Справа № 951/1004/23
Провадження №2-о/951/11/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді Гриновець О. Б.

присяжних Івашків О. В.

Прийдун О. І.

з участю секретаря судового засідання Барилко А. А.

заявниці ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Козова Тернопільської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Козівська селищна рада Тернопільської області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою

у с т а н о в и в:

І. Суть заяви.

12.12.2023 ОСОБА_1 звернулася до Козівського районного суду Тернопільської області із заявою, в якій просить визнати сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що сім`я заявниці, а саме чоловік ОСОБА_4 та сини ОСОБА_5 й ОСОБА_6 проживали у будинку на АДРЕСА_1 . Після початку війни останні не змогли виїхати з міста і тимчасово переховувалася у підвалі будинку. 24.03.2022 старший син ОСОБА_5 вийшов з міста Маріуполь у напрямку до міста Новоазовськ. З того часу ні у заявниці, ні у її родичів немає відомостей про місце перебування останнього. Стверджує, що визнання сина ОСОБА_5 безвісно відсутнім їй необхідне для прийняття спадщини після смерті чоловіка.

ІІ. Стислий виклад позиції сторін.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити такі в повному обсязі.

Представник Козівської селищної ради Тернопільської області Добалюк С. у судове засідання не з`явилася, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив та відзиву на заяву не подав.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 14.12.2023 заява прийнята до розгляду й відкрито провадження у справі.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_7 й ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 28.02.1974 /а.с. 10/.

ОСОБА_7 й ОСОБА_1 є чоловіком та дружиною, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 09.09.1972 /а.с. 10/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану про смерть Комітету у справах запису актів цивільного стану 15.04.2022 /а.с. 49, 50/.

Як видно з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.09.2022 № 69966922 після смерті ОСОБА_7 заведена спадкова справа, про що внесено реєстраційний запис у Спадковому реєстрі /а.с. 11/.

За життя ОСОБА_7 належала на праві приватної власності земельна ділянка й житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про право власності № НОМЕР_4 від 19.09.2013, витягів про державну реєстрацію прав № 36038716 від 30.10.2012 й № 36923458 від 24.12.2012 /а.с. 5-7/.

Згідно з листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19-4/18/24-Вих від 01.01.2024, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 08.11.2017 по 01.01.2024 в Базі даних не виявлено /а.с. 39/.

З відповіді Козівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 18 від 07.03.2024 видно, що актові записи про смерть, шлюб, розірвання шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні /а.с. 54/.

Також як видно з відповіді Козівської селищної ради Тернопільської області від 18.03.2024 № 01-656/3-09, відсутня інформація про останнє місце перебування, проживання, роботи ОСОБА_3 й про можливих родичів, друзів, інших осіб, які можуть дати свідчення про вказану особу /а.с. 57,58/.

Заступник начальника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області полковник поліції О. Славгородський в листі від 12.04.2024 № 793/03/7-2024 повідомив, що 10.11.2023 на адресу ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що 24.02.2022 при виході з м. Маріуполь Донецької області під час військових дій зник безвісти її син ОСОБА_3 , 1974 року народження. Відомості по даному факту внесені до ЄРДР за № 0000349 від 11.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 10.11.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошений в державний розшук як безвісно зникла особа. Заведена оперативно-розшукова справа категорії «Розшук» /а.с. 69/.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні 28.02.2024 показала, що ОСОБА_5 виходив разом із свахою з Маріуполя, пішов окремо від батьків. Після того вони його не бачили. Приїжджала в Маріуполь до дочки та зятя (молодшого сина заявниці ОСОБА_6 ), але ні ОСОБА_5 , ні чоловіка заявниці їй не доводилося бачити.

V. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Висновки суду.

Одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно, несе ризик настання наслідків, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ч. 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку /ст. 306 ЦПК України/.

Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

У постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Також, належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 317/3139/15-ц).

Звертаючись до суду із заявою ОСОБА_1 посилається на те, що визнання ОСОБА_3 , безвісно відсутнім необхідно їй для реалізації спадкових прав після смерті чоловіка.

Тож, правова зацікавленість заявниці у визнанні її сина ОСОБА_10 безвісно відсутнім судом встановлена.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 стверджувала про факт зникнення ОСОБА_3 під час виходу з міста Маріуполь, де ведуться військові дії, й про факт втрати зв`язку з останнім.

Судом встановлено, що з моменту зникнення ОСОБА_3 , а саме з 24.03.2022, відомості про місце його перебування по сьогоднішній день відсутні, вжитими заходами щодо його розшуку не вдалось можливим встановити його місцезнаходження, роботи тощо.

Тому, у суду наявні підстави вважати, що протягом одного року в місці постійного проживання ОСОБА_3 немає відомостей про місце його перебування

Отож, суд доходить висновку щодо обґрунтованості вимог заявниці ОСОБА_1 та наявність достатніх підстав для оголошення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім, а тому заява підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 307 ЦПК України суд вживає заходів через органи опіки та піклування щодо встановлення опіки над майном фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, якщо опіку над майном ще не встановлено.

Тож суд вважає за необхідне одночасно ухвалити рішення про звернення до органу опіки та піклування Козівської селищної ради Тернопільської області для встановлення опіки над майном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

VІ. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 89, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 293, 294 ЦПК України

у х в а л и в:

задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Козівська селищна рада Тернопільської області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 безвісно відсутнім з 24 березня 2022 року.

Доручити органу опіки та піклування Козівської селищної ради Тернопільської області встановити опіку над майном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 15.05.202 4.

Повне найменування сторін:

заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , дані паспорта: серія НОМЕР_6 , виданий Орджонікідзевським РВ Маріупольського МУУМВС України в Донецькій області 30.05.1996;

заінтересована особа Козівська селищна рада Тернопільської області; місцезнаходження: вул. Грушевського, 38, смт Козова, Тернопільський район, Тернопільська область; .

Суддя О. Б. Гриновець

Присяжні О. В. Івашків

О. І. Прийдун