Єдиний унікальний номер 341/395/24
Номер провадження 2/341/239/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 травня 2024 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Куценка М.О.,

за участі секретаря судового засідання Сегін І.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом поданим Моторним (транспортним) страховим бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України, звернулось до Галицького районного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 14179 грн. 04 коп. та витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 3028 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову, представник позивача зазначає, що 18.05.2019 р. о 16 год. 00 хв. по вул. Галич Гора в м. Галич ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Таврія ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ21061 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а саме: в автомобілі «Таврія ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , пошкоджена передня ліва дверка, ліве крило, ліве дзеркало заднього огляду, капот. В автомобілі ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_2 , пошкоджена передня права дверка, капот, переднє лобове скло, праве крило. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 29.11.2019 постановою Галицького районного суду провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.17.01.2020 р. постановою Івано-Франківського апеляційного суду, постанову судді Галицького районного суду від 29.11.2019 р. щодо ОСОБА_1 -залишено без змін. Однак, внаслідок ДТП транспортному засобу «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови Галицького районного суду від 19.12.2019 р. вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача.

Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий пошкодженого «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 . ОСОБА_2 - 06.06.2019 р. повідомив МСТБУ про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МСТБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно звіту авто товарознавчого дослідження від 01.07.2019 р. вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «ВАЗ», д.н.з. « НОМЕР_2 », внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 23477,62 грн. Зазначена шкода особисто відповідачем потерпілому не відшкодована. Наказом МСТБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 13119,04 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1477804 від 16.04.2020 р. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів визначення розміру шкоди в розмірі 1060,00грн.., що підтверджується платіжним дорученням №1151606 від 14.08.2019. Отже, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 14179,04 грн.

З метою досудового врегулювання спору відповідачеві було надіслано поштою претензію, проте ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було.

Ухвалою судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 01.03.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 40).

В судове засідання сторони не з`явились.

Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України подав до суду клопотання, в якому зазначив про розгляд справи без участі позивача (а.с.43).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, заперечень проти позову або будь-яких клопотань стосовно заявлених вимог до суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд, за згодою позивача, ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наданих доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 18.05.2019 року мала місце ДТП за участі транспортного засобу «Таврія ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Інспектором поліції відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

На час настання події ДТП відповідач був водієм транспортного засобу «Таврія ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 в розумінні Закону №1961-IV, оскільки фактично керував рухом транспортного засобу і використовував джерело підвищеної небезпеки у власних цілях.

Положеннями п. 1.4Закону № 1961-IV, встановлено, що володіння (використання) транспортного засобу вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду

Відповідно до постанови Галицького районного суду від 12.12.2019 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 , однак провадження у справі було закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 8-9).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП не була застрахована.

Потерпілою особою 06.06.2019 подано до МТСБУ заяву щодо здійснення відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП (а.с.14).

Відповідно до Звіту №573/18 від 04.04.22 від 01.07.2019 оцінки вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, спричиненого власнику колісного транспортного засобу марки «ВАЗ 21061» д.н.з. НОМЕР_2 , виконаного за дорученням МТСБУ суб`єктом оціночної діяльності - ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ ВАЗ 21061 д.н.з., реєстраційний номер НОМЕР_2 складає - 23234,04 грн. (а.с.16 зворот).

Відповідно до розрахунку заборгованості КТЗ марки ВАЗ 21061 з номерним знаком НОМЕР_2 після ДТП та розміру регламентної виплати, розміру регламентної виплати становить 13119,04 грн. (а.с.29).

У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. "а" п.41.1. ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі ОСОБА_2 в розмірі 13119,04 грн. згідно платіжного доручення №1477804 від 16.04.2020 р. (а.с.33).

Крім того, МТСБУ сплатило послуги за експертне дослідження на користь ТОВ СОС Сервіс Україна у сумі 1060,00 грн. (а.с.34).

Позивачем було направлено відповідачу 16.01.2024 року претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу на суму 14179,04 грн. та попереджено щодо примусового стягнення даної суми згідно законодавства України в разі відмови у компенсуванні зазначених витрат, а також зазначено банківські реквізити на які відповідачу запропоновано перерахувати грошові кошти (а.с.35).

Позивач просив задовольнити його вимоги, посилаючись на положення ст.ст.1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована.

Згідноп.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.2 ст.1187ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч.5 даної статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як вбачається з матеріалів справи та наданих сторонами доказів, при вчиненні ДТП відповідач не знаходився під впливом непереборної сили, як і не встановлено умислу пішохода на завдання собі шкоди.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як встановлено вище, відповідача ОСОБА_1 визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди 18.05.2019 року, постановою Галицького районного суду Іаано-Франківської області від 12.12.2019 року, яка набрала законної сили.

Позивачем було направлено відповідачу 16.01.2024 року претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу на суму 14179,04 грн. та попереджено щодо примусового стягнення даної суми згідно законодавства України в разі відмови у компенсуванні зазначених витрат, а також зазначено банківські реквізити на які відповідачу запропоновано перерахувати грошові кошти (а.с.35).

Матеріали справи не містять доказів, що на час розгляду справи зазначений розмір майнової шкоди в сумі 14179.04 грн., було відшкодовано відповідачем на користь позивача у добровільному порядку.

Згідно ч.1 ст.1191ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду,завдану іншою особою,має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У відповідності дост.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 21.1 Закону № 1961-IV, з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Відповідно до п. 39.1.ст. 39 Закону № 1961-IVМ(Т)СБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у М(Т)СБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п.п.«а`п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41цього Закону.

Згідно приписів п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після сплати страхового відшкодування, МТСБУ має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Факт перерахування позивачем грошових коштів на компенсацію шкоди, завданої потерпілій особі не оспорюється та підтверджений матеріалами справи. Також не оспорений розмір компенсації.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На підставі викладеного, оцінивши належність, достовірність,достатність доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача, в порядку регресу, понесених позивачем витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування обґрунтовані, підтверджені доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, який зазначає у резолютивній частині рішення.

Згідно платіжної інструкції №978413 від 24.01.2024 року, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. (а.с.4).

Враховуючи, приписи ст.141 ЦПК України, висновок суду про задоволення позовної вимоги, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 18, 76-83, 89, 95, 128-133, 141, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ) у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 14179 (чотирнадцять тисяч сто сімдесят дев`ять) грн. 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ) судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Галицьким районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду виготовлено 07.05.2024 року

СуддяМихайло КУЦЕНКО