Справа № 675/326/24
Провадження № 2-о/675/31/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2024 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Пашкевича Р. В.,

за участю: секретаря судового засідання - Гедзенюк В. В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізяслав у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_14; ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту її проживання із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2017 року до дня його загибелі, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свої вимоги обґрунтувала тим, що починаючи з 2017 року по грудень 2023 року вона перебувала у фактичних шлюбних та сімейних відносинах з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, так як не вбачали в цьому потреби, та спільно проживали за місцем їх реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Від даного союзу ІНФОРМАЦІЯ_4 в них народилася дитина - ОСОБА_3 .

З моменту сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як подружжя, піклувалися один про одного, вели спільне господарство, формували та мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм житла: робили ремонт квартири, яку придбали офіційно 17.08.2020 року, проте проживали у ній з 2017 року, купували майно та предмети домашнього вжитку, а також забезпечували виховання дитини, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла, спільні витрати і спільне харчування. Крім цього, забезпечували утримання автомобіля, який був сімейним транспортом, та який було куплено 09.09.2022 року.

Зазначає, що вона була вказана довіреною особою у декларації ОСОБА_2 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу №001-ХМРЗ-7АА0.

За час проживання однією сім`єю, як чоловік та дружина, вони часто разом проводили сімейні свята, тобто були однією сім`єю, що підтверджується доданими світлинами до позовної заяви.

З початком військової агресії проти України, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення військового стану в Україні» та Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», ОСОБА_2 був мобілізований та, відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_1 від 23.06.2023 №970/РВЗ, в період з 19.03.2023 року по 03.05.2023 року, брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави, у зв`язку з агресією російської федерації проти України, де отримав бойове поранення.

Незважаючи на довготривале лікування, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер від отриманих поранень, про що 18.12.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_5 було направлено ОСОБА_1 сповіщення сім`ї №493 про смерть ОСОБА_2 . Причина смерті - ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків.

ОСОБА_1 здійснила поховання чоловіка ОСОБА_2 .

З врахуванням зазначеного, заявник зазначила, що встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 має для неї юридичне значення, оскільки дасть їй можливість скористатись правом на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, відповідно до статей 16, 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Іншим чином довести вказаний факт вона не має змоги, а тому і звернулася з вказаною заявою до суду.

Ухвалою судді від 04.03.2024 року прийнято заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, справу вирішено розглядати у порядку окремого провадження.

18.03.2024 року представником ІНФОРМАЦІЯ_6 направлено до суду пояснення, якими заявлені вимоги ОСОБА_1 повністю не визнають та не підтримують. Вказує, зокрема, що у даній справі наявний спір про право, а тому заява ОСОБА_1 повинна бути залишена без розгляду, а розгляд справи підлягає розгляду на загальних підставах.

01.04.2024 року також надано пояснення представником Міністерства оборони України, в яких зазначив перелік умов для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у шлюбних відносинах, які потрібно врахувати суду при ухваленні рішення по справі.

Заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неприбуття суд не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, законом передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на отримання одноразової грошової допомоги, зокрема, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Судом встановлено, що з копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , актовий запис №85, виданого 02.05.2018 року, його батьками зазначені - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно довідок, виданих Ізяславською міською радою Шепетівського району Хмельницької області №891 від 23.06.2023 року, №№1839, 1840 від 25.12.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Досліджений судом акт, складений 10.08.2023 року мешканцями буд. БОС 27 по вул. Військовій містить інформацію про те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 проживали однією сім`єю, як подружжя, виховували спільну дитину, вели спільне господарство, купували меблі, автомобіль та інші побутові речі. Проживали за адресою: АДРЕСА_1 з 2017 року.

Матеріали справи свідчать, що розписками від 09.12.2018 року, 31.03.2019 року, 07.07.2019 року та нотаріально посвідченим договором купівлі - продажу квартири від 17.08.2020 року підтверджено факт спільного придбання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 квартири за вищевказаною адресою.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №220505305 від 17.08.2020 року, об`єкт житлової нерухомості - квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 .

В декларації №0001-ХМР3-7АА0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, укладеній 05.02.2021 року між ОСОБА_2 та КНП «Ізяславський центр первинної медико - санітарної допомоги» Ізяславської міської ради, останній вказав ОСОБА_1 своєю довіреною особою пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом.

Заявниці перераховувались на її банківський рахунок кошти ОСОБА_2 , що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями виписок з додатку Приват 24 та інформацією про картковий рахунок ОСОБА_1 за червень - жовтень 2023 року.

Крім того, відповідно до відповідки Ізяславського відділу ДРАЦС у Шепетівському районі Хмельницької області №155/13.12-40 від 15.03.2024 року, актовий запис про шлюб та розірвання шлюбу щодо ОСОБА_2 в архіві відділу та за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутній, що є доказом того, що ОСОБА_2 не перебував у зареєстрованому шлюбі з іншими особами. Що стосується заявниці ОСОБА_1 , то остання перебувала у шлюбіз 28.04.2001 року, який був розірваний на підставі рішення суду від 27.07.2015 року.

Із наданих до матеріалів справи фото вбачається, що заявник ОСОБА_1 та покійний ОСОБА_2 разом зі своїм сином систематично проводили разом час, мали спільний відпочинок та дозвілля, зустрічали сімейні свята.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 23.06.2023 року, ОСОБА_2 дійсно в період з 19.03.2023 року по 03.05.2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Відповідно до витягу із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 та довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №2852 від 05.08.2023 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 солдат ОСОБА_2 , при безпосередній участі у бойових діях, отримав мінно - вибухову травму внаслідок обстрілу.

Випискою №7584 із медичної карти стаціонарного хворого підтверджено, що ОСОБА_2 , у зв`язку з отриманими травмами, був госпіталізований ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 19.12.2023 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис за №7613.

Відповідно до сповіщенням сім`ї № НОМЕР_4 , яке адресоване заявниці, повідомляється про те, що її чоловік солдат ОСОБА_2 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , помер від отриманих поранень ІНФОРМАЦІЯ_13 року в КНП «ІТНО м. Львова» Лікаря Святого Пантелеймона» м. Львів Львівської області. Причина смерті: поліорганна недостатність, множинні травми голови та грудної клітки, ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №225/2023 від 18.12.2023 року, причина смерті ОСОБА_2 - ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків.

Свідоцтвом про поховання №771 від 22.12.2023 року підтверджено, що ОСОБА_2 похований на кладовищі м. Ізяслав, вул. Незалежності, 153 на Алеї Слави , про що в книзі реєстрації поховань та перепоховань померлих громадян зроблений відповідний запис 19.12.2023 року № 29.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Ізяславської міської ради №1862 від 29.12.2023 року, ОСОБА_1 було проведено поховання чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з тим, факт фактичного проживання заявниці та ОСОБА_2 однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу підтверджений показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є сусідами ОСОБА_1 , та які пояснили суду, що заявниця дійсно проживала разом із померлим ОСОБА_2 однією сім`єю з 2017 року. Вони разом виховували спільного сина, вели спільний бюджет та господарство, разом купували автомобіль.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Справи про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу із загиблим військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень.

На це вказала Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21.

Метою встановлення факту спільного проживання заявниці з ОСОБА_2 є призначення та виплата одноразової грошової допомоги, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

Відповідно до ст. 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Згідно п. 4 ст. 161 даного Закону, зокрема, до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявницею доведено те, що вона тривалий час проживала з ОСОБА_2 як сім`я, наявна спільна дитина, вони мали взаємні права та обов`язки, вели господарство, мали спільний бюджет, відтак є доведений факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2017 року по день загибелі ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

При цьому, суд звертає увагу, що незгода заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_6 з доводами заявниці, оскільки у даній справі наявний спір про право, а тому вказана заява ОСОБА_1 повинна бути залишена без розгляду, не свідчить про наявність між ними спору про право цивільне, оскільки ОСОБА_1 має намір реалізувати передбачене законом право на отримання одноразової грошової допомоги. Доказів того, що на таку допомогу та кошти претендують інші особи, матеріали справи не містять.

Доводи поданих пояснень про наявність підстав для залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду суд вважає помилковими, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 відступила від висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц, згідно з яким спори про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з метою звернення до відповідних органів за призначенням одноразової грошової допомоги не належать до цивільної юрисдикції. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. При цьому, між заявником та заінтересованими особами силових структур не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки останні не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка, про який просить заявниця, породжує юридичні наслідки, а саме: його підтвердження необхідне заявниці для вжиття заходів щодо отримання одноразової соціальної допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби та вчинення необхідних процесуальних дій відповідно до чинного законодавства, як законного члена сім`ї, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт спільного проживання заявниці разом із ОСОБА_2 однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 76, 263, 265, 273, 315, 319 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , дійсно проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , з 2017 року до дня загибелі останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , податковий номер НОМЕР_5 , Паспорт серія НОМЕР_6 , виданий Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області 14.11.2001, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа 1 - ІНФОРМАЦІЯ_14: місце знаходження - АДРЕСА_4

Заінтересована особа 2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 : місце знаходження - АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_7 .

Повний текст рішення складено 27 травня 2024 року.

Суддя: Р. В. Пашкевич