Справа № 309/2050/24
Провадження № 2/309/500/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Ткач О.О.,

за участю секретаря судового засідання Гелетей Д.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Поковба Тетяна Василівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Поковба Т.В., звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову посилається на те, що після смерті бабусі, ОСОБА_5 її батько, ОСОБА_6 спадщину фактично прийняв, позаяк проживав разом зі своєю матір`ю на час смерті, однак не оформив право власності в порядку спадкування. Після смерті батьків, позивач з сестрами, які є відповідачами у вказаній справі, домовилися про те, що на вказаний будинок вони не претендують та не заперечують про те, щоб позивач зареєструвала на себе право власності на нього. Разом з тим, відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно перешкоджає їй оформити спадщину у нотаріальному порядку. У зв`язку з чим змушена звернутися до суду для захисту свого права. З урахуванням наведеного просить суд: визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання позивач не з`явилася, від представника позивача адвоката Поковби Т.В. надійшла заява заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явилися, подавши заяви у яких визнають позов, та просили розглянути справу без їх участі.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ч.4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Встановлено, що батько позивача ОСОБА_6 є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с.17).

30.01.1969 ОСОБА_6 одружився з ОСОБА_8 (Плешинець), у шлюбі у них народилося четверо дітей:

1. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прізвище після одруження ОСОБА_10 ;

2. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прізвище після одруження ОСОБА_12 ;

3. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прізвище після одруження Яким;

4. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прізвище після одруження ОСОБА_15 .

Позивач ОСОБА_1 фактично проживала з 20002 року за адресою: АДРЕСА_1 , разом з бабусею ОСОБА_5 , та батьком ОСОБА_6 (а.с.29).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.15).

Згідно виписки з погосподарської книги №749/02-03 від 05.12.2023 ОСОБА_5 , у погосподарському обліку числиться як власник та забудовник житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , побудований у 1977 році, загальна площа будинку 43.2 м.кв., житлова площа 29.7 м.кв. (а.с.30).

Відповідно до довідки № 866 від 04.08.2023, виданої Хустським державним підприємством технічної інвентаризації житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрований (а.с.25).

ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування.

Разом з тим, нотаріус надав відповідь, що видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно є можливою тільки при наявності правовстановлюючих документів на майно, яке належало спадкодавцю та надав роз`яснення від 05.01.2024 № 06/01-16 та рекомендував звернутися до суду (а.с.31).

Ст.1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч 3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Отже виникнення права власності на нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року не є перешкодою для оформлення спадкових прав.

Також слід зазначити, що порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється:

оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 05 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями державними приймальними або державними технічними;

по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Таким чином, оскільки спірний будинок збудований до 05 серпня 1992 року, то прийняття його в експлуатацію не вимагалося.

Відтак оскільки спірний будинок збудовано до 05.08.1992, такий не є самочинним будівництвом, то такий будинок (разом із земельною ділянкою) входить до складу спадщини за померлим ОСОБА_6 , однак відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок перешкоджає оформленню спадкових прав на нього у нотаріальному порядку, а отже такі права підлягають судовому захисту.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права.

Відтак відсутність реєстрації права власності на спірний будинок за ОСОБА_5 , а також відсутність у її спадкоємця ОСОБА_6 , та у подальшому після його смерті у його спадкоємця ОСОБА_1 , правовстановлюючих документів на спадкове майно після смерті спадкодавців (не оформлення ними спадщини) не є перешкодою для реалізації позивачем права на оформлення спадщини після смерті батька, який фактично успадкував майно, після смерті своєї матері.

Оскільки ОСОБА_6 прийняв спадщину за померлими батьками у силу приписів ч.3 ст. 1268 ЦК України, а інші спадкоємці першої черги відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 визнали позов повністю, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачами, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, є підставою для його задоволення.

Судові витрати слід покласти на позивача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 142, 206, 258-259, 264-265 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Поковба Тетяна Василівна, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрат покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 24.05.2024 року.

Суддя Хустського

районного суду: Ткач О.О.