Справа №351/1534/23
Номер провадження №2/351/69/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

за участі секретаря - Григоращук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Снятині цивільну справу за позовом адвоката Бартківа Андрія Ярославовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю особи в результаті дорожньо-транспортної пригоди, суд -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Бартків А.Я., який діє в інтересах позивачки звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю особи в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що водій автомобіля марки «Volkswagen», модель «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в 11:10 год. 08.07.2022 року ОСОБА_2 , рухаючись в напрямку м. Стрий на проїзній частині дороги вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 , який перетинав проїзну частину дороги справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля.

Дана дорожньо-транспортна пригода трапилась у світлу пору доби, без опадів на ділянці автодороги Н-10 Стрий -Чернівці км.167+60 м., що між населеними пунктами с. Корнич та с. Матеївці Коломийського району Івано-Франківської області.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 від отриманих тілесних травм помер у КНП «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради. За даним фактом СУ ГУНП в Івано-Франківській області проведено досудове розслідування, яке завершено закриттям кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Представник позивачки зазначає, що остання є донькою померлого з яким спільно проживали однією сім`єю. З її слів ОСОБА_3 був чудовим батьком, його передчасна смерть призвела до серйозних наслідків для родини позивачки. Вона в стані постійної депресії та переживає важкі емоційні ситуації, такі як глибоке сум`яття, скорбота, відчай та нездатність прийняти реальність втрати батька. Щодня позивачка зіштовхується зі спогадами про спільні моменти, болем і розчаруванням у зв`язку із трагічною смертю свого батька. На даний час ОСОБА_1 переживає значну емоційну нерівновагу, страждає від тривожних атак, невпевненості в собі та постійних снів пов`язаних зі смертю батька, а також перебуває в стані підвищеного стресу.

Після трагічної ДТП, позивачка має острах перед проїзною частиною дороги. Страх до цього виникає як результат тривожних асоціацій, пов`язаних зі смертельною аварією.

З моменту дорожньо-транспортної пригоди відповідач не вчинив жодної спроби проявити співчуття, пробачення не попросив.

Для відшкодування завданої моральної шкоди сім`я позивачки звернулась до МТСБУ, але як виявилося, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно правова відповідальність відповідача застрахована не була.

Також представник позивачки вказує, що її брат ОСОБА_4 отримав від відповідача грошові кошти в сумі 15000 грн., як повне відшкодування моральної та майнової шкоди завданій його сім`ї внаслідок смерті батька, та у зв`язку із повним відшкодуванням він, його сім`я немає та в подальшому не буде мати претензій до нього з цього приводу, про що свідчить відповідна розписка від 09.07.2022 року. Дана розписка написана наступного дня після смерті ОСОБА_3 , уся родина тоді перебувала у пригніченому та депресивному стані, ніхто в той момент не думав про гроші, чим і скористався відповідач сплативши невелику суму грошей брату Мирославу, щоб у майбутньому не мати претензій з його боку. Мирослав разом зі своєю сім`єю проживає окремо від позивачки та взяв вказані кошти для себе та своєї сім`ї.

У зв`язку із тим, що позивачці наслідок ДТП завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із смертю батька адвокат Бартків А.Я. просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн.

31.07.2023 року ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області відкрито загальне провадження по справі.

24.08.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивачки подав до суду клопотання в якому зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує, заявлені позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про час та місце слухання справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень до позову у визначений термін не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які представник позивачки посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 був батьком позивачки ОСОБА_1 .

Водій ОСОБА_2 08.07.2022 року о 11:10 год. керував автомобілем марки «Volkswagen», модель «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Рухаючись зазначеним транспортним засобом в напрямку м. Стрий, на ділянці автодороги Н-10 Стрий -Чернівці км.167+60 м., що між населеними пунктами с. Корнич та с. Матеївці Коломийського району Івано-Франківської області на проїзній частині дороги ОСОБА_2 вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 , який перетинав проїзну частину дороги справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної пригоди останній від отриманих тілесних травм помер у КНП «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради. За даним фактом СУ ГУНП в Івано-Франківській області проведено досудове розслідування.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області підполковником поліції ОСОБА_5 від 30.12.2022 року, кримінальне провадження яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 08.07.2022 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Станом на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 застрахована не була.

Згідно відповіді МТСБ, номер справи МТСБУ:91806 відсутні правові підстави для здійснення відшкодування моральної шкоди у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 .

Відповідно до копії розписки від 09.07.2022 року ОСОБА_4 (брат позивачки), ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав 09.07.2022 року від ОСОБА_2 кошти в сумі 15000 грн., як повне відшкодування майнової та матеріальної шкоди завданої внаслідок смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Будь-яких претензій до ОСОБА_2 не має.

За ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідност.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»:

П.3 Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

П.4 Відповідно до ст.137 ЦПК ( 1502-06 ) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

П.5 Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

П.9 Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вказано, що:

П.4 Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 116,1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 116 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 загинув внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно копії постанови від 30.12.2022 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 08.07.2022 року за ч.2 ст.286 КК України було закрито у зв`язку із вдсутністю в діяннях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, а отже, будь-яке відшкодування в тому числі і моральне не можливе за відсутністю вини відповідача, оскільки ДТП сталось внаслідок необережних дій велосипедиста ОСОБА_3 .

Суд розцінює вказане в заяві ОСОБА_4 від 09.07.2022 року, про відсутність будь-який претензій, в тому числі майнових від ОСОБА_2 , як відшкодування завданої шкоди (як і майнової, так і немайнової (моральної).

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.23,1167,1187,1194 ЦК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України «4 від 31.03.1995 року, роз`ясненнями Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року, ст.ст.259,263,264,265,268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог адвоката Бартківа Андрія Ярославовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю особи в результаті дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Василь СОБКО