Справа № 640/5822/17
Провадження № 4-с/953/17/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Харків

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Бобко Т.В.,

секретар судового засідання Свириденков К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ткаченка Арсентія Олександровича, стягувач ОСОБА_2 , державний виконавець - старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ткаченко Арсентій Олександрович,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , від імені якого діє його представник ОСОБА_3 , звернувся до суду зі скаргою, яку в подальшому уточнив та в остаточній редакції просив:

-визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткаченка Арсентія Олександровича щодо незняття арешту з рахунку боржника, відкритого в АТ КБ «Приватбанк», НОМЕР_1 , призначеного для отримання заробітної плати, на який був накладений арешт відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 15.12.2023 в рамках виконавчого провадження №55083208;

-зобов`язати старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткаченка Арсентія Олександровича зняти арешт з коштів боржника ОСОБА_1 , що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», і є заробітною платою боржника, накладений постановою про арешт коштів боржника від 15.12.2023 в рамках виконавчого провадження №55083208

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилається на наступні обставини. Рішенням Київського районного суду м.Харькова від 22.08.2017 року задоволено позов ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.04.2017 та до досягнення дитиною повноліття. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 08.11.2017 відкрито виконавче провадження №55083208. Постановою від 17.10.2023 року звернено стягненя на заробітну плату. Постановою про арешт коштів боржника від 20.05.2020 року накладено арешт на рахунок боржника, а саме накладено арешт на зарплатний рахунок в АТ КБ «Приватбанк». Постановою від 15.12.2023 скасовано постанову від 20.05.2020 року про арешт коштів боржника. Постановою від 15.12.2023 повторно накладено арешт на кошти боржника на на р/р: НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «Приват банк». Заявник повторно звернувся до державного виконавця із заявою розблокувати рахунок, на який зараховується тільки заробітна плата військового, вказавши, що борг стягується із заробітної плати в розмірі 50 % та підстав для арешту коштів боржника на рахунку, на який зараховується заробітна плата, не має. 26.01.2024 вказаний лист отримано державним виконавцем, однак жодної відповіді ді останнього не отримано. Таким чином, державним виконавцем порушено всі строки розгляду заяви. Заявник просить звернути увагу на те, що відповідно до постанови державного виконавця від 17.10.2023 проводиться стягнення із заробітної плати у розмірі 50% від доходу, тобто із заробітної плати, частина коштів стягується на сплату аліментів та на погашення заборгованості. Отже, підстав для арешту рахунку не має. Постановою державного виконавця Київського ВДВС у м.Харкові СМУ МЮ Гордійчук В.С. накладено арешт на грошові кошти, що містяться у відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 .. Тоді як на рахунок, відкритий в АТ КБ «Приватбанк», НОМЕР_1 , боржник отримує заробітні виплати, даний рахунок є поточним рахунком боржника, який використовується, зокрема для отримання заробітної плати, тобто має спеціальний режим використання. Норми права свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Отже,виплата установою працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці. Належна письмова відмова державного виконавця, яку можливо було б оскаржити до суду, відсутня, оскільки державний виконавець не відповів на лист заявника. Тому належним способом захисту порушеного права боржника є задоволення його скарги, оскільки вказаний рахунок має спеціальний режим використання, звернення стягнення на який заборонено законом.

12 березня 2024 року старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткаченко А.О. надав відзив, в якому просив залишити скаргу ОСОБА_1 без задоволення з наступних підстав. Так, у відділі перебуває виконавче провадження №55083208 з примусового виконання виконавчого листа №640/5822/17 від 23.10.2017, виданого Київським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини заробітку (доходу). 08.11.2017 відкрито виконавче провадження. В рамках вказаного виконавчого провадження проведені виконавчі дії, в тому числі накладений арешт на кошти боржника та звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію на інші доходи боржника. Арешт може бути знято за рішенням суду. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 17.07.2023 на рахунок НОМЕР_1 з рахунком 2620 боржник отримує заробітні виплати, а також на вказану картку може бути зарахована будь-яка виплата (переказ). Планом рахунків не обмежено використання рахунків 2620 виключно для отримання виплат заробітної плати, пенсії та інших соціальних витрат. Заробітна плата не входить до переліку виплат, на не може бути звернуто стягнення. Станом на 12.03.2024 заборгованість за виконавчим провадженням складає 132930,03 гриве6нь, яка боржником не сплачена, інформація про погашення заборгованості від стягувача до відділу не надходила, тому підстави для зняття арешту з коштів боржника відсутні. Отже, підстави вважати неправомірними дії старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткаченка А.О. щодо накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку ОСОБА_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», відсутні. Оскаржуване рішення прийнято, а дії державного виконавця вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця.

07 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , поданої його представником ОСОБА_3 , на дії старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ткаченка Арсентія Олександровича, стягувач ОСОБА_2 .

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 12 березня 2024 року забезпечено участь участь представника особи, яка подала скаргу, ОСОБА_1 адвоката Пащука Артема Ігоровича у всіх судових засіданнях під час розгляду скарги ОСОБА_1 , поданої його представником ОСОБА_3 , на дії старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ткаченка Арсентія Олександровича, стягувач ОСОБА_2 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Представник особи, яка подає скаргу, ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд скарги за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , просив задовольнити скаргу в уточненій редакції.

Старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ткаченко Арсентій Олександрович просив проводити розгляд скарги за його відсутності.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, не повідомивши про причини неприбуття, надала суду заяву, в якій підтримала скаргу, не заперечувала проти скасування арешту, накладеного на рахунок ОСОБА_1 ..

Згідно положення ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали, додані до скарги, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 22 серпня 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.04.2017 та до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного рішення суду Київським районним судом міста Харкова виданий виконавчий лист №640/5822/17 від 23 жовтня 2017 року

Постановою державного виконавця від 08.11.2017 відкрито виконавче провадження.

Постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ткаченка Арсентія Олександровичавід 17 жовтня 2023 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Військовій частині НОМЕР_2 , постановлено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадження, що складає 113502,75 гривень.

Постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ткаченка Арсентія Олександровичавід 15 грудня 2023 року накладений арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних коштів, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 194433,30 гривень.

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_2 №13/27 від 27 січня 2024 року та довідки про доходи, виданої помічником командира з фінансово-економічної роботи-начальника ФЕС Військової частини НОМЕР_2 №13/12 від 12 січня 2024 року, ОСОБА_1 є військовослужбовцем вказаної частини отримує дохід ту вигляді грошового забезпечення, відсоток відрахувань за виконавчим листом №640/5822/17 від 23.10.2017 складає 50%.

Як вбачається зі змісту інформації про виконавче провадження №55083208, для здійснення видаткових операції визначений наступни1й поточний рахунок фізичної особи боржника НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» №6CR5P5CDHC15KVHI від 17.07.2023 на рахунок НОМЕР_1 з рахунком НОМЕР_3 боржник отримує заробітні виплати, а також на вказану картку може бути зарахована будь-яка інша виплата (переказ).

Боржник ОСОБА_1 звертався до Київського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою від 24.01.2024, в якій просив зняти арешт з коштів рахунку боржника, призначеного для зарахування заробітної плати, відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , зазначаючи, що вказаний рахунок має спеціальний режим використання.

Матеріали справи не містять відомостей щодо надання відповіді державним виконавцем на вказану заяву ОСОБА_1 . Також такі відомості не надані і старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ткаченком А.О. в ході розгляду скарги.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, дійшов висновку про задоволення скарги, виходячи з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконання судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Так, Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтована тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до Законів України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження» державна виконавча служба є органом, на який покладено примусове виконання рішень в Україні.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Якщо у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено майно боржника та/або його кошти на рахунках у банківських установах, то у відповідності до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Частиною 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Не підлягають арешту кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку.

Відповідно до частин 1-3 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Зняття арешту з коштів здійснюється виконавцем відповідно до частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

В абзаці другому частини 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини 2 статті 34 цього Закону.

Тобто, державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати дані про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкрити після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3) у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Вказана норма права визначає грошові кошти, що складають заробітну плата як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, однак обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до державного виконавця із заявою від 24.01.2024, в якій просив зняти арешт з коштів рахунку боржника, призначеного для зарахування заробітної плати, відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , зазначаючи, що вказаний рахунок має спеціальний режим використання. Отримавши від боржника таке повідомлення, державний виконавець був зобов`язаний зняти арешт з цього рахунку, проте вказаних дій не вчинив, звернення боржника проігнорував, що свідчить про його бездіяльність.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їх права чи свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Суд, з метою поновлення порушеного права стягувача ОСОБА_1 , та виходячи з вимог ч. 2 ст. 451 ЦПК України, вважає необхідним зобов`язати старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткаченка Арсентія Олександровича зняти арешт з коштів боржника ОСОБА_1 , що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», і є заробітною платою боржника, накладений постановою про арешт коштів боржника від 15.12.2023 в рамках виконавчого провадження №55083208.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 450, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ткаченка Арсентія Олександровича, стягувач ОСОБА_2 , державний виконавець - старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ткаченко Арсентій Олександрович задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткаченка Арсентія Олександровича щодо незняття арешту з рахунку боржника, відкритого в АТ КБ «Приватбанк», НОМЕР_1 .

Зобов`язати старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткаченка Арсентія Олександровича зняти арешт з грошових коштів боржника ОСОБА_1 , що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», і є заробітною платою боржника, накладений постановою про арешт коштів боржника від 15.12.2023 в рамках виконавчого провадження №55083208.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Суддя Бобко Т.В.