Справа № 638/9245/23
Провадження № 6/638/488/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді: Аркатової К.В.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву представника Харківської міської ради Замніус М. про відстрочення виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2023 року, залишеного в силі постановою Харківського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року, по справі № 638/9245/23 за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Представник Харківської міської ради Замніус М. звернулася до суду із заявою про відстрочення виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2023 року, залишеного в силі постановою Харківського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року, по справі № 638/9245/23 за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення майнової та моральної шкоди.

В обґрунтування заява представник відповідача (заявника) посилається на обставини, пов`язані з введення на території України правового режиму воєнного стану, яке має наслідком складність у веденні фінансових розрахунків. Представник вказує на неможливість негайного виконання вказаного вище рішення суду, оскільки це може спричинити блокування розподілу бюджетних коштів, які в період воєнного стану, продовженого до 11 серпня 2024 року, в першу чергу йдуть на забезпечення безперебійної роботи об`єктів критичної інфраструктури Харківської міської ради.

Представник заявника просить відстрочити виконання рішення суду до настання нового бюджетного періоду до 01 січня 2025 року.

Ухвалою суду від 30 травня заяву прийнято до провадження та призначено судовий розгляд.

Позивач по справі (стягувач) ОСОБА_1 31 травня 2024 року через канцелярію суду подав письмові заперечення на заяву представника ХМР, в яких вказав на необґрунтованість підстав для відстрочення виконання рішення, крім того, долучив до заперечень засвідчену копію електронного доказу щодо повного виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2023 року, залишеного в силі постановою Харківського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року, по справі № 638/9245/23. Також подав заяву про проведення розгляду без його участі.

Представник заявника до суду не прибула, причини неявки суду не повідомила.

У зв`язку з неявкою сторін до суду, на підставі положень статті 247 ЦПК України, технічна фіксація судового розгляду не здійснювалася.

Суд, дослідивши матеріали заяви та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013 року, зазначено, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, суд не може змінювати суті винесеного у справі рішення.

У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

З огляду на те, що відстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при її наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи.

До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Аналогічна правова позиція наведена зокрема у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2019 року у справі № 2-54/08, провадження № 61-15140св18.

Стаття 435 ЦПК України регулює питання відстрочення і розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення.

Відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання

1. За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

2. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

3. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

4. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

5. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У постанові Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі № 905/2953/17 зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 року (справа № 61-15140св18) зазначив, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Фактично, чинне законодавством не містить вичерпного законодавчого переліку підстав для надання відстрочки виконання рішення, тому суд у кожній конкретній справі з врахуванням всіх обставин справи, вирішує питання про їх наявність чи відсутність, а також вирішує питання про наявність чи відсутність причин, які перешкоджають виконанню рішення суду та за своїм внутрішнім переконанням оцінює наявні у справі докази.

Питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Суд акцентує увагу представника заявника на факті повного належного виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2023 року, залишеного в силі постановою Харківського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року, по справі № 638/9245/23, докази чого надані позивачем по справі (стягувачем), та доходить висновку про необґрунтованість заяви про відстрочення виконання рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 435 ЦПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Враховуючи, що законодавцем імперативно передбачено виключно два варіанти рішення за результатами розгляду заяви про відстрочення виконання рішення суду у формі ухвали: про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, зважаючи на факт повного виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2023 року, залишеного в силі постановою Харківського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року, по справі № 638/9245/23 за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення майнової та моральної шкоди, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника Харківської міської ради.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника Харківської міської ради Замніус М. про відстрочення виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2023 року, залишеного в силі постановою Харківського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року, по справі № 638/9245/23 за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення майнової та моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвалу складено 06 червня 2024 року.

Головуючий