Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/211/24
Провадження № 2/279/550/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівською Л.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу №279/211/24 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, який мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, спадкодавець за законом ОСОБА_2 .

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, на належний спадкодавцю житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , що належав померлій згідно записів в погосподарській книзі за 1996 -2000 роки, особовий рахунок НОМЕР_1 , рік забудови 1969, та свідоцтва про забудову садиби в сільських населених пунктах.

У встановленому законом порядку, вона прийняла спадщину в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до чинного законодавства України, особа, яка прийняла спадщину, є власником спадкового майна з дня відкриття спадщини.

Відповідачем у справі зазначено виконавчий комітет Коростенської міської ради Житомирської області, який за певних умов має право на дане спадкове майно, так як воно знаходиться на її території. Станом на сьогоднішній день, інтересу до спадкового майна, вона ніколи не втрачала, доглядає за ним, обробляє земельну ділянку.

Вказаний будинок було побудовано, але спадкодавцем не було належним чином оформлено право власності на будинок та не отримано відповідних документів, які б посвідчували це право. Оскільки первинна реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 у встановленому порядку проведена не була, враховуючи, що реєстрація будинків органами БТІ на той час проводилося лише у містах і селищах міського типу, що було передбачено інструкцією від 31.01.1966 року Міністерства комунального господарства РСР «Про порядок реєстрації домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», то відповідно зазначений будинок в органах МБТІ зареєстрований не був, так як законодавством, яке було чинним на той час, не було передбачено реєстрацію в сільській місцевості нерухомого майна органами БТІ тому, відповідно до норм чинного законодавства, наведених вище, у позивача виникла необхідність звернутися до суду для встановлення права власності на вказаний житловий будинок.

Крім того, відповідно до положення «Про державний нотаріат Української РСР» затвердженого постановою Ради міністрів УРСР від 31.08.64 року № 941, яке мало чинність на час забудови будинку слідує, що підтвердженням належності будинку, можуть служити відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих. Якщо, до складу спадкового майна входить жилий будинок (частина будинку) нотаріус вимагає правовстановлюючий документ про належність будинку (частини будинку), квартири спадкодавцю, довідку характеристику бюро технічної інвентаризації, а в місцевостях, де інвентаризація не провадилась - довідку виконавчого комітету місцевої ради Депутатів трудящих.

Також, надане позивачем свідоцтво про забудову садиби в сільських населених пунктах не пройшло державної реєстрації.

В даному випадку, право власності на збудоване спадкодавцем до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова від 13.06.2012 р.№ 6-54 цс 12) Таким чином, належність житлового будинку її спадкодавцю, стверджується довідкою відповідача про належність будинку.

Нотаріус відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відповідно до п.4.14 Глави 10 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, у неї відсутній.

ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", від 1 липня 2004 р. №1952-ІУ, який визначає правові, економічні, організаційні засади створення у складі державного земельного кадастру єдиної системи державної реєстрації речових прав на земельні ділянки та інше нерухоме майно, обмежень цих прав, та відповідно до ст.19 розділу VI «Проведення Державної реєстрації прав» як підставу до внесення, що посвідчує виникнення речових прав на нерухоме майно, довідка сільської ради не передбачено.

Тобто, вона позбавлена можливості зареєструвати право власності на спадкове майно за її спадкодавцем, так як власник повинен особисто звернутись до відповідного реєстратора з відповідною заявою.

Враховуючи, що при житті право власності на житловий будинок спадкодавець не зареєстрував, тобто щодо неї створилась правова ситуація, що унеможливлює оформити спадщину в позасудовому порядку, так як іншого позасудового порядку вирішення даного питання не передбачено, тому відповідно до норм чинного законодавства, наведених вище, у виникла необхідність звернутися до суду для встановлення за нею права власності на спадкове майно.

Рішенням суду просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що залишився після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності, в зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 83 років в с.М.Зубівщина Коростенського району, Житомирської області померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 20.06.2000 року.

З довідок в.о. старости Малозубівщинського старостинського округу виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області Смолянюк Н. №170/15-13 та №171/15-13 від 18.07.2023 року слідує, що ОСОБА_2 на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 , згідно записів в погосподарських книгах: №3 за 1996-200 року, №6 за 2016-2023 роки, особовий рахунок № НОМЕР_1 . За вказаною адресою ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала одна на день смерті.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525 та 526 ЦК України в ред.1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття - останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Отже, застосуванню для вирішення питання щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 підлягають норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року.

Статтею 524 ЦК України в ред.1963 року встановлено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом здійснюється у разі відсутності заповіту.

Зі змісту статті 548 ЦК УРСР в ред.1963 року слідує, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Положеннями статті 549 ЦК УРСР ( в ред.1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини.

До позовної заяви позивач не подала доказів про прийняття спадщини після смерті свого спадкодавця.

Так, у встановлений законом строк позивач не зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, спадкова справа органами нотаріату після смерті ОСОБА_2 не заводилась, що слідує з листа нотаріуса другої Коростенської нотаріальної контори №252/01-16 від 03.05.2024 року, наданого на запит суду.

Інші документи, які б свідчили про вступ в управління або володіння спадковим майном не подано.

Крім того, вивченням документів на підтвердження родинного зв`язку встановлено, що дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_4 , що слідує з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища та з посвідки про народження НОМЕР_3 . З даного документа також слідує, що в графі мати зазначено особу : ОСОБА_5 .

Разом з тим, у свідоцтві про смерть та інших документів, що містять інформацію про спадкодавця позивача, зазначено ОСОБА_2 .

Прізвища ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не є ідентичними.

Доказів на усунення зазначених розбіжностей позивачем не подано.

Доданий до позовної заяви експертний висновок №056/1461-m від 11.12.2023 року не усуває зазначеих розбіжностей, оскільки фактично стосується розбіжностей щодо імен та по батькові, які мають місце в наданих позивачем документах, перелік яких наведено у висновку. Стосовно ідентичності прізвища висновок інформації не містить.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ч.2 ст.13 ЦПК України).

Отже, розглянувши справу в межах заявлених вимог, з урахуванням поданих в розумінні ст.76-81 ЦПК України доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 76-81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.548, 549 ЦК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач Виконавчий комітет Коростенської міської ради Житомирської області, місце знаходження: 11501, м. Коростень, вул. Грушевського, 22, Житомирська обл., .

Суддя: О.М.Шульга