КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1066/18
Провадження № 2/488/37/24
УХВАЛА

Іменем України

29.05.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого по справі - судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Волошиній Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в обґрунтування якого вказав, що рішенням Виконкому Жовтневої міськради депутатів № 43 від 21.03.1967 р. його дідусю ОСОБА_1 була виділена земельна ділянка під індивідуальне житлове будівництво, площею 488 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, за дідусем позивача ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на житловий будинок разом із прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Дідусь позивача з 16.10.1965 року перебував у шлюбі з бабусею позивача ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/2 частину вищевказаного житлового будинку, як на майно, що було набуто у шлюбі, відтак є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 . Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли її син ОСОБА_6 (батько позивача по даній справі) та її чоловік ОСОБА_1 (дідусь позивача), які на час смерті спадкодавця проживали та були зареєстровані разом зі спадкодавцем, вступили в управління спадковим майном, тобто фактично прийняли спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилась спадщина на належну йому 1/4 частину спірного житлового будинку, яку він успадкував після смерті ОСОБА_4 . Спадкоємцями після смерті були - позивач - ОСОБА_1 , який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, та ОСОБА_1 (дідусь позивача), який відмовився від належної йому частки спадщини на користь позивача.

Таким чином, після смерті батька позивача ОСОБА_6 , позивач успадкував 1/4 частину спірного житлового будинку, а його дідусь - ОСОБА_1 став власником 3/4 частини цього будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дідусь позивача ОСОБА_1 , який за життя залишив заповіт на належне йому майно, заповівши його своїй дружині ОСОБА_2 та її дочці ОСОБА_3 , тобто відповідачам по даній справі.

Постановою нотаріуса П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори від 26.05.2018 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька ОСОБА_6 через відсутність правовстановлюючого документу спадкодавця на спадкове майно.

У зв`язку із цим позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом у якому просив:

-встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті його матері ОСОБА_4 ;

-визнати за ним право власності на 1/4 частину житлового будинку разом із прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді від 02.04.2018 р. було відкрито провадження у даній справі і її розгляд був призначений за правилами загального позовного провадження.

Після закриття підготовчого засідання по справі, 26.09.2023 року до суду від представника позивача надійшла позовна заява (уточнена), згідно якої позовні вимоги були викладені у наступній редакції:

-встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті його матері ОСОБА_4 ;

-затвердити перший варіант виділу у натурі житлового будинку разом із надвірними господарськими співвласнику з визначення реальної частки, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який запропонований судовим експертом РТПП у Миколаївській області Лєсків С.А. у висновку експертизи № 125-073 від 23.02.2022 року;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на 12/100 частин у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , разом із прилеглими до нього господарськими будівлями і спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ознайомившись із уточненою позовною заявою, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог, а також змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання по справі (ч.2 та ч. 3 ст. 49 ЦПК). У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду (ч. 5 ст. 49 ЦПК України).

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За загальним правилом позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, а підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Суд також вважає необхідним зауважити, що зі змісту останньої позовної заяви вбачається, що у ній представник позивача фактично одночасно змінює і підставу позовних вимог і предмет позову, що є порушенням ч. 3 ст. 49 ЦПК України, яка надає право позивачу змінити предмет або підставу позову до закінчення підготовчого засідання, якщо справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Виходячи із такого, закон не наділяє позивача правом одночасної зміни і предмета і підстав позову.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що остання позовна заява була подана представником позивача після закінчення підготовчого провадження у даній справі, що суперечить положенням ст. 49 ЦПК України.

За приписами частини шостої статті 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Ухвала суду першої інстанції про відмову у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду в порядку статті 353 ЦПК України. Наслідком відмови у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог є повернення такої заяви позивачу. Такий висновок викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.11. 2021 р. у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

За таких обставин, керуючись ч. 5 ст. 49 ЦПК України, суд вважає необхідним не приймати до розгляду заяву про зміну предмета позову, та повернути її позивачу.

Керуючись ст. 49 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача про прийняття до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , яка надійшла до суду 26.09.2023 року відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка надійшла до суду 26.09.2023 року, до розгляду не приймати та повернути її позивачу.

Розгляд даної цивільної справи проводити за позовними вимогами, викладеними у первісній позовній заяві.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Л.І. Селіщева