ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1998/23 Номер провадження 22-ц/814/1228/24Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Кваліфікаційно - дисциплінарна комісія адвокатури Полтавської області

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 листопада 2023 року, постановлене суддею Тімошенко Н.В.

по справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про повернення безпідставно набутих грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області (далі - КДКА Полтавської області) про повернення безпідставно набутих грошових коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в листопаді 2022 року Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури заява ОСОБА_1 щодо поведінки адвоката Волкова А.В. була скерована для розгляду до КДКА Полтавської області.

Рішенням КДКА Полтавської області від 15.12.2022 року було порушено дисциплінарну справу стосовно адвоката Волкова А.В.

Зазначене рішення відповідача направлено позивачу супровідним листом від 20.12.2022 року відповідно до якого КДКА Полтавської області прохала ОСОБА_1 здійснити оплату за внесення КДКА відомостей до Реєстру дисциплінарних проваджень у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб з якої 90 % на рахунок КДКА Полтавської області, 10 % на рахунок НААУ.

04.01.2023 року позивач сплатив 2416 грн. на рахунок КДКА Полтавської області за організаційно-технічне забезпечення розгляду його заяви (скарги) в порядку дисциплінарного провадження.

Рішенням КДКА Полтавської області від 19.01.2023 року дисциплінарна справа відносно адвоката Волкова А.В. - закрита.

Позивач вказує, що норми закону, які б встановлювали необхідність або обов`язок сплати будь-яких коштів за подання заяви (скарги) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для його дисциплінарної відповідальності жодним законом не передбачено.

Крім цього, в двох різних справах (№ 816/2353/17, № 640/28561/20) суди адміністративної юрисдикції визнали, що справляння будь-яких коштів у будь-якому розмірі за подання та розгляд заяв (скарг) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності адвоката є протиправним, а відповідні рішення органів адвокатського самоврядування з даного питання - нечинними.

Дисциплінарне провадження щодо адвоката є безкоштовним, а процедура дисциплінарного провадження забезпечується та фінансується за рахунок самофінансування адвокатури України, централізованого фінансування органів адвокатського самоврядування за рахунок відповідних внесків.

Отже, вимога КДКА Полтавської області щодо здійснення оплати за внесення відомостей до Реєстру дисциплінарних проваджень не ґрунтується на вимогах закону, тому на думку позивача отримані відповідачем кошти у розмірі 2416 грн. є безпідставно набутими.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01 листопада 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про повернення безпідставно набутих грошових коштів відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що КДКА Полтавської області отримуючи грошові кошти від ОСОБА_1 за розгляд скарги щодо поведінки адвоката Волкова А.В. діяла у відповідності до рішення Ради адвокатів України № 144 від 16-17 листопада 2022 року, яке є обов`язковим до виконання органами адвокатського самоврядування. Посилання позивача на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 року у адміністративній справі № 320/9411/23 про визнання протиправним та нечинним рішення Ради адвокатів України суд визнав передчасним, оскільки дане рішення суду не набрало чинності та не може на даний час бути застосованим КДКА Полтавської області.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого суду його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що відповідач не мав жодного законного права вимагати плати за організаційно-технічне забезпечення рогляду його заяви (скарги) щодо поведінки адвоката Волкова А.В., оскільки Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» таке стягнення коштів не передбачено.

Суд першої інстанції помилково вважав, що посилання позивача на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 у адміністративній справі № 320/9411/23 про визнання протиправним та нечинним рішення Ради адвокаті України є передчасним, оскільки дане рішення суду не набрало законної сили.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не надав жодної правової оцінки самому рішенню Ради адвокатів України № 144 від 16-17 листопада 2022 року «Про Реєстр дисциплінарних проваджень» як правовій підставі сплати ним та отримання відповідачем коштів.

Вказав, що рішення Ради адвокатів України № 144 від 16-17 листопада 2022 року «Про Реєстр дисциплінарних проваджень» в частині встановлення та затвердження плати за внесення кваліфікаційно-дисциплінарним комісіям адвокатури регіонів відомостей до Реєстру дисциплінарних проваджень не відповідає Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», який має вищу юридичну силу та підлягав застосуванню.

Окрім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 в порядку ч. 2 ст. 353 ЦПК України виклав свої заперечення на ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 01.11.2023 щодо залишення заяви про зупинення провадження без розгляду та відмови в застосуванні заходів процесуального примусу.

Вказав, що залишаючи без розгляду його усне клопотання щодо зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 року у справі № 320/9411/23 у адміністративній справі про визнання протиправним та нечинним рішення Ради адвокатів України № 144 від 16-17 листопада 2022 року судом було порушено норми процесуального права та не застосовано приписи п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

Також зазначив, що постановляючи ухвалу про відмову в застосуванні до Голови Кваліфікаційно дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області заходів процесуального примусу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у встановлений законом строк подав письмовий відзив на позовну заяву, а ненадання відповіді відповідачем на питання в позовній заяві не може свідчити про зловживання процесуальними правами.

Проте, подання відзиву на позовну заяву не може прирівнюватися до подання заяви свідка або заяви про відмову в наданні відповідей.

Від Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду не відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 15 листопада 2022 року, на підставі розпорядження голови ВКДКА ОСОБА_2 та на виконання рішення РАУ № 130 від 15.12.2021 року «Про передачу справ КДКА м. Києва до ВКДКА для подальшого розподілу» до Кваліфікаційно- дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області надійшла скарга адвоката Незвіського Д.Я. про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката Волкова В.А., у зв`язку з порушеннями адвокатом вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до рішення КДКА Полтавської області 15 грудня 2022 року відносно адвоката Волкова В.А. порушено дисциплінарну справу у зв`язку з наявністю в його діях ознак дисциплінарного проступку передбаченого ч. 2 ст. 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

20.12.2022 року ОСОБА_1 , на підставі рішення Ради адвокатів України № 144 від 16-17 листопада 2022 року, запропоновано здійснити оплату за внесення КДКА Полтавської області відомостей до Реєстру дисциплінарних проваджень, яку він здійснив 04.01.2023 року в сумі 2416,00 гривень, що підтверджується копією супровідного листа № 268/4-22 від 20.12.2022 року.

Відповідно до рішення КДКА Полтавської області 19 січня 2023 року дисциплінарну справу стосовно адвоката Волкова В.А. закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу дисциплінарного проступку передбаченого ч. 2 ст. 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

ОСОБА_1 оскаржив дане рішення до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, яка 31 березня 2023 року прийняла рішення № Ш-007/ 2023 про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 , а рішення КДКА Полтавської області - залишено без змін.

Позивач звернувся до відповідача з досудовою вимогою про повернення безпідставно сплачених ним коштів, проте, у її задоволенні було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, прийшов до висновку, що КДКА Полтавської області діяла у відповідності до рішення Ради адвокатів України № 144 від 16-17 листопада 2022 року, яке є обов`язковим до виконання органами адвокатського самоврядування, що свідчить про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені в Законі України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року.

За частинами першою, другою, третьою статті 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність. З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

У пункті 3 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатське самоврядування визначається як гарантоване державою право адвокатів самостійно вирішувати питання організації та діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Адвокатське самоврядування відповідно до частини першої статті 43 та пунктів 1, 2, 3, 6, 7 частини першої статті 44 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ґрунтується на принципах виборності, гласності, обов`язковості для виконання адвокатами рішень органів адвокатського самоврядування, підзвітності, заборони втручання органів адвокатського самоврядування у професійну діяльність адвоката.

Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено види грошових внесків на утримання та реалізацію повноважень органів адвокатського самоврядування.

Згідно з частиною першою статті 58 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» утримання органів адвокатського самоврядування може здійснюватися за рахунок:

1) плати за складання кваліфікаційного іспиту;

2) щорічних внесків адвокатів на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування;

3) відрахувань кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури на забезпечення діяльності Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури;

4) добровільних внесків адвокатів, адвокатських бюро, адвокатських об`єднань;

5) добровільних внесків фізичних і юридичних осіб;

6) інших не заборонених законом джерел.

Відповідно до частини першої та другої статті 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

16-17 листопада 2022 року Радою адвокатів України було прийнято рішення № 144 «Про Реєстр дисциплінарних проваджень», яким вирішено серед іншого: Створити Реєстр дисциплінарних проваджень та доручити його ведення Раді адвокатів України; встановити та затвердити плату за внесення кваліфікаційно-дисциплінарними комісіями адвокатури регіонів відомостей до Реєстру дисциплінарних проваджень у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день подання заяви (скарги) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність.

Плата здійснюється особою, яка подає заяву (скаргу) щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, шляхом її перерахування двома платежами згідно наступного розподілу:

- 90% від одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день подання заяви (скарги), - на рахунок відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону;

- 10% від одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день подання заяви (скарги), - на рахунок Національної асоціації адвокатів України.

Встановити та затвердити плату за внесення Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури відомостей до Реєстру дисциплінарних проваджень у розмірі 30% від одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день подання скарги на рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Плата здійснюється особою, яка подає скаргу на рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, шляхом її перерахування на рахунок Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

ВКДКА, з метою забезпечення ведення Реєстру дисциплінарних проваджень, перераховує 10% від одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день подання скарги, на рахунок Національної асоціації адвокатів України.

20.12.2022 року ОСОБА_1 , на підставі рішення Ради адвокатів України № 144 від 16-17 листопада 2022 року, запропоновано здійснити оплату за внесення КДКА Полтавської області відомостей до Реєстру дисциплінарних проваджень відносно адвоката Волкова В.А., яку він здійснив 04.01.2023 року в сумі 2416,00 гривень.

Приписи частини першої статті 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гарантують кожному, кому відомі факти поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із відповідною заявою (скаргою).

Приписи статті 21 Закону України «Про звернення громадян» передбачають безоплатність розгляду звернення. Органи державної влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи розглядають звернення громадян, не стягуючи плати.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено юридично визначену процедуру розгляду письмової скарги.

Згідно зі статтею 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки. Не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв`язку із здійсненням ним адвокатської діяльності. Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гарантує кожному можливість звернутися до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) та відповідно встановлює процедуру дисциплінарного провадження. При цьому цей закон не передбачає вимог щодо плати за організаційно-технічне забезпечення розгляду заяв (скарг) до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону та Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Приписами Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не передбачено право на запровадження та формування певних внесків (плати) на утримання органів адвокатського самоврядування для їх належного та самодостатнього існування, за умови легальності джерел походження таких внесків, що свідчить про те, що запровадивши таку плату, Рада адвокатів України діяла не у відповідності до вимог Закону.

Таким чином, встановлюючи плату за внесення кваліфікаційно-дисциплінарними комісіями адвокатури регіонів відомостей до Реєстру дисциплінарних проваджень, а також за внесення Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури відомостей до Реєстру дисциплінарних проваджень, Рада адвокатів України обмежила передбачене частиною першою статті 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» право громадян та юридичних осіб на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) у разі невиконання або неналежного виконання адвокатом своїх професійних обов`язків, розголошення адвокатської таємниці тощо.

Отже, рішення Ради адвокатів України № 144 від 16-17 листопада 2022 року в частині встановлення та затвердження плати за внесення кваліфікаційно-дисциплінарним комісіям адвокатури регіонів відомостей до Реєстру дисциплінарних проваджень не відповідає вимогам закону.

Аналогічні висновки щодо незаконності вищевказаного рішення Ради адвокатів України викладені у постанові Київського окружного адміністративного суду від 13.03.2023, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2024.

Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що сплачені позивачем на рахунок відповідача кошти за внесення КДКА Полтавської області відомостей до Реєстру дисциплінарних проваджень у сумі 2416 грн. є безпідставно набутими.

Суд першої інстанції на зазначені вимоги закону та практики його застосування уваги не звернув, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення (п.п. 113,114 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 522/9893/17).

Враховуючи викладене, оцінюючи докази наявні в матеріалах справи в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення безпідставно набутих коштів у сумі 2416 грн.

В позовній заяві ОСОБА_1 було заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 грн.

Заявлена вимога задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з вимогами частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За вимогами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Разом з тим, позивач не надав доказів укладення договору про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та адвокатом.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є професійним адвокатом, проте він є стороною даної справи та приймав участь у її розгляді від власного імені з метою захисту його порушених прав.

Таким чином, вимога ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу є безпідставною та не грунтується на вимогах закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

За розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 сплатив судовий збір у сумі 2684 грн. (1073,60 грн. + 1610,40 грн.), які відповідно до вимог закону підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Окрім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 в порядку ч. 2 ст. 353 ЦПК України надав свої заперечення на ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 01.11.2023 щодо залишення заяви про зупинення провадження без розгляду та відмови в застосуванні заходів процесуального примусу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема подавати заяви та клопотання.

Розгляд даної справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Згідно ч. 3 ст. 279 ЦПК України підготовче засідання при розгляді справи в порядку спрощеного провадження не проводиться.

Відповідно до ч. 3 ст. 182 ЦПК України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Частиною 2 ст. 279 ЦПК України визначено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що клопотання про зупинення провадження у справі було заявлено позивачем під час першого судового засідання, тому доводи апелянта щодо безпідставного невирішення даного клопотання по суті є обгрунтованими.

Разом з тим, на момент розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції підстави для зупинення провадження відпали, оскільки постанова Київського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 вже набрала законної сили, що підтверджується заявою ОСОБА_1 від 20.05.2024.

Відповідно до частин 1, 2 статті 93 ЦПК України, учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням.

З матеріалів спраив вбачається, що позивачем в позовній заяві було поставлені запитання відповідачу, проте, доказів виконання відповідачем вищевказаних норм закону матеріали справи не містять.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про застосування заходів процесуального впливу у вигляді штрафу.

Згідно з положеннями статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених ЦПК випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно вимог ч. 3 ст. 148 ЦПК України суд у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Аналіз вищевказаних норм закону свідчить про те, що застосування заходів процесуального примусу є правом, а не обов`язком суду.

Таким чином, заперечення на дану ухвалу місцевого суду викладені в апеляційній скарзі не свідчать про її незаконність.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376, ч. 3, 4, 382 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 липня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про повернення безпідставно набутих грошових коштів задовольнити.

Стягнути з Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2416 грн.

Стягнути з Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 2684 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О. Ю. Кузнєцова

Судді С. Б. Бутенко

Г. Л. Карпушин