ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 травня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 733/395/24

Головуючий у першій інстанції Вовченко А. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/737/24

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Скрипки А.А.,

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Ічнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19 березня 2024 року про повернення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, -

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19.03.2024 заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин повернуто заявниці. Роз`яснено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до Ічнянського районного суду Чернігівської області для проведення процесуальних дій відкриття провадження по справі на підставі поданої заяви про усунення недоліків від 16.03.2024.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ухвалою суду від 29.02.2024 заявниці надано строк для усунення недоліків заяви терміном 10 днів з дня отримання ухвали. Ухвалу вона отримала 06.03.2024, заяву про усунення недоліків направила до суду 16.03.2024, тобто у десятиденний термін, визначений судом.

Уважає, що заяву подано з додержанням вимог чинного процесуального законодавства, недоліки, що вказані суддею усунуті в достатній мірі, є всі підстави для відкриття провадження у справі та розгляду її по суті.

Наголошує, що оскаржуваною ухвалою порушене її право на доступ до справедливого суду.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи убачається, що у лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просила встановити факт родинних відносин між нею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в с. Загін Ічнянського району Чернігівської області, жителькою АДРЕСА_1 , де й зареєстрована, та померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася в с. Загін Ічнянського району Чернігівської області, а на день смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_2 , а саме, що ОСОБА_1 є рідною племінницею ОСОБА_3 , а вона їй рідною тіткою. Зазначала, що встановлення даного факту необхідно їй для реалізації спадкових прав (а.с. 1-2).

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29.02.2024 заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин залишено без руху. Надано заявниці строк на усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали. Запропоновано заявнику виправити недоліки, вказані в ухвалі суду та подати належну письмову заяву, вказавши заінтересовану особу та надати копії заяви із копіями всіх документів, що додаються до заяви, відповідно до кількості заінтересованих осіб. Роз`яснено заявнику, що у разі невиконання вказаних вимог у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною та підлягатиме поверненню (а.с. 14-15).

Як на підставу для залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції послався на те, що:

- заявником до матеріалів заяви не долучено та не зазначено про наявність доказів того, що діти або інші спадкоємці позбавлені права спадкування як спадкоємці першої черги після померлої ОСОБА_3 ;

- не зазначено всіх заінтересованих осіб, при цьому нормами процесуального законодавства не передбачено права суду за власною ініціативою залучати до участі у справі заінтересованих осіб.

- відсутні докази звернення ОСОБА_1 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та причини відмови в її оформленні.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, копію ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29.02.2024 ОСОБА_1 отримала 06.03.2024 (а.с. 17).

16.03.2024 на виконання ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29.02.2024 ОСОБА_1 направила на адресу суду заяву, до якої долучила лист-рекомендацію завідувачки Ічнянської державної нотаріальної контори від 13.03.2024 № 283/01-16, що підтверджується поштовим штампом Укрпошти на конверті (а.с. 20-22). Дана заява отримана та зареєстрована Ічнянським районним судом Чернігівської області 19.03.2024.

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19.03.2024 заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин повернуто заявниці.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, районний суд виходив з того, що позивач не усунула недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, а тому заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Проте з таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, позаяк доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суд з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року). Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

У рішенні від 04 грудня 1995 року у справі "Беллет проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та в рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Згідно з ч. 1-3 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Установлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин в порядку окремого провадження.

Висновок суду першої інстанції про те, що до матеріалів заяви не долучено та не зазначено про наявність доказів того, що діти або інші спадкоємці позбавлені права спадкування як спадкоємці першої черги після померлої ОСОБА_3 не заслуговують на увагу з огляду на положення частин другої, третьої ст. 294 ЦПК України, якими передбачено, що з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Таким чином мотиви, за яких судом заяву ОСОБА_1 залишено без руху, а саме необхідність надання доказів та зазначення всіх заінтересованих осіб у справі, не можуть бути визнані законними.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в ухвалі про залишення заяви ОСОБА_1 без руху заявниці встановлено строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу про залишення заяви без руху від 29.02.2024 ОСОБА_1 отримала 06.03.2024, із заявою про усунення недоліків звернулася 16.03.2024, що підтверджується штампом на конверті (а.с. 22), тобто на 10 день після отримання ухвали, тому строки надані судом для усунення недоліків останньою порушені не були.

При цьому суд першої інстанції 19.03.2024, не врахувавши час необхідний для отримання заяви засобами поштового зв`язку, передчасно постановив оскаржувану ухвалу та повернув заяву.

У зв`язку з наведеним колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд, повертаючи заяву, виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права особи на судовий захист.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції в порушення вимог ЦПК України дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, така ухвала не може бути визнана законною і обґрунтованою.

Отже, ухвала Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19 березня 2024 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ч. 1 п. 4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19 березня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді Н.В. Висоцька

А.А. Скрипка