Справа № 674/1051/23
Провадження № 2/674/38/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Шафікової Ю.Е ,

за участю секретаря Проценко Л.В.,

представника позивачки адвоката Антал Л.В.,

представника відповідачки адвоката Соловей О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дунаївці в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про скасування державної реєстрації земельних ділянок, зобов`язання вчинити певні дії та визнання права власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в якому просила: скасувати державну реєстрацію земельних ділянок, площею 0,0183 га із кадастровим номером :01:197:0130, площею 0,0234 га із кадастровим номером :01:197:0131, та площею 0,0116 га із кадастровим номером :01:197:0132 за ОСОБА_3 у Державному земельному кадастрі з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цих земельних ділянок; зобов?язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області поновити в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки, площею 0,0533 га кадастровий номер :01:197:0007; визнати позивачкою право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0533 га кадастровий номер :01:197:0007 та стягнути судові витрати.

Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, згідно договору дарування від 25.07.2014 їй належить 65/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , який вона підписувала як « ОСОБА_4 », проте на даний час змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

До набуття позивачкою права власності, раніше право власності на 65/100 часток зазначеного будинку було зареєстроване за ОСОБА_6 , яка в свою чергу, набула право власності на вказану частину будинку на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 19.10.2006 р., укладеного між нею та ОСОБА_3 .

На момент укладення договорів дарування, ОСОБА_3 належало право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:197:0007, площею 0,05 га для будівництва та обслуговування жилого будинку на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯГ N?402027 виданого 31.07.2007 р..

Попередньо, ОСОБА_3 за договором дарування від 04.05.2006 р. набула право власності на 53/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_2 . На підставі рішення виконавчого комітету Дунаєвецької міської ради від 25.05.2006 р. N?123 було надано дозвіл ОСОБА_3 на реконструкцію набутої у власність частини житлового будинку. Рішенням виконавчого комітету Дунаєвецької міської ради від 27.07.2006 р. N?166 було надано дозвіл ОСОБА_3 на будівництво господарсько-побутової будівлі, а рішенням виконавчого комітету Дунаєвецької міської ради від 28.09.2006 р. N?223 вирішено оформити право власності за ОСОБА_3 на індивідуальний житловий будинок з присвоєнням нової адреси АДРЕСА_1 . Право власності зареєстроване 17.10.2006 р.

Таким чином, на підставі договору дарування 65/100 частин житлового будинку від 25.07.2014 до позивачки ОСОБА_1 перейшло також право спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим №:01:197:0007 для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Проте, як вбачається з плану поділу земельної ділянки на стор. 17 технічної документації ОСОБА_3 із землеустрою щодо поділу та об?єднання земельних ділянок, що за адресою АДРЕСА_2 , домоволодіння по АДРЕСА_1 повністю розташоване в межах раніше існувавшої земельної ділянки кад.N:01:197:0007 (у даний час не існує та розділена на земельні ділянки кад. N N:01:197:0130, :01:197:0131, та :01:197:0132).

При цьому, відповідно до наявних відомостей у вказаній технічній документації, у даний час в межах земельної ділянки кад. N :01:197:0130 розташована частина житлового будинку літ. "А-1", площею 41,0 м. кв. та сарай літ. "Г", площею 22,0 м. кв. (кадастровий план земельної ділянки N?3 стор. 35), а в межах земельної ділянки кад. N :01:197:0132, розташована частина житлового будинку літ. "А-1", площею 47,0 м. кв. (кадастровий план земельної ділянки N?2 стор. 34) та вбиральня літ. "Е".

ТОВ «Альфа-гарант ЛЛС» не з`ясувавши належним чином адреси будинку, та кому належить житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 розробило технічну документацію щодо поділу земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_2 на три земельні ділянки.

На сьогоднішній день ОСОБА_3 померла, спадщину за заповітом прийняла ОСОБА_2 ..

Позивачка вважає можливим способом захисту її прав на землю, скасування державної реєстрації земельних ділянок N N :01:197:0130, :01:197:0131, та :01:197:0132 та поновлення попереднього запису про реєстрацію земельної ділянки кадастровий № :01:197:0007.

Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13.07.2023 відкрито провадження в справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 15.01.2024 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.

Від відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницької областідо суду надійшов відзив на позов, згідно яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог до ГУ Держгеокадастру у Хмельницької області. Відзив мотивовано тим, що структурні підрозділи ГУ Держгеокадастру у Хмельницької області не здійснювали діяльності, спрямованої на порушення прав позивачки. Технічна документація щодо поділу земельної ділянки виготовлена ТОВ «Альфа-гарант ЛЛС», сертифікований інженер-землевпорядник повинен досліджувати та аналізувати документи для розробки проекту землеустрою. Звертають увагу, що законодавством не передбачено поновлення земельної ділянки з кадастровим № :01:197:0007, такого об`єкту цивільних прав на час розгляду справи не існує. З метою реального витребування земельної ділянки необхідно поновити у ДЗК земельну ділянку, площею 0,533 га в межах координат та конфігурації земельної ділянки, якій присвоювався кадастровий № :01:197:0007 до перенесення в архів ДЗК.

Від представника відповідачки ОСОБА_2 до суду надійшов відзив, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивовано тим, що згідно п.2 Договору дарування від 25.07.2014 дарувальник ОСОБА_6 набула частку у житловому будинку на підставі договору дарування від 19.10.2006. Відповідно до ч.2 ст. 377 ЦК України чинної на той час, кадастровий номер земельної ділянки є істотною умовою договору дарування житлового будинку. Договір дарування від 19.10.2006 не містив визначення розміру земельної ділянки, на якій розташовано домоволодіння, ОСОБА_6 набула право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для його обслуговування. Укладаючи договір дарування від 25.07.2014 ОСОБА_6 могла подарувати позивачу ОСОБА_1 лише частину земельної ділянки, зайняту житловий будинком та необхідну для його обслуговування. Позовні вимоги є безпідставними.

Представник позивачки ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник підповідачки ОСОБА_2 адвокат Соловей О.В. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві. Також, зазначив, що позивачкою обрано неналежний спосіб захисту. Належним способом захисту є витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Заявив про необхідність застосування судом строків позовної давності, оскільки сплинув трирічний строк з моменту укладення договору дарування частини житлового будинку від 25.07.2014, коли позивачка повинна була дізнатись про порушення свого права на землю.

Відповідач ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області повноважного представника в судове засідання не направив, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши представників позивачки та відповідачки, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява та встановивши відповідні до них правовідносини, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 04.05.2006 ОСОБА_3 (єдиною спадкоємицею якої є відповідачка ОСОБА_2 ) на підставі договору дарування отримала у дар 53/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 114, 7 кв.м, в тому числі житловою площею 86,3 кв.м. (а.с. 16).

На підставі вказаного договору дарування ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №402027 від 31.07.2006 площею 0,05 га з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий № :01:197:0007 (а.с.50).

Рішенням виконавчого комітету Дунаєвецької міської ради Хмельницької області від 25.05.2006 №123 надано ОСОБА_3 дозвіл на реконструкцію частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 (а.с.18).

Рішенням виконавчого комітету Дунаєвецької міської ради Хмельницької області від 27.07.2006 №166 надано ОСОБА_3 дозвіл на будівництво господарсько-побутової будівлі за адресою АДРЕСА_2 (а.с.19).

Рішенням виконавчого комітету Дунаєвецької міської ради Хмельницької області від 28.09.2006 №223 вирішено оформити право власності на індивідуальний житловий будинок за ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , загальною площею 73,70 кв.м. (а.с.20).

На підставі вказаного рішення, 17.10.2006 ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 73,7 кв.м. та виготовлено технічний паспорт (а.с. 21, 11).

19.10.2006 ОСОБА_3 уклала договір дарування 65/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , яким подарувала вказану частину (загальною площею 47,7 кв.м.) ОСОБА_6 . Зазначений договір не містить положень про перехід до обдарованої права власності на земельну ділянку під будинком (а.с.22).

25.07.2014 позивачка ОСОБА_8 (прізвище попередньо змінювалось у зв`язку з укладенням шлюбу з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_9 », в подальшому « ОСОБА_5 ») отримала у дар від ОСОБА_6 65/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування частки житлового будинку.

Договір не містить положень щодо переходу до позивачки права власності на земельну ділянку (а.с. 8).

В травні 2023 року на адвокатський запит представника позивачки, з ТОВ «Альфа гарант ЛЛС» надійшла копія технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 19.07.2021 року кадастровий № :01:197:0007, замовником якої є ОСОБА_3 (а.с. 31, 40-99).

ОСОБА_3 просила провести поділ земельної ділянки кадастровий № :01:197:0007, площею 0,0533 га, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , на три земельні ділянки, площею 0,0234 га, 0,0116 га, 0, 0183 га.

В матеріалах технічної документації відсутні документи про зміну адреси домоволодіння за місцем знаходження земельної ділянки з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1 та подальшого дарування 65/100 частини вказаного домоволодіння ОСОБА_3 іншій особі.

Так, відповідно до журналу польових геодезичних вимірювань (а.с.66) вбачається, що землевласником (землекористувачем) зазначена лише ОСОБА_10 , суміжними землекористувачами є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Натомість, відповідно до плану поділу земельної ділянки (а.с.57) на земельній ділянці під АДРЕСА_3 , площею 0,0116 га та на земельній ділянці під № НОМЕР_1 , площею 0,0183 розташований житловий будинок та господарська будівля, який фактично поділений між співвласниками.

Так, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.11.2022 житловий АДРЕСА_1 , загальною площею 73, 7 кв.м. належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 частка 35/100 та ОСОБА_13 частка 65/100 (а.с.32).

На підставі вказаної технічної документації з поділу земельної ділянки з кадастровим № :01:197:0007 площею 0,0533 га, до Державного земельного кадастру було внесено відомості про три окремі земельні ділянки з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд: N N :01:197:0130, площею 0,0183 га, :01:197:0131 площею 00234 га, та :01:197:0132 площею 0,116 га.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.118) та до її майна приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського нотаріального округу Дубовською Р.Б. заведено спадкову справу №76/2022 (а.с 131-136).

Як вбачається зі спадкової справи відповідачка ОСОБА_2 є єдиною спадкоємицею, яку прийняла спадщину на підставі заповіту від 11.07.2022, проте відомостей про видачу свідоцтва про право на спадщину матеріали спадкової справи не містять.

Отже, позивачка, вважаючи, що вона має право як співвласниця житлового будинку АДРЕСА_1 на спільну сумісну власність щодо земельної ділянки для його обслуговування, звернулась до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 ..

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує наступне.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Приписами ст. 120 Земельного кодексу України (чинній на час виникнення спірних правовідносин) введена підстава припинення права власності на земельну ділянку, яка доповнює перелік таких підстав, що закріплені у ст. 140 Кодексу (Підстави припинення права власності на земельну ділянку). Суть цієї підстави полягає в тому, що якщо власник будівлі (споруди) відчужує її іншій особі, то таке відчуження тягне за собою такий юридичний наслідок, як припинення права власності цієї ж особи на земельну ділянку, на якій розташована будівля (споруда). Причому припинення права власності на землю в даному випадку слід розглядати не як примусове, а як добровільне. Власник, відчужуючи належну йому на праві власності будівлю (споруду), тим самим виражає свою волю на припинення належного йому права власності на земельну ділянку під даною будівлею (спорудою).

Зокрема, відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Велика Палата Верховного Суду у справі у цивільній справі № 689/26/17 16.06.2020 зазначила, що при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

Таким, чином на підставі договору дарування 65/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 від 25.07.2014 позивачка ОСОБА_14 автоматично набула право власності на частину земельної ділянки для обслуговування та будівництва, пропорційну до розміру її частки у праві власності на будинок.

Станом на дату укладення означеного договору, земельна ділянка кадастровий № :01:197:0007 під будинком за адресою АДРЕСА_1 (стара назва АДРЕСА_2 ) згідно державного акту серії ЯГ №402027 від 31.07.2006 належала ОСОБА_3 ..

Нормами частини першої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а в разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Згідно ч. 6 ст. 79-1 ЗК України року формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

За змістом частини 12 статті 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується: у разі якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок.

Згідно з пунктом 136 цього Порядку відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою вносяться на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, яка утворилася в результаті такого поділу чи об`єднання, шляхом здійснення Державним кадастровим реєстратором таких дій:

1) скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття Поземельної книги відповідно до пункту 60 цього Порядку із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру;

2) здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилася в результаті поділу чи об`єднання, згідно з пунктами 107 - 111 і 113 цього Порядку;

3) внесення до Поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об`єднання земельних ділянок, запису про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованого кадастрового номера земельної ділянки шляхом: проставлення на титульному аркуші Поземельної книги в паперовій формі позначки про утворення земельної ділянки в результаті поділу чи об`єднання за формою згідно з додатком 28, в якій зазначаються скасований кадастровий номер земельної ділянки, підстава для поділу чи об`єднання земельної ділянки, дата такого поділу чи об`єднання, відомості про Державного кадастрового реєстратора, який зробив позначку;

Земельні ділянки з кадастровими NN :01:197:0130, :01:197:0131, :01:197:0132 утворились шляхом поділу земельної ділянки кадастровий № :01:197:0007 на підставі технічної документації 19.07.2021, складеної на замовлення ОСОБА_3 ..

Як вбачається з матеріалів технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий № :01:197:0007, складеної ТОВ «Альфа гарант ЛЛС», заявниця ОСОБА_3 на надала землевпоряднику документів про відчуження нею 65/100 частин домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці. В той час як сама була власницею 35/100 частин домоволодіння.

Таким чином, поділ земельної ділянки кадастровий № :01:197:0007 відбувся без згоди позивачки як співвласниці всупереч вимог ст.88 ЗК України. В справі немає доказів вилучення у позивачки вказаної земельної ділянки до часу її поділу на 3 нових земельних ділянки.

Вказані обставини унеможливили реалізацію права позивачки на внесення відомостей щодо частини власної земельної ділянки з кадастровим № :01:197:0007 в ДЗК.

Щодо позовних вимог про скасування державної реєстрації спірних земельних ділянок слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодуванням завданих збитків.

Згідно положень ЗУ "Про державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно ч. 10 ст. 24 ЗУ "Про державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, поділу чи об`єднання земельних ділянок.

Державника кадастровим реєстратором було скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим №:01:197:0007 та переведено її у статус архівної у зв`язку з поділом. Натомість, зареєстровано три земельні ділянки з кадастровими NN :01:197:0130, :01:197:0131, :01:197:0132. Вказані обставини сторонами не оспорюються.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема, скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованих, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.

Суд враховує, що в чинному законодавстві України відсутні механізми щодо самостійного звернення позивачки до органів Держгеокадастру із заявою про скасування державної реєстрації земельних ділянок, яка порушує її права. При зверненні до суду з даним позовом в цій частині позивачкою обрано саме такий спосіб захисту, який може відновити її становище та захистити порушене право чи законний інтерес.

Отже, у розумінні положень наведених вище норм права, та враховуючи обставини справи за яких не доведено факт припинення права власності позивачки на земельну ділянку під належною їй частиною житлового будинку, відновити становище, яке існувало до порушення, на переконання суду, можливо шляхом скасування проведеної державної реєстрації прав власності на новостворені земельні ділянки.

Щодо позовних вимог про зобов?язання Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області поновити в ДЗК реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :01:197:0007; визнання за позивачкою право спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:197:0007 суд звертає увагу на таке.

Згідно ч. 2 ст. 7, ст. 9 ЗУ "Про державний земельний кадастр", до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать, в т.ч. ведення поземельних книг. Державний кадастровий реєстратор формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг.

Згідно ч. 1, 8 ст. 24 вказаного закону, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до ст. 27. ЗУ "Про державний земельний кадастр", у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. N 1051 затверджено ПОРЯДОК ведення Державного земельного кадастру.

Розділом Порядку про Поземельні книги визначено, що дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки. Внесення відомостей до Поземельної книги в електронній (цифровій) формі є внесенням відомостей до Державного земельного кадастру (п. 49-51).

Згідно п. 57-58 Порядку Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 156-2 цього Порядку.

Відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи; зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями.

На час розгляду справи земельна ділянка з кадастровим номером №:01:197:0007 переведена в архівний шар, тобто її реєстрація в ДЗК скасована.

Отже, кадастровий номер №:01:197:0007 скасовано, а поземельна книга закрита відповідно до ст. 27 Закону України «Про Державний земельний кадастр», п. 136 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру».

Відновлення кадастрового номеру земельної ділянки нормами чинного законодавства не передбачено, оскільки він набув статусу архівний, і відсутня процедура відновлення земельної ділянки з даним кадастровим номером в Державному земельному кадастрі.

Аналогічний висновок викладено в ухвалі Верховного Суду від 09.10.2023 у справі № 148/543/21.

Отже, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов?язання Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області поновити в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки, площею 0,0533 га кадастровий номер :01:197:0007.

Водночас, слід зазначити, що невідповідність чи неповна відповідність позовних вимог належному способу захисту не може бути підставою для відмови в позові з формальних підстав, якщо прагнення позивача не викликає сумніву, а позовні вимоги можуть бути витлумачені відповідно до належного способу захисту прав, і якщо таке тлумачення не призводить до порушення процесуальних прав відповідача (зокрема, щодо подання заперечень, надання відповідних доказів тощо). До такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 910/10009/22 від 16.02.2024.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги в частині визнання права спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:197:0007 шляхом визнання за позивачкою права власності на 65/100 часток земельної ділянки, площею 0,0533 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акту від 31.07.2006 серії ЯГ №402027. Тобто, пропорційно до її частки у праві власності на домоволодіння.

Суд відхиляє заяву представника відповідачки про застосування строків позовної давності у справі з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

За загальним правилом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка, як власниця земельної ділянки дізналася про порушення свого речового права у 2023 році, після отримання інформації на адвокатський запит її представника, отже строк позовної давності на час звернення до суду з позовом не пропущено.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідачки ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з огляду на відсутність порушення прав позивачки ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області .

Керуючисьстаттями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати державну реєстрацію земельних ділянок, площею 0,0183 га із кадастровим номером №:01:197:0130, площею 0,2234 га із кадастровим №:01:197:0131, площею 0,0116 га із кадастровим №:01:197:0132 за ОСОБА_3 у Державному земельному кадастрі, з одночасним припиненням усіх речових прав,їх обтяжень, зареєстрованих щодо цих земельних ділянок.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 65/100 часток земельної ділянки, площею 0,0533 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акту від 31.07.2006 серії ЯГ №402027.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1431 гривень 47 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач 1 - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач 3 - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (місцезнаходження: Хмельницька область, м.Хмельницький, вул. Інститутська 4/1, );

Повний текст рішення складено і підписано 29 квітня 2024 року.

Суддя Ю. Е. Шафікова