Справа № 541/434/24
Номер провадження 2/541/381/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 травня 2024 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Третяка О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Олешко Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в якому просить позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав по відношенню до сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

Свій позов мотивувала тим, що з відповідачем по справі перебувала в шлюбі. За час перебування сторін у шлюбі, у них народилася дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач змінив прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 ». Сторони з 2011 року проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач належної сину не приділяв, припинив спілкування з ним, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина, допомоги не надає. На час подання позову відповідач відбуває покарання в Державній установі «Сумська виправна колонія» № 116. Вказана формальність створює проблеми, бо обмежує його свободу пересування та породжує у дитини обов`язок утримувати відповідача в похилому віці.

Відповідач спільно з дитиною не проживає, не цікавиться її життям, не бере участі в її вихованні, не спілкується з сином, не виховує його, не цікавиться життям дитини, не виконує жодних батьківських обов`язків, тобто злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неї. Просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_6 та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, до досягненні дитиною повноліття на особистий розрахунковий рахунок дитини.

Ухвалою судді від 09 лютого 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 08 березня 2024 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Акрітов К.К. не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позов підтримали в повному обсязі. Не заперечують проти винесення заочного рішення (а.с. 48).

Відповідач, сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав (а.с. 24-26, 35, 43).

Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, а також висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав стововно ОСОБА_2 , яким просив позов задовольнити та вважає за доцільнє позбавити батьківських прав відповідача стосовно сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.46,47).

13 травня 2024 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в шлюбі. За час перебування сторін у шлюбі, в них народилася дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10). Позивачка в 2023 році зареєструвала шлюб та змінила своє прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с.11). Відповідач ОСОБА_4 змінив прізвище на « ОСОБА_4 » (а.с.16). Відповідач належної уваги дитині не приділяє, припинив спілкування з сином, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина, допомоги йому не надає (а.с. 14, 15).

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, позбавлення відповідача батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування батьком своїми батьківськими обов`язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя та гармонічного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, що є підставою відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення його батьківських прав.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню в інтересах неповнолітньої дитини.

При цьому застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, він має право бути поновленим у батьківських правах відносно своєї дитини відповідно до положень ст. 169 СК України.

Щодо вимог позивача про стягнення аліментів суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів доходу відповідача на користь неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави та 1211,20 грн. користь позивачки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208, 212-215, 224-226, 280 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав по відношенню до сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду, тобто з 07 лютого 2024 року та до повноліття дитини, перераховуючи кошти на особистий рахунок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 .

Третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, місцезнаходження: вул. Чернишевська, 55. м. Харків, .

Суддя: О. Г. Третяк