Провадження № 2-п/522/82/24
УХВАЛА

30 травня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Єрганінової К.В.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, згідно якої просить скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.03.2024.

В обґрунтування поданої заяви відзначено, що суд не розглянув клопотання про призначення експертизи від 21.11.2023. Клопотання повторно подане 16.01.2024, представник відповідача просив провести судове засідання 13.03.2024 за його відсутності та розгляд клопотання про призначення експертизи, що виключає ухвалення заочного рішення. Однак, суд виніс ухвалу про відмову у призначення експертизу та заочне рішення. Крім того, ухвала надійшла пізніше рішення, тому був втрачений сенс в її оскарженні. Представник відповідача вчасно оскаржив заочне рішення у загальному порядку, однак ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.05.2024 в прийнятті апеляційної скарги було відмовлено, роз`яснено право звернутися до суду першої інстанції з заявою про перегляд заочного рішення. Вказує, що в судове засідання відповідач та його представник не мали змоги з`явитися у судове засідання через віддаленість їх місця проживання та роботи від суду. Відзив не було подано, оскільки відповідач не згоден з розміром заподіяної шкоди і частину в якій він згоден можливо визначити лише у випадку проведення експертизи.

Ухвалою суду від 24.05.2024 заяву про перегляд заочного рішення призначено до розгляду у судовому засіданні 30.05.2024.

До суду 30.05.2024 надійшли заперечення представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 на клопотання, якими просять відмовити у задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

В обґрунтування поданих заперечень зазначено, що відповідачем порушено порядок подання, адже заява подана через 65 днів після проголошення рішення. Відповідач не наводить причин пропуску строку на подання заяви, натомість зазначає, що він сам свідомо порушив встановлений ст. 284 ЦПК України порядок оскарження заочного рішення, що є підставою для залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення. Підстави зазначені представником відповідача у заяві про неявку до судового засідання не заслуговують на увагу, оскільки винесення на розгляд суду будь-якого клопотання не може вважатися поважною причиною неявки до суду. Віддаленість від суду не є поважною причиною неявки, оскільки ЦПК України передбачено можливість брати участь в засідання в режимі відеоконференції. Доказів, що мають істотне значення до заяви не додано.

У судове засідання 30.05.2024 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали заяви про перегляд заочного рішення суду, приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, законодавець для скасування заочного рішення суду передбачає сукупність умов, а саме неявка в судове засідання з поважних причин та істотне значення доказів для вирішення справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2024 року позов було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 69 728 (шістдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять вісім) гривень 46 копійок; моральну шкоду у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень; судові витрати у розмірі 5 073 (п`ять тисяч сімдесят три) гривні 60 копійок. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

ОСОБА_1 отримав позовну заяву з додатками та копію ухвали про відкриття провадження 10.11.2023, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.70).

У судове засідання 21.11.2023 натомість відповідач не з`явився, з жодним клопотанням до суду не звертався.

До суду 21.11.2023 надійшло клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 про призначення експертизи (а.с.75-76).

До суду 16.01.2024 надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 про проведення засідання 17.01.2024 за відсутності відповідача та його представника (а.с.86-87).

Також 16.01.2024 надійшло тотожне клопотання про призначення експертизи (а.с.89-90).

Судове засідання 17.01.2024 не відбулося, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в м. Одесі та необхідністю слідувати в укриття працівникам та відвідувачам суду.

Про судове засідання 13.03.2023 відповідач ОСОБА_1 був сповіщення шляхом доставлення повідомлення у застосунок «Вайбер» на мобільний номер телефону, вказаний у заявах, поданих представником відповідача як мобільний номер телефону відповідача (а.с.102).

В свою чергу, представник відповідача ОСОБА_5 був сповіщений, шляхом направлення судової повістки на електронну пошту, вказану ним у своїх заявах (а.с.103).

До суду 13.03.2024 надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 про проведення засідання призначеного на 13.03.2024 без участі відповідача та його представника, просив розглянути клопотання про призначення експертизи.

Протокольною ухвалою у судовому засіданні 13.03.2024 було залишено без розгляду клопотання про призначення експертизи від 21.11.2023, оскільки було направлено повторне клопотання 16.01.2024 (а.с.112).

Ухвалою від 13.03.2024 клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 про призначення автотоварознавчої експертизи залишено без задоволення.

Також в судовому засіданні 13.03.2024 ухвалено заочне рішення.

Отже, відповідач достеменно знав про судовий розгляд справи, однак у судове засідання не з`являвся, представник відповідача подавав клопотання про проведення засідань без його участі. На переконання представника позивача проведення судового засідання за його відсутності означає виключно розгляд клопотання про призначення експертизи, з чим суд погодитися не може.

Як вірно зазначає представник позивача, відповідач та його представник, міг компенсувати свою віддаленість від суду, шляхом подання заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак таким правом відповідач та його представник не скористувалися.

Отже, причини неявки в судові засідання відповідача та його представника є неповажними.

Варто відзначити, що підставами для скасування заочного рішення є не тільки поважність причин неявки у судові засідання, а й докази, на які посилається заявник повинні мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, до заяви про перегляд заочного рішення так і не додано жодного доказу. Більше того, відповідач не заперечує спричинену шкоду, вказує лише на не погодження з сумою шкоди, проте жодних доказів на спростування розміру шкоду не надав під час розгляду справи та не додає до заяви про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на те, що заявник докази, які б мали істотне значення для вирішення спору, суду не надав, відповідач був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду належним чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, а значить заява підлягає залишенню без задоволення.

Крім того, на переконання суду причини пропуску строку подання заяви про перегляд заочного рішення не є поважними, оскільки представник відповідача будучи адвокатом, подав апеляційну скаргу на заочне рішення, в той час коли в заочному рішення було роз`яснено порядок його оскарження та адвокат мав знати порядок оскарження заочного рішення.

Велика палата Верховного суду у постанові від 09.11.2021 при розгляді справи №214/5505/16, дійшла висновку, що у разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд з цієї причини відмовляє у задоволенні такої заяви про перегляд.

Тобто, пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення є самостійною підставою для відмови у задоволенні заяви, разом з іншими підставами, викладеними вище.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 258-260, 287, 288 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 31 травня 2024 року.

Суддя В.Я.Бондар