1Справа № 335/2013/24 2-о/335/92/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., за участі секретаря судового засідання Капто Д.А., заявника ОСОБА_1 , представника заявника - адвоката Васильєвої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту перебування на утриманні померлого,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною заявою, у якій просить встановити факт її перебування на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви заявниця посилається на те, що вона з 18.07.1970 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявниці помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції, актовий запис №1714.

За життя чоловік заявниці був отримувачем пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідчення № НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , яке видане Пенсійним фондом України 19.07.2007 року, довічно, ветераном праці. 3 2015 року був людиною з інвалідністю ІІ групи (загальне захворювання), безстроково, потребував постійної сторонньої допомоги.

Крім того, перебував на обліку у Головному управлінні ПФУ в Запорізькій області, матеріали пенсійної справи знаходяться, зберігаються у Головному управлінні ПФУ в Запорізькій області.

Заявниця проживала разом з чоловіком постійно за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, чоловік був зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 пояснила, що за їх місцем проживання вона здійснювала постійний догляд за своїм чоловіком. Крім того, сімейний лікар медичного закладу ОСОБА_3 відвідувала хворого та приватний нотаріус Кардаш Я.О. 23.01.2023 вчиняла нотаріальну дію, засвічувала довіреність, яку надав ОСОБА_2 , своїй дружині ОСОБА_1 , саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявниця є отримувачем пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_5 Серії НОМЕР_6 , яке видане ПФ України 03.10.2005 року, довічно.

Надалі, після смерті чоловіка, 21.07.2023 року вона звернулася до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, надала всі необхідні документи. Однак, листом Відділу обслуговування громадян № 15 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 25.07.2023 року заявниці повідомлено, що відносно її звернення прийняте рішення про відмову у переведенні на пенсію по втраті годувальника, у зв`язку з тим, що заявниця мала зареєстроване місце проживання відмінне від місця реєстрації її чоловіка. Органи ПФУ дійшли до висновку, що нею не доведено факту перебування її на утриманні у померлого годувальника, а тому відсутні правові підстави про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

Разом з тим, ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.01.2024 року у справі № 280/57/24, відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог щодо встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також роз`яснено позивачу право на звернення до суду з цією позовною вимогою в порядку цивільного судочинства.

У зв`язку із відмовою адміністративним судом заявниці у відкриття провадження за позовними вимогами щодо встановлення факту перебування її на утриманні чоловіка, який помер і роз`ясненням права заявниці звернутися до суду загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства, окремого провадження, а також враховуюче те, що у позасудовому порядку встановити факту перебування на утриманні чоловіка не є можливим, заявниця звертається до суду з відповідною заявою в порядку окремого провадження.

Ухвалою від 23.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.

15.03.2024 року представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Запорізькій області Пасічник О.М. подала додаткові пояснення в яких зазначила, що не погоджується з встановленням факту, що має юридичне значення, оскільки встановлення заявленого факту ймовірно в подальшому має на меті призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058.

21.07.2023 року заявниця звернулася до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення їй пенсії, у зв`язку із втратою годувальника, згідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV.

Зазначену заяву та долучені до заяви документи в порядку екстериторіальності розглянуто ГУ ПФУ в м. Києві, за результатами якої було роз`яснено, що до заяви про перехід на пенсію, у зв`язку з втратою годувальника потрібно додати документ, згідно п.2.11. Порядку 22-1, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї. Таким чином, із заяви ОСОБА_1 ГУ ПФУ в м. Києві не встановлено, що вона є особою, яка має право на отримання пенсії по втраті годувальника, оскільки не доведено, що вона перебувала на його повному утриманні та одержувала від нього грошову допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, і яке вона втратила у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Враховуючи вищезазначене, представник заінтересованої особи вважає, що не має підстав для задоволення заяви про встановлення факту перебування на утриманні.

25.03.2024 року представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в м. Києві подала додаткові пояснення, посилаючись на норми чинного законодавства, просила винести рішення відповідно до наявних у справі матеріалів. Також, у зв`язку з великим навантаження та обсягом роботи просила розглянути справу без участі представника.

Заявниця ОСОБА_1 та представник заявника - адвокат Васильєва О.В. у судовому засіданні підтримали подану заяву, просили її задовольнити у повному обсязі з наведених у ній підстав.

Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Запорізькій області у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, разом з тим, у письмових поясненнях просила розгляд справи провести за її відсутності.

Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в м. Києві у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, разом з тим, у письмових поясненнях просила розгляд справи провести за її відсутності.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона знайома з заявницею з 1983 року та підтвердила той факт, що ОСОБА_1 проживала постійно разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 за однією адресою у АДРЕСА_3 , по день його смерті. Заявниця доглядала за чоловіком, оскільки він хворів. Також, вона перебувала на утриманні чоловіка, оскільки він в 50 років пішов на пільгову пенсію та її розмір був більший, за пенсію ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 , повідомила, що заявницю знає більше 50 років. Відомо, що ОСОБА_2 помер. Крім того, пояснила, що заявниця проживала разом з чоловіком по АДРЕСА_1 та доглядала його, оскільки він 8 років хворів. Чоловік заявниці отримував пільгову пенсію, яка була більша за її пенсію.

Суд, з`ясувавши обставини, на які заявниця посилається як на підставу заявлених вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що заява підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом встановлено, що з 18.07.1970 року заявниця ОСОБА_1 перебувала у офіційно зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 , виданим 18.07.1970 року Будинком урочистої реєстрації шлюбу м. Запоріжжя, актовий запис №1697.

Надані заявницею докази беззаперечно підтверджують обставини, на які вона посилається у заяві щодо перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 07.07.2023 року, виданого Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції, актовий запис № 1714 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя чоловік заявниці був отримувачем пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідчення № НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , яке видане Пенсійним фондом України 19.07.2007 року, довічно, ветераном праці.

Крім того, заявниця є отримувачем пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_5 серії НОМЕР_6 , яке видане Пенсійним фондом України від 03.10.2005 року, довічно.

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області, заявниці відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з втратою годувальника, у зв`язку з відсутністю документів, що засвідчують факт перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого.

Згідно з відповіддю КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» на адвокатський запит, зазначено, що ОСОБА_2 мешкав за адресою АДРЕСА_1 , мав укладену декларацію з сімейним лікарем ОСОБА_3 та був людиною з інвалідністю ІІ групи з/з 2015 року. Крім того, за станом здоров`я потребував сторонньої допомоги та догляду. Догляд здійснювався сімейним лікарем та ОСОБА_1 , яка мешкала з хворим за зазначеною адресою.

Разом з тим, в листі сімейний лікар КНП «ЦПМЕД № 10» ОСОБА_3 зазначила, що вона лікувала ОСОБА_2 протягом 8 років з липня 2014 року, після перенесення ним важкої хвороби геморрагічеський інсульт. У зв`язку з важким станом здоров`я лікар навідувала і лікувала хворого ОСОБА_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, підтвердила, що його дружина ОСОБА_1 проживала разом з ним, лікувала, годувала та доглядала за ним.

Як зазначила заявниця у заяві, пенсія покійного чоловіка була основним джерелом доходу їхньої сім`ї. Хоча вона також є пенсіонеркою, проте її чоловік отримував пенсію, яка була значно більшою.

Таким чином, судом встановлено, що заявниця перебувала на утриманні у чоловіка, так як основним джерелом існування сім`ї була пенсія чоловіка, у зв`язку з чим після смерті чоловіка набула право на отримання пенсії за втратою годувальника.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, юридичні факти є підставами виникнення цивільних прав і обов`язків.

Згідно з ст.ст.293, 315 ЦПК України, цивільні справи про підтвердження наявності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в порядку окремого провадження.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, також мають право на пенсію, якщо згодом втратили джерело засобів до існування.

Згідно з ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, ще встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів де існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Така ж позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року у справі № 520/6518/17.

Оцінивши надані докази у сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами підтверджено той факт, що заявниця знаходилась у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , постійно проживала сумісно з чоловіком, у період з 18.07.1970 року по день його день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходилась на його утриманні.

Оскільки встановлення факту реєстрації шлюбу, постійного проживання та перебування на утриманні необхідно заявниці для реалізації права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а іншим шляхом підтвердити вказаний факт не виявилось можливим, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 76-80, 263, 265, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту перебування на утриманні померлого - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день його смерті.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення:16.05.2024 року.

Суддя Н.І. Рибалко