ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7167/24 Справа № 215/4601/23 Суддя у 1-й інстанції - Камбул М.О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

Справа № 215/4601/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Остапенко В.О., Тимченко О.О.

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 08 травня 2024 року, яке ухвалено суддею Камбул М.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 08 травня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (надалі - ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позовна заява мотивована тим, що 28.12.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 23686-12/2021. Після чого, 13.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №13012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНФЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників по Договору факторингу №13012023 від 13.01.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в розмірі 13625 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8625,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Також, 19.10.2020 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №. В подальшому, 27.01.2023 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги №20230127, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників по Договору відступлення прав вимоги №20230127, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до Відповідача в розмірі 88265,12 грн., з яких: 65015,32 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5,32 грн. сума заборгованості за річними відсотками, 23244,48 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками.

Крім того, 17.12.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № . Після чого, 24.11.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №24/11-22, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 24.11.2022 по Договору факторингу №24/11-22 від 24.11.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в розмірі 18750 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15750 грн. - сума заборгованості за відсотками, що також підтверджується розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитними договорами в розмірі 120640,12 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд: стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 23686-12/2021 в розмірі 13625 грн., за Кредитним договором № від 19.10.2020 в розмірі 88265,12 грн., за Договором позики № в розмірі 18750 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 08 травня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості всього в розмірі 106412,62 грн., що складається з заборгованості: по Кредитному договору № 23686-12/2021 від 28.12.2021 в розмірі 13625 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8625 грн. - сума заборгованості за відсотками; по Кредитному договору № від 19.10.2020 в розмірі 88265,12 грн., з яких: 65015,32 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5,32 грн. сума заборгованості за річними відсотками, 23244,48 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками; за Договором позики № від 17.12.2021 в розмірі 4522,50 грн., з яких: 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 1522,50 грн. сума заборгованості за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2684 грн. судового збору.

В іншій частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" в оскаржуваній частині, залишивши рішеня суду без змін у іншій частині, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Щодо кредитного договору №23686-12/2021 від 28.12.2021 відповідач вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що в матеріалах справи відсутні докази надання кредитних коштів за цим договором, якими може бути меморіальний ордер або інший первинний бухгалтерський документ. Також, зазначає, що за цим договором строк кредитування становить 30 днів та після закінчення цього терміну кредитор не мав права нараховувати відсотки.

Щодо кредитного договору № від 19.10.2020 відповідач вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що в матеріалах справи відсутні докази надання кредитних коштів за цим договором, якими може бути меморіальний ордер або інший первинний бухгалтерський документ, тоді як він категорично заперечує факт отримання коштів за цим договором. Надана виписка з особового рахунку складена за період з листопада 2020 та не містить інформації про перерахування кредитодавцем на виконання умов договору зазначених вище сум на користь ОСОБА_1 . Звертає увагу на те, що розрахунки заборгованості не є доказом наявності заборгованості, також відсутні докази видачі кредитів та позики на рахунок відповідача. Крім того, відповідач вказує, що цим договором не передбачена сплата коштів за управління кредитом, що не врахував суд першої інстанції

В частині стягнення заборгованості за Договором позики № від 17.12.2021 відповідач просить рішення суду залишити без змін.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28.12.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 23686-12/2021, який підписаний електронним підписом, відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» надало ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 5000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,50 % в день, що складає 912,5% річних, строком на 30 днів, тобто до 26.01.2022 (т. 1 а.с. 8-11).

Відповідно до договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 23686-12/2021 в розмірі 13625 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8625 грн. - сума заборгованості за відсотками, що також підтверджується розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором (т. 1 а.с. 12-15, 16, 17, т. 2 а.с. 20).

19.10.2020 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № , та підписано Паспорт кредиту №5010989, які підписаний особистим підписом відповідача, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЦФР» надало ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 96151,81 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,50 % щомісячних процентів, та 55,18% річними процентами, строком на 48 місяців (т. 1 а.с. 22-23).

Згідно довідки, ОСОБА_1 в період з 01.01.2020 по 07.02.2022, здійснював погашення заборгованості та сплату відсотків (а.с. 27-28), та відповідно до розрахунку заборгованості, борг за кредитним договором, станом на 27.01.2023, складає 88265,12 грн., з яких: 65015,32 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5,32 грн. сума заборгованості за річними відсотками, 23244,48 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками (т. 1 а.с. 29).

Відповідно до розрахунку заборгованості по Договору № від 19.10.2020, ОСОБА_1 в період з 19.10.2020 по 08.11.2022 нараховувалися відсотки, та станом на 08.11.2022 розмір заборгованості складає в сумі 65015,32 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5,32 грн. сума заборгованості за річними відсотками, 23244,48 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками (т. 2 а.с. 28-29).

27.01.2023 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги №20230127, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №879510989 від 19.10.2020 в розмірі 88265,12 грн., з яких: 65015,32 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5,32 грн. сума заборгованості за річними відсотками, 23244,48 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками (т. 1 а.с. 30-32, 33, т. 2 а.с. 31).

17.12.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір надання позики №, підписаний одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого, ТОВ «ІНФІНАНС» надало відповідачу кредит у сумі 3000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,75% в день, що складає 638,75% річних, строком на 29 днів, реквізити банківської платіжної картки НОМЕР_1 (т.1 а.с. 39-43, 45, 46).

Відповідно до розрахунку заборгованості по Договору № від 17.12.2021, ОСОБА_1 в період з 17.12.2021 по 03.11.2022 нараховувалися відсотки, та станом на 24.11.2022 розмір заборгованості складає в сумі 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15750 грн. - сума заборгованості за відсотками, при цьому з нього вбачається 17.12.2021 видача кредиту (т. 2 а.с. 38-42).

Згідно квитанції за сплату №125713223 від 17.12.2021, ТОВ «ІНФІНАНС» перерахувало на картку НОМЕР_2 3000 грн. (т. 2 а.с. 27).

24.11.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №24/11-22/2, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором позики № в розмірі 18750 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15750 грн. - сума заборгованості за відсотками, що також підтверджується розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором (т. 1 а.с. 47-49, 50, 51, т. 2 а.с. 35).

Згідно довідки від 26.10.2023 №3372 виданої командиром ВЧ НОМЕР_3 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 з 11.03.2022 по теперішній час проходить службу в ВЧ НОМЕР_3 (а.с. 146).

В частині стягнення заборгованості за Договором позики № від 17.12.2021 рішення суду не оскаржується, а тому колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Фінансовою компанією «Європейська агенція з повернення боргів» в частині стягнення заборгованості за Кредитними договорами № 23686-12/2021 та №, суд першої інстанції виходив з факту отримання позичальником ОСОБА_1 кредитних коштів та неналежного виконання зобов`язання за укладеними кредитними договорами позичальником в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування й права позивача, у зв`язку з цим, вимагати від відповідача повернення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»).

Умови договорів приєднання розробляються Товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Підписавши кредитні договори, відповідач погодився з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів від ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ».

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Зазначені договори є чинними та підлягають виконанню сторонами.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між товариством та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів" (далі - Закон № 1023-XII).

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Тому наявні підстави вважати, що при укладенні Кредитних договорів № 23686-12/2021 та № із ОСОБА_1 , кредитори дотрималися вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які були укладені.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що Товариство довело, що ОСОБА_1 було видано кредитні кошти, згідно умов Договорів № 23686-12/2021 та №, що підтверджується доказами, поданими позивачем. При цьому, згідно Договору про надання фінансового кредиту № 23686-12/2021 від 28.12.2021, який підписаний електронним підписом відповідача, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» надало ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 5000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,50 % в день, що складає 912,5% річних, строком на 30 днів, тобто до 26.01.2022 (т. 1 а.с. 8-11), а згідно Кредитного договору № від 19.10.2020 та Паспорту кредиту №5010989, які підписаний особистим підписом відповідача, ТОВ «ФК «ЦФР» надало ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 96151,81 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,50 % щомісячних процентів, та 55,18% річними процентами, строком на 48 місяців (т. 1 а.с. 22-23), та у період з 01.01.2020 по 07.02.2022, здійснював погашення заборгованості та сплату відсотків (а.с. 27-28).

Відповідно до договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 23686-12/2021 в розмірі 13625 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8625 грн. - сума заборгованості за відсотками, що також підтверджується розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором (т. 1 а.с. 12-15, 16, 17, т. 2 а.с. 20).

27.01.2023 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги №20230127, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №879510989 від 19.10.2020 в розмірі 88265,12 грн., з яких: 65015,32 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5,32 грн. сума заборгованості за річними відсотками, 23244,48 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками (т. 1 а.с. 30-32, 33, т. 2 а.с. 31).

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Тобто, відповідач несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 23686-12/2021 розмір заборгованості складає 13625 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8625 грн. - сума заборгованості за відсотками (т. 1 а.с. 12-15, 16, 17, т. 2 а.с. 20).

Відповідно до розрахунку заборгованості по Договору № від 19.10.2020, ОСОБА_1 , в період з 19.10.2020 по 08.11.2022, нараховувалися відсотки, та, станом на 08.11.2022, розмір заборгованості складає в сумі: 65015,32 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5,32 грн. сума заборгованості за річними відсотками, 23244,48 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками (т. 2 а.с. 28-29).

З вимог позивача вбачається, що ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не нараховувало ніяких сум заборгованості за кредитними договорами відносно позичальника, а вказаний розмір заборгованості є незмінним з моменту отримання ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" права вимоги за договорами кредиту.

Встановлено, що станом на дату звернення позивачем до суду з цією заявою, відповідач ОСОБА_1 не погашав заборгованість за кредитним договором, остання є незмінною з моменту відступлення прав вимоги до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів".

З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про укладення та підписання ОСОБА_1 кредитних договорів з відповідними фінансовими установами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності у нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами за договорами відступлення прав вимоги.

Вищевказані кредитні договори укладені між відповідачем та відповідними фінансовими установами, кожен із них містить суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами та строки їх повернення та нарахування.

Твердження відповідача про те, що позивач не довів належними доказами розмір заборгованості за кредитними договорами на увагу не заслуговують, з огляду на вищевикладене.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України.

Нарахування відсотків за Кредитними договорами № 23686-12/2021 та № здійснювалося кредитором в межах строку, узгодженого сторонами.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача вищезазначеної заборгованості за кредитом, розмір якої ним не спростовано в апеляційній інстанції.

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 08 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 03 вересня 2024 року.

Головуючий:

Судді: