н/п 2-др/490/9/24 Справа № 490/2198/23
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
10 травня 2024 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Красноноженко Л.О., без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача адвоката Філевського Р.М. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданної внаслідок ДТП,-
Ухвалою суду від 25 січня 2024 року заяву представника позивача адвоката Філевського Р.М. про прийняття до розгляду заяви про зміну предмету позовних вимог та про залучення до участі в справі співвідповідача, подану ним 25.01.2024 року - задоволено.
Залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_3 .
Прийнято до розгляду заяву про зміну предмета позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданної внаслідок ДТП, в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_2 або ОСОБА_3 (за умови встановлення судом наявності правової підстави володіння автомобілем Мазда 6, д/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 на момент скоєння ДТП) на користь ОСОБА_1 100 523,84 грн, з яких 2600 грн розмір франшизи, 97 923,84 грн різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою згідно ст. 1194 ЦК України; стягнути стягнути з ОСОБА_2 або ОСОБА_3 (за умови встановлення судом наявності правової підстави володіння автомобілем Мазда 6, д/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 на момент скоєння ДТП) на користь ОСОБА_1 28 000 грн моральної шкоди; вирішити питання про розподіл судових витрат.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 квітня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - відмовити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданної внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 69 026 грн 98 коп. матеріальних збитків, завданих автомобілю Toyota RAV4, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та 10 000 грн компенсації моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, що сталася 12 серпня 2022 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 790,27 грн судового збору.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українськапожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 2700 грн. недоплаченого страхового відшкодування шкоди в межах ліміту відповідальності за полісом АТ/1319282 від 05.01.2022 року, та судовий збір у розмірі 27 грн.

Повний текст судового рішення складено 08 квітня 2024 року.

10.04.2024 року від представника позивача адвокат Філевський Р.М. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій представник позивача просить , зважаючи на часткове задоволення позову на суму 81726,98 грн. (69026,98 грн. + 2700 грн. + 10000 грн.) з заявлених 128523,84 грн., що складає 63,59%, тож з відповідачів, ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_3 підлягає стягненню сума на відшкодування витрат позивача на надання правничої допомоги в сумі пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто 20000 грн. х 63,59% = 12718 грн., з яких з ОСОБА_3 підлягає стягненню 12297,84 грн., а решта 420,16 грн. підлягає стягненню з ПрАТ «УПСК». Розгляд вказаної заяви проводити за відсутності позивача (заявника) та його представника.

Заява мотивована тим, що в рішенні суду судом не вирішено питання про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи, що договірні зобов`язання між сторонами виконані в повному обсязі, а також враховуючи задоволення позову, наявні підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем при розгляді даної справи витрат на правову допомогу.

Зазначає, що позивач досяг згоди про оплату у розмірі 20000 грн. фіксованого гонорару за представництво адвокатом Філевським Р.М. інтересів позивача та складання процесуальних документів (заяв по суті справи та з процесуальних питань) при розгляді справи в суді першої інстанції на підставі договору про надання правничої допомоги від 20.03.2023.

Позивачем, ОСОБА_1 , для забезпечення її представництва у суді у цій справі укладено договір від 20 березня 2023 року про надання правової (правничої) допомоги з адвокатом Філевським Ростиславом Миколайовичем на здійснення представництва позивача у Центральному районному суді міста Миколаєва.

Згідно з умовами п. 2.2. договору від 20 березня 2023 року про надання правової (правничої) допомоги розмір гонорару (винагороди) за надання клієнту правової (правничої) допомоги, вид якої обумовлено у п. 1.2. цього договору, встановлено та погоджено Сторонами у фіксованому розмірі, а саме у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень.

На виконання зазначеного договору адвокатом Філевським Ростиславом Миколайовичем було надано відповідачу правову допомогу, опис якої надається:

1) підготовка та подання через підсистему «Електронний суд» до Центрального районного суду міста Миколаєва заяви по суті справи позовної заяви від 23.03.2023 (витрачено часу: 6 годин);

2) участь у судовому засіданні у справі № 490/2198/23 у Центральному районному суді міста Миколаєва, призначеному на 01.06.2023 на 10 год. 00 хв. (не відбулося з причин неявки відповідачів, час очікування в приміщенні суду 0,5 годин).

3) участь у судовому засіданні у справі № 490/2198/23 у Центральному районному суді міста Миколаєва, призначеному на 18.08.2023 на 12 год. 30 хв. (не відбулося з причин неявки відповідачів, час очікування в приміщенні суду 0,5 годин).

4) участь у судовому засіданні у справі № 490/2198/23 у Центральному районному суді міста Миколаєва, призначеному на 11.10.2023 на 12 год. 00 хв. (не відбулося з причин неявки відповідачів, час очікування в приміщенні суду 0,5 годин).

5) участь у судовому засіданні у справі № 490/2198/23 у Центральному районному суді міста Миколаєва, призначеному на 10.11.2023 на 14 год. 30 хв. (не відбулося з причин неявки відповідачів, час очікування в приміщенні суду 0,5 годин).

6) участь у судовому засіданні у справі № 490/2198/23 у Центральному районному суді міста Миколаєва, призначеному на 25.12.2023 на 14 год. 00 хв. (не відбулося з причин неявки відповідачів, час очікування в приміщенні суду 0,5 годин).

7) підготовка та подання через підсистему «Електронний суд» до Центрального районного суду міста Миколаєва заяви по суті справи відповіді на відзив від 25.01.2024 (витрачено часу: 5 годин);

8) підготовка та подання через підсистему «Електронний суд» до Центрального районного суду міста Миколаєва заяви з процесуальних питань заяви про залучення співвідповідача від 25.01.2024 (витрачено часу: 1 година);

9) підготовка та подання через підсистему «Електронний суд» до Центрального районного суду міста Миколаєва заяви з процесуальних питань заяви про зміну предмету позову від 25.01.2024 (витрачено часу: 2 години);

10) участь у судовому засіданні у справі № 490/2198/23 у Центральному районному суді міста Миколаєва, призначеному на 25.01.2024 на 16 год. 00 хв. (не відбулося з причин неявки відповідачів, час очікування в приміщенні суду 0,5 годин).

11) участь у судовому засіданні у справі № 490/2198/23 у Центральному районному суді міста Миколаєва, призначеному на 13.03.2024 на 16 год. 00 хв. (не відбулося з причин неявки відповідачів, час очікування в приміщенні суду 0,5 годин).

12) підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 490/2198/23 (витрачено часу: 2 години).

Відповідачі та їх представники в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом належним чином, заперечень проти заяви суду не надали.

Дослідивши матеріали справи та заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, суд дійшов до наступного.

01.04.2024 року Центральним районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення у даній справі, яким позовні вимоги задоволені частково.

Відповідно до частин другої, третьої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно із статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до частини першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131св19.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року по справі № 751/3840/15-ц на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження факту надання правової допомоги та розміру витрат на правничу допомогу представником позивача долучено до заяви копію договору від 20 березня 2023 року про надання правової (правничої) допомоги, ордер АІ № 1368816 від 23.03.2023.

Після ухвалення судом рішенням у справі № 490/2198/23 10 квітня 2024 ОСОБА_1 х адвокатом Філевським Р.М. підписано акт прийняття-передачі наданих послуг за договором від 20 березня 2023 року про надання правової (правничої) допомоги, в якому наведено детальний опис наданих послуг (виконаних робіт) адвокатом Філевським Ростиславом Миколайовичем.

Надані адвокатом послуги , зазначені у вказаному акті, повністю відповідають реально наданим послугам правничої професійної допомоги під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Разом з тим, фіксація розміру гонорару відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в Постанові від 20 січня 2021 року по справі № 357/11023/18 (провадження № 61-18258св19), у якій зазначено, що «… саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. […] Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності».

У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131св19 також судом зроблено висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Відповідачі жодних заперечень з приводу заяви представника позивача про відшкодування витрат на правову допомогу до суду не направили.

Дослідивши всі надані сторонами докази, враховуючи положення вищенаведених норм закону, суд приходить до висновку, що представником позивача підтверджено належними доказами понесені позивачем витрати на надану йому правову допомогу, а саме на написання позову та направлення матеріалів позову до суду, та враховуючи, що судом частково задоволено позов , розмір понесених позивачем витрат підлягає стягненню з відповідачів також частково - пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.

При цьому суд констатує, що встановлений ч.8 ст. 141 ЦПК України строк та порядок для подачі доказів понесених судових витрат - позивачем дотримано .

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 15, 133-134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача адвоката Філевського Р.М. про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12297 грн 84 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українськапожежно-страхова компанія» (ідентифікаційний код 20602681) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 420 гривень 16 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Гуденко О.А.