Справа № 473/4127/23
УХВАЛА

іменем України

"04" червня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Ротар М.М.

при секретарі Ніколаєнко Г.О.

розглянувши в судовому засіданні заяву представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Камочкіної Анни Юріївни про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню,

встановив

14.08.2023 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області у справі № 473/4127/23 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини в частках від заробітку боржника, видано судовий наказ, яким: стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 щомісячно аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частки від заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10.08.2023 року та до її повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 на користь держави 268 грн. 10 коп. судового збору.

За результатами винесеного судового наказу було відкрито виконавче провадження № 72628210 щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

21 травня 2024 року від представника боржника - адвоката Камочкіної А.Ю., подано заяву про визнання зазначеного судового наказу таким що не підлягає виконанню, так як 10.04.2024 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області у справі № 473/5613/23 було ухвалено рішення відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про виключення запису про батька із актового запису про народження дитини були задоволенні повністю.

Виключено запис про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, громадянина України, як батька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Вознесенська Миколаївської області, громадянки України, з актового запису про народження дитини за №186, внесеного 25 травня 2021 року Вознесенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Отже, виходячи з вказаного Заявник не є батьком дитини, хоча і був вказаним батьком дитини на момент винесення спірного судового наказу.

В судове засідання сторони не прибули, проте згідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

На підставі зазначеного, суд вважає можливим провести розгляд заяви за відсутність сторін, на підставі наявних доказів.

Так, згідно до ч.1 ст.173 ЦПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432,435 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі N 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Судом встановлено, що оспорення батьківства та виключення судовим рішенням відомостей про заявника - ОСОБА_1 , як батька дитини з актового запису про народження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є істотною обставиною та свідчить про те, що обов`язок боржника щодо сплати аліментів на дитину відсутній повністю.

На підставі викладеного, суд вважає заяву обґрунтованою, а виконавчий документ таким що не підлягає виконанню повністю.

Керуючись ст.ст. 173, 258-260, 432 ЦПК України, суд,

постановив

Заяву представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Камочкіної Анни Юріївни про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню - задовольнити у повному обсязі.

Визнати Судовий наказ виданий 14.08.2023 року Вознесенським міськрайонний судом Миколаївської області у справі №473/4127/23 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини в частках від заробітку боржника, таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Суддя М.М. Ротар