50 копійок з кожного.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2022 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.07.2021 року - задоволено. Поновлено ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 липня 2021 року. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 331/1326/21 (Провадження № 2/331/1180/2021) від 09.07.2021 року по справі за позовом Кредитної спілки «Запоріжжя» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором - скасовано. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено розгляд цієї справи у підготовче судове засідання на 04.05.2022 року 09 годині 00 хвилин. Встановлено відповідачам 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, в якому викладаються заперечення проти позову.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2023 року позов Кредитної спілки «Запоріжжя» (місцезнаходження: 69095, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 105) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Кредитної спілки Запоріжжя (69095, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 105, р/р НОМЕР_5 в ф-я ЗОУ AT Ощадбанк м. Запоріжжя, МФО 313957, ) суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 218963 (двісті вісімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят три) гривні 39 копійок з яких: 46360,67 грн. заборгованість зі тілом кредиту; 9905,46 грн. проценти за користування кредитом в період з 11.04.2019 року по 11.04.2020 року; 139516,92 грн. проценти згідно з п. 5.4 Договору кредиту (ч. 2 ст. 625 ЦК України) за період з 12.04.2020 року по 09.07.2021 року; 23180,34 грн. штраф. Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Кредитної спілки Запоріжжя (69095, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 105, р/р НОМЕР_5 в ф-я ЗОУ AT Ощадбанк м. Запоріжжя, МФО 313957, ) судовий збір у розмірі по 567 (п`ятсот шістдесят сім) гривень 50копійок з кожного.

Згідно частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Зі змісту ст. 288 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 судові повістки про виклик до суду на 04.05.2022 року на 09 год. 00 хв., 16.05.2022 року на 09 год. 00 хв., 08.09.2022 року на 10 год. 00 хв., 20.01.2023 року на 09 год. 00 хв. та 10.04.2023 року на 11 год. 00 хв. не отримувала. У матеріалах справи наявні повернуті конверти з позначкою за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно із вимогою частини першої та другої статті 76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Тому суд приходить до висновку, що це є поважними причинами пропуску 04.05.2022 року на 09 год. 00 хв., 16.05.2022 року на 09 год. 00 хв., 08.09.2022 року на 10 год. 00 хв., 20.01.2023 року на 09 год. 00 хв. та 10.04.2023 року на 11 год. 00 хв. судових засідань у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя.

Крім того, заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2023 року направлялось відповідачу ОСОБА_1 12.04.2023 року. Однак 15.05.2024 року до канцелярії суду повернувся конверт з позначками: «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання»

14.03.2024 року відповідачем ОСОБА_1 була подана заява про надання копії заочного рішення суду. 21.03.2024 року ОСОБА_1 отримала рішення суду та 09.04.2024 року подала заяву про його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав докази, на які він посилається та які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ч. 3 ст. 288 ЦПК України повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Як слід з матеріалів справи, у вищезазначеній цивільній справі чотири відповідача, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .

Відповідач по справі ОСОБА_2 скористався свої правом та 04.10.2021 року подав заяву на перегляд заочного рішення, яка в подальшому була задоволена та рішення скасовано.

У ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що застосовані державою обмеження не можуть обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права. Більш того, обмеження входить у сферу застосування п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо не переслідує «законну мету» і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою» (див., mutatis mutandis, рішення у справах «Ashingdane v. The United Kingdom», заява № 8225/78, п. 57; «Fayed v. The United Kingdom», заява № 17101/90, п. 65; «Markovic and Others v. Italy», заява № 1398/03, п.п. 100-102).

Що стосується інших відповідачів по справі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що у зв`язку з тим, щоб не порушувати їх права на справедливий суд, як учасників процесу, вони також не можуть бути позбавлені права подати заяву про скасування заочного рішення, а суд в свою чергу повинен вирішити чи підлягає дане рішення скасуванню чи ні в порядку ч. 1 ст. 284 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України ), заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 зазначає, що вона не з`явилась у судові засідання та не подала відзив на позовну заяву з поважних причин, бо не отримувала судової кореспонденції, а докази, на які спирається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 вважає, що їй не вірно нарахована заборгованість, однак, заявити про це вона могла тільки до винесення рішення у справі.

Із змісту ч. 1 ст. 284 ЦПК України вбачається, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Як на думку суду, заява про перегляд заочного рішення суду є обґрунтованою та містить заперечення, які слід ретельним чином дослідити в судовому засіданні, що в свою чергу, може суттєво вплинути на прийняте судом рішення. Крім того, дійсно відповідач ОСОБА_1 не отримувала судових повісток на 04.05.2022 року на 09 год. 00 хв., 16.05.2022 року на 09 год. 00 хв., 08.09.2022 року на 10 год. 00 хв., 20.01.2023 року на 09 год. 00 хв. та 10.04.2023 року на 11 год. 00 хв. та не була присутня в судовому засіданні і не мала можливості приймати участь у змагальному процесі.

На підставі викладеного, суд вбачає підстави для скасування заочного рішення.

Крім того, суд вважає причину пропущення ОСОБА_1 строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2023 року, поважною, оскільки остання не була обізнана про постановлення судом заочних рішень. Так в матеріалах справи відсутнє підтвердження отримання ОСОБА_1 рішень суду від 09.07.2021 року та 10.04.2023 року. А тому, суд приходить до висновку про необхідність поновлення заявниці ОСОБА_1 строку на її подання.

Крім того, суд, вважає, що заява представника позивача КС «Запоріжжя» Трібусяна О.В., щодо закриття провадження у справі задоволенню не підлягає, оскільки закриття провадження по справі за заявою про перегляд заочного рішення не передбачено главою 11 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2023 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2023 року.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 331/1326/21 (Провадження № 2/331/112/2023) від 10.04.2023 року по справі за позовом Кредитної спілки «Запоріжжя» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором - скасувати.

Розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Призначити розгляд цієї справи у підготовче судове засідання, яке відбудеться в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 13.08.2024 року 10 годині 30 хвилин.

Встановити відповідачам 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, в якому викладаються заперечення проти позову.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 178 ЦПК України до відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання ( надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Зобов`язати відповідачів одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копію такого відзиву та доданих до нього документів позивачу.

Роз`яснити, що у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Учасники процесу можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб адресою сторінки на офіційному веб порталі судової влади України: http://court. gov.ua/fair/sud0808.

Копію ухвали надіслати сторонам для відома та виконання.

У підготовче судове засідання викликати сторони по справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу підписано суддею 07.05.2024 року.

Суддя: М.В.Антоненко