Справа № 727/4690/24
Провадження № 2/727/1148/24
03 липня 2024 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:
головуючого судді Калмикової Ю. О.,
за участю секретаря Макогон А. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
Зміст позовних вимог
Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
На обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 04.11.2021 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, а саме: ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Daewoo» державний номерний знак « НОМЕР_1 », порушив правила дорожнього руху, допустила зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz» державний номерний знак « НОМЕР_2 ».
Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам завдано механічних пошкоджень.
Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV, вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 ЦК статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу4 транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового, страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.
На виконання вимог Закону України № 1961-IV цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована.
Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до підп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно- правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно з ст. 29 Закону України № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Керуючись вищезазначеними нормами, потерпіла особа повідомила Позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону України № 961-IV. Зокрема потерпіла особа подала Заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі.
Витрати на збір документів склали 1 350,00 грн.
Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, то Відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу Позивача завдану шкоду.
Таким чином, з урахуванням норм чинного законодавства з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 5 554,94 грн.
На підставі викладеного просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завданні збитки в порядку регресу у розмірі: 5 554.94 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Надходження позовної заяви та інших заяв до суду
22.05.2024 суддя ухвалою відкрила провадження у справі № 727/4690/24 та призначила справу до розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав клопотання про розгляд справи у відсутність їхнього представника, підтримав позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача кошти на користь позивача в сумі 5554,94 грн. та стягнути судові витрати в розмірі 3028,00.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та повістка, наявні в матеріалах цивільної справи, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення чи розгляд справи у її відсутність суду не надала.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд уважає, встановленими наступні фактичні обставини справи.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Згідно з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 18.11.2021, надану працівниками Національної поліції України 04.11.2021 о 13 год. 10 хв. керуючи транспортним засобом ДЕО, д.н.з НОМЕР_3 , по вул. Переяславська м. Чернівці, здійснювала рух заднім ходом, не переконалася в безпечності маневру, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем Мерседес д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався позаду, при ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила п.п. 10.9 Правил дорожнього руху України.
Згідно з заявою від 18.11.2021 ОСОБА_2 просила відшкодувати шкоду.
Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР 2104984 від 30.07.2021 ОСОБА_2 страхова сума за шкоду заподіяну життю 260 тисяч, за шкоду заподіяну майну 130 тис., розмір франшизи 2600,00 грн. транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» державний номерний знак « НОМЕР_2 ».
Згідно з посвідчення водія Серії НОМЕР_4 від 14.06.2017 ОСОБА_3 має відкриті категорії А, А1, В, В1, С, С1.
Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 22.07.2021 транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» державний номерний знак « НОМЕР_2 » належить ОСОБА_2 .
Згідно з наказом, наданим МТСБУ наказано сплатити на рахунок ОСОБА_2 4204,94 грн.
Згідно з довідкою №1 від 04.05.2022 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, наданою МТСБУ сума сплати ОСОБА_2 складає 4204,94 грн.
Згідно з платіжною інструкцією №819458 від 06.05.2022 платник МТСБУ отримувач ОСОБА_2 сума 4204,94 грн.
Згідно з претензією про відшкодування збитків в порядку регресу від 31.01.2024 ОСОБА_1 повідомлено про необхідність відшкодування шкоди в сумі 5554,94 грн.
Згідно з довідкою щодо перевірки чинності полісу внутрішнього страхування поліс ТЗ № НОМЕР_3 на 04.11.2021 полісу не знайдено.
Мотивувальна частина
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2.2. Правил дорожнього руху України).
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01 липня 2004 року метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є відшкодування шкоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 22 Закону № 1961-ІV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.
За змістом ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Для отримання страхового відшкодування потерпілий подає страховику заяву про страхове відшкодування (ст. 35 Закону).
Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.
Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, зокрема, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому шляхом безготівкового розрахунку (п. 36.4 ст. 36 Закону № 1961-IV).
Відповідно до п. 40.3. ст. 40 Закону МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону.
Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України.
Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1. статті 13 цього Закону.
Пунктом 13.1 ст. 13 Закону передбачено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
Проаналізувавши обставини справи та наведені правові норми, суд дійшов висновку, що оскільки позивач МТСБУ сплатило ОСОБА_2 регламентну виплату у зв`язку із завданням майнової шкоди дорожньо-транспортною пригодою, що сталася з вини відповідача ОСОБА_1 який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а відповідач ОСОБА_1 не надала доказів на підтвердження того, що він належить до осіб, перелічених у п. 13.1 ст. 13 Закону № 1961-IV, то позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
В частині позовних вимог щодо стягнення витрат на збір документів в розмірі 1350,00 грн., позивачем не надано доказів щодо даної суми, а отже, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Щодо стягнення судового збору слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №980713 від 11.04.2024 про сплату судового збору в сумі 3028,00 грн.
Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2292,00 грн..
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст. 23, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, суд,
Задовольнити частково позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Стягнути з стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в сумі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) гривні 94 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір в розмірі 2292 (дві тисячі двісті дев`яносто дві) гривні 00 копійок.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку в Чернівецькому апеляційному суді шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасники судового розгляду:
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Суддя Ю. О. Калмикова