09.05.2024 Єдиний унікальний номер 205/5724/24
Справа № 205/5724/24
Провадження № 2/205/2865/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Федотова В.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Лагода О.А. через систему «Електронний суд» направила до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська вищевказану позовну заяву, яка надійшла до суду 07.05.2024 року.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач ставить питання про встановлення факту належності документа, а також про визнання права власності.

Стаття 30 ЦПК визначає правила виключної підсудності.

Так, згідно ч. 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 11 липня 2019 року у справі № 462/7217/18.

При цьому, виключна підсудність є пріоритетною над загальною.

Згідно із положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність, розширеному тлумаченню не підлягає. Правила виключної підсудності діють також у випадку пред`явлення кількох позовних вимог, пов`язаних між собою, якщо на одну з них поширюється виключна підсудність.

Як зазначено в постановах Верховного суду від 23.01.2018 року у справі № 460/4286/16-ц та від 16.05.2018 року у справі № 640/16548/16-ц, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364,367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370,372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно із п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013, якою роз`яснено схожі за своєю суттю правовідносини, перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Суддею встановлено, що вимоги за позовом стосуються нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , які знаходиться на території Індустріального району м. Дніпра.

Таким чином встановлено, що дана справа не підсудна Ленінському районному суду м. Дніпропетровська, а підсудна Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.

В силу ст. 378 ЦПК України, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Відповідно до частини 9 статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, вказана цивільна справа підлягає передачі до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська для розгляду за підсудністю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Передати матеріали позовної ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно на розгляд за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська (49074, м. Дніпро, проспект Слобожанський, 84).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Федотова В.М.

.