Справа № 302/445/24
Номер рядка звіту 44
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2024 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П.,

без участі сторін і їх представників,

розглянувши цивільну справу в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, внаслідок кримінального правопорушення в розмірі 5000 гривень,-

В С Т А Н О В И В:

09.04.2024 в суд подано зазначену позовну заяву з таким обґрунтуванням вимог.

08.02.2024 біля 8 години 20 хвилин відповідач ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих неприязних відносин затіяв сварку з позивачкою ОСОБА_1 і під час якої, взявши в руки дерев`яну конструкцію наніс нею удар в область чола позивачки. У результаті цих протиправних дій ОСОБА_1 згідно з висновком судово-медичного експерта № 17-м від 12.02.2024, спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах чола справа.

Позивачка зазначила, що зазначені дії були спровоковані відповідачем, який, на її думку неправомірно захопив частину її земельної ділянки біля самого будинку, забетонувавши фундамент для власної огорожі і вийшов за межі своєї земельної ділянки.

За вчинення вищезазначених дій вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15.02.2024 відповідача визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 ч.1 КК України, і призначено відповідачу покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

Позивачка зазначила, що вчинення кримінального правопорушення їй було завдано моральної шкоди, яка полягає в приниженні її честі та гідності, що негативно вплинуло на її психічний стан. Вона вимушена була терпіти фізичну біль протягом 6-7 днів, не з`являлась у публічних місцях ( не відвідувала магазини, ринок), бо відчувала сторонні погляди на вулиці, знайомих та сусідів і була морально пригніченою. Змушена була виправдовуватись та відповідати на запитання і згадувати зазначену подію. Окрім цього, відповідач погрожував їй повторити своє діяння та висловлювався, що сплатить штраф будь-який , бо він незначний. Позивачка оцінила розмір морального відшкодування в сумі 5000 гривень і покликається на застосування судом положень статті 23 ч.2 п.4, ч.1 ст. 1167 ЦК України

Згідно з ухвалою судді від 11.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін).

18.04.2024 в справу відповідачем подано відзив на позов з позицією про визнання позовних вимог частково і таким обґрунтуванням.

Вироком суду від 15.02.2024 не встановлено, що позивачці було заподіяно розлад здоров`я, а тільки констатовано, що мали місце легкі тілесні ушкодження у вигляд синця на чолі. Також вироком не встановлено жодної обтяжуючої обставини і визнано три пом`якшуючі обставини у виді позитивної характеристики, враховано пенсійний вік відповідача, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку в нарколога. Вирок суду набрав законної сили і не оскаржувався в апеляційному порядку позивачкою (потерпілою в справі кримінального провадження). Відповідач вважає, що позивачка не довела належними доказами розмір моральної шкоди. Покликається на те, що подія кримінального правопорушення тривала 2-3 хвилини. Позивачка не надала доказів пережитого психологічного стресу, порушення її нормального ходу життя, отримання дискомфорту серед оточуючих сусідів, а також не надала доказів тривання фізичного болю протягом 6-7 днів відповідними медичними довідками в період з 08.02.2024 до 15.02.2024, зокрема придбання відповідних знеболювальних ліків, заспокійливих, які б придбавали саме в цей період, не надала пояснень сусідів, знайомих родичів, фото синця на обличчі тощо. Відповідач вважає, що позивачка не працює, а тому її ділова репутація не постраждала.

Відповідач також зазначив, що він своїм вчинком зіпсував саме свою репутацію, тобто позитивну характеристику, бо проявив себе нестриманою людиною, що визнає і щиро кається та просить вибачення за вчинене у позивачки та у членів її сім`ї. Відповідач звернув увагу суду на те, що неприязні стосунки між ним і позивачкою та членами їх сімей тривають більше чотирьох років з приводу користування земельною ділянкою, установлення огорожі і надав докази цього спору та матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідач просить ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у межах суми 300 гривень, а врешті позову відмовити позивачці.

Судом установлено такі обставини згідно з поданими у справу доказами.

Вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15.02.2024 (справа № 302/188/24) ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 ч.1 Кримінального кодексу України, і йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 680 гривень. Згідно цього вироку ОСОБА_2 вчинив зазначене кримінальне правопорушення за таких обставин.

08.02.2024 біля 08 год. 20 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи по місцю проживання за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті довго тривалих неприязних відносин, затіяв сварку словесну із потерпілою ОСОБА_1 , в ході якої, взявши до рук дерев`яну конструкцію наніс нею удар в область чола потерпілої ОСОБА_1 . У результаті своїх проти правних дій ОСОБА_2 , згідно з висновком судової медичної експертизи № 17-м від 12.02.2024 спричинив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_1 у вигляді синця на шкірних покривах чола справа. Ці тілесні ушкодження не потягли за собою розладу здоров`я і кваліфіковані як легкі, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я і відповідають по часу виникнення даті події 08.02.2024. Цей вирок набрав законної сили.

Згідно з ч.6 статті 83 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питання, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та вчинені вони цією особою.

Позивачка не надала в цивільну справу інших доказів для ствердження своїх вимог та їх обґрунтувань.

Відповідач подав у справу докази у вигляді копій матеріалів зі справи про адміністративне правопорушення за подією, яка мала місце 25.03.2024 з приводу дій сторін щодо неприязних відносин у питаннях користування земельною ділянкою ( щодо недотримання добросусідських відносин). Ці документи суд не бере до уваги, бо вони стосуються інших події та обставин, які відбулись після вчинення відповідачем кримінального правопорушення, яке мало місце 08.02.2024. Адже зазначені докази не є належними, бо не містять інформацію щодо предмета доказування в розглядуваному судом спорі (стаття 77 ЦПК України).

Статтею 23 ч.2 пунктами 1, 4, частинами 3,4 Цивільного кодексу України передбачено :

-моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

-Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

- Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з ч.1 статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідач визнаний винуватим в установленому законом порядку у вчиненні кримінального правопорушення, наслідком якого є спричинення позивачці легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я. У частині 1 ст. 125 КК України встановлено відповідальність за легке тілесне ушкодження, яке виявилося в порушення анатомічної цілісності тканини або в порушення нормального функціонування тканин чи органів тіла людини, але не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. До них Правила судово-медичного ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносять такі, що мали незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше 6 днів. Це, наприклад, садно, синець тощо. Саме таке тілесне ушкодження спричинив відповідач позивачці, що встановлено змістом вищезазначеного вироку суду.

Предметом спору в розглядуваній справі є розмір морального відшкодування. Зокрема, позивачка подала вимоги про стягнення 5000 гривень з відповідача, а відповідач визнав ці вимоги у межах суми 300 гривень.

Суд вважає, що позивачка зазнала моральних страждань від кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем. Адже позивачка зазнала тілесного ушкодження на обличчі у вигляді синця. Це тілесне ушкодження спричинено дерев`яною конструкцією під час особистого конфлікту у вигляді сварки сторін з приводу спору через використання земельної ділянки. Отже, страждання мали місце як від фізичного болю, так і від приниження честі й гідності особи жіночої статі із застосуванням фізичного насильства. Не зважаючи на те, що позивачка не працює, в дійсності вона отримала незручності на певний період (протягом не більше шести днів) унаслідок відповідних анатомічних змін на обличчі, які , зазвичай, виникають від отримання такого тілесного ушкодження (синяки, садно). Очевидним є те, що при такому тілесному ушкодженні особа уникає відвідування місць загального використання, отримує дискомфорт у разі з`ясування причин отримання тілесного ушкодження від близьких, рідних, знайомих, сусідів. Має переживання з приводу надання пояснень цим особам і фактично перебуває в стані приниження. Такий душевний стан триває до повного зникнення ознак побиття.

Отже, позивачка має право на моральне відшкодування відповідно до вище зазначених положень цивільного закону.

Обираючи розмір відшкодування, суд бере до уваги вищезазначені обґрунтування, ймовірну тривалість душевних страждань, обставини вчинення кримінального правопорушення, його причини. Суд вважає, що достатнім, співмірним до учиненого кримінального діяння та його наслідків, справедливим і розумним розміром відшкодування моральної шкоди є сума 3000 гривень.

Розмір морального відшкодування в сумі 5000 гривень суд вважає завищеним, бо не відповідає засадам розумності і співмірності. Адже відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення.

Судові витрати у виді судового збору, підлягають розподілу, відповідно до положень статті 141 ч.1 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд бере до уваги таке.

Позивачка при подання позову сплатила судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп, тобто за ставкою відповідно до положень закону «Про судовий збір» за позовні вимоги зазначеного виду. Отже, ці витрати має повернути відповідач, бо позовні вимоги задоволені частково, а розмір ставки судового збору за ціною задоволеного позову є мінімальним і відповідає сумі 1211 грн 20 коп.

Інших судових витрат у справі не має.

Керуючись статтями 263-265, 279 ЦПК України , суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засіб зв`язку НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , засіб зв`язку НОМЕР_3 моральну шкоду в розмірі 3000 гривень, судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп., всього стягнути 4211 грн 20 коп.

Відмовити ОСОБА_1 у решті позовних вимог.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Суддя: В. П. Кривка