Провадження № 2/591/1920/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року м.Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/12072/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_3 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що 27.11.2019 АТ «СК «АРКС» уклала з ОСОБА_4 електронний договір добровільного страхування майна, за яким було застраховано майнові інтереси пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим майном - квартирою АДРЕСА_1 . 07.07.2021 із застрахованим майном трапився страховий випадок залиття квартири водою. Відповідно до складеного акту затоплення відбулось із розташованої поверхом вище квартири АДРЕСА_2 . На відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири позивачем було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 10513,62 грн. На підставі ст. 993 ЦК України позивач отримав право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Просить стягнути з відповідача на користь компанії суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 10513,62 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечував. Пояснив, що у страховика не виникло право вимоги у порядку суброгації, оскільки строк дії договору, який був укладений на один рік, завершився до настання страхового випадку, а тому у страховика не виникло обов`язку перед страхувальником щодо виплати страхового відшкодування. Матеріали справи не містять доказів пролонгації договору та виплати страхового відшкодування ОСОБА_4 . З акту залиття вбачається, що причиною залиття є форс-мажорні обставини розгерметизація з`єднання трубопроводу системи опалення внаслідок гідро випробувань. Під час складання акту відповідачка не була присутня, це ставить під сумнів достовірність акту. Сам факт наявності шкоди без протиправної поведінки відповідача не є підставою для відшкодування шкоди. Просить відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив відповідач зазначив, що пунктом 7 договору передбачено можливість автомативного продовження на наступний період строку дії договору. З метою продовження дії договору страхувальник сплачував щомісячні страхові платежі. Тягар утримання майна лежить на власнику квартири, який зобов`язаний забезпечувати збереження приміщень, при наявності несправностей вживати заходи щодо їх усунення.

Ухвалою суду від 02.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судове засідання.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із зазначених у заявах по суті підстав.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач є власником квартири по АДРЕСА_3 (а.с. 14 т. 1).

Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на 1/2 частку квартири по АДРЕСА_4 зареєстроване за ОСОБА_4 (а.с. 5).

27.11.2019 між позивачем та ОСОБА_4 було укладено електронний договір комплексного страхування майна (Акцепт) № DNH0NBR-19AR22N Оферти № 185, відповідно до умов якого предметом договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані із володінням, користуванням, розпорядженням застрахованим майном: квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до умов договору страхувальником є ОСОБА_4 . Вигодонабувачем за ризиками згідно з п. 6.1.1.-6.1.6 договору власник застрахованого майна. Відповідно до п. 6.1 страховим випадком за цим договором визнається подія, передбачена цим договором, яка відбулася після набуття чинності цим договором і з настанням якої виникає обов?язок Страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику (вигодонабувачу) внаслідок втрати (загибелі) застрахованого майна в результаті, у тому числі, дії води (п. 6.1.4)

Відповідно до пункту 7.1 договору договір набуває чинності з 28.11.2019 та діє до 27.11.2020. Відповідно до пунктів 7.2, 7.2.1 для договорів, які укладаються строком дії на 1 місяць можуть застосовуватися такі умови: строк дії договору може бути автоматично продовжений на наступний період дії договору. Відповідно до п. 7.3 договору у випадку укладення договору строком дії на 1 рік умови, вказані у п.п. 7.2 Акцепта не застосовуються. (а.с.4).

У період з 28.11.2019 по 28.11.2021 за укладеним з ОСОБА_4 договором страхування щомісячно перераховувались на користь СК «АРКС» страхова премія в сумі 20 грн., що підтверджується копіями меморіальних ордерів (а.с. 60-86)

07.07.2021 сталося залиття квартири, яка є забезпеченим майном за договором страхування.

08.07.2021 співробітниками ПРБП «Рембуд» складено акт обстеження квартири АДРЕСА_1 на предмет залиття. Актом визначено перелік пошкоджень. За висновком комісії залиття виникло при гідровипробуваннях 07.07.2021 системи опалення у житловому будинку АДРЕСА_5 . Причиною залиття являються «форс мажорні обставини» - свищ на з`єднанні трубопроводу системи опалення у квартирі АДРЕСА_2 (а.с. 6).

Відповідно до кошторису відновлювального ремонту, складеного фахівцем відділу врегулювання складних немоторних збитків вартість ремонтних робіт складає 10 513,62 грн. (а.с.8-9).

07.07.2021 ОСОБА_4 подана заява про страхове відшкодування за договором (а.с. 7)

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АRX2826276 від 21.07.2021 розмір страхового відшкодування ОСОБА_4 склав 10 513,6 грн. (а.с. 10-11). Вказані кошти були перераховані АТ «СК «АРКС» ОСОБА_4 згідно платіжного доручення. Отримання коштів страхувальником також підтверджується відповіддю від АТ «ПриватБанк» та випискою по особовому рахунку (а.с. 12-13, 111-112).

Згідно з статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до частини 1 статті 10 ЖК України громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію.

Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечити його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені цивільним законодавством.

Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина 2 статті 1166 ЦК України).

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27травня 2021рокуу справі № 761/12945/19 (провадження № 61-15575св20).

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

З наданого акту про наслідки залиття житлового приміщення вбачається, що комісією визначено причиною залиття свищ на з`єднанні трубопроводу системи опалення у квартирі, власником якої є відповідач. Наявними матеріалами справи також підтверджується розмір шкоди, який заподіяний майну застрахованої особи. З врахуванням викладеного суд вважає, що позивачем доведено як сам по собі факт спричинення матеріальної шкоди, так і її розмір. В той час, коли відповідачем не доведено відсутність своєї вини у залитті квартири позивача.

Суд критично оцінює доводи відповідача про відсутність підстав для відшкодування шкоди, оскільки доказів на спростування відсутності протиправності та вини, а також розміру завданої застрахованій особі майнової шкоди відповідачем не надано.

Відносно доводів відповідача про закінчення строку дії договору страхування на час настання страхового випадку суд зазначає таке. Дійсно, договором передбачено, що він укладений строком на 1 рік до 27.11.2020, а його пролонгація можлива лише у разі укладення договору строком на 1 місяць. Разом з тим, з наданих матеріалів вбачається, що в інтересах страхувальника за договором страхування щомісячно, починаючи з укладення договору і до 28.11.2021 сплачувались страхові платежі, які страховик приймав до виконання та після настання страхового випадку здійснив виплату страхового відшкодування. Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що фактично між сторонами договору договір страхування не був припинений, договірні відносини тривали на час настання страхового випадку. Тому суд відхиляє доводи відповідача, що страховий випадок та страхова виплата відбулися поза межами строку дії договору.

Аналіз досліджених судом доказів, наданих сторонами, свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог до відповідача, як особи відповідальної за заподіяний збиток. Беручи до уваги наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 10 513,62 грн. сплаченого страхового відшкодування підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв?язку з задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2684,00 грн., сплачений при зверненні до суду.

Понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України не розподіляються.

Керуючись ст. ст. 141, 142, 206, 256, 264, 265, 280-284 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_3 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 10 513,62 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення . Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», місцезнаходження : вул. Іллінська, буд.8, м.Київ, .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне рішення виготовлено 08.05.2024.

Суддя О.О.Ніколаєнко