Провадження № 2/761/2287/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

за участю секретаря Чигрин К.К.

представника позивача Покотинського М.А.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний-1» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний 1» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, відповідно до якої, позивач просив суд: стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний-1» заборгованість за період з 01.03.2020 по 01.04.2023 у розмірі 122 343 гривні 00 копійок, із яких: 29 509,20 грн. - за несплату внесків на утримання прибудинкової території; 61 477,50 грн. - за несплату внесків до резервного фонду для ремонтних робіт; 4 809,00 грн. - три проценти річних за несплату внесків на утримання прибудинкової території та до резервного фонду; 26 547,00 грн. - інфляційні втрати за несплату внесків на утримання прибудинкової території та до резервного фонду та судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_3 є однією із співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний 1». 04.12.2019 проведено Загальні збори ОСББ «Елітний 1», на яких прийнято рішення (далі - Рішення Загальних зборів від 04.12.2019) про затвердження: - нових тарифів на утримання прибудинкової території для власників квартир у розмірі 15,00 грн. за кв.м.; - резервного фонду для власників квартир та нежитлових приміщень в розмірі 5,00 грн за кв.м. Нові тарифи та внески нараховуються із 01.01.2020. Рішення Загальних зборів від 04.12.2019 оформлено Протоколом № 7 від 04.12.2019 (Додаток 3). Проте, не погоджуючись із Рішенням Загальних зборів від 04.12.2019, Відповідач звернувся до Господарського суду міста Києва з вимогою визнати його недійсним. За результатами судового розгляду Господарський суд міста Києва прийняв рішення у справі № 910/8448/21 від 27.10.2021, яким повністю відмовив у задоволенні позову. У свою чергу, відповідач подав апеляційну скаргу на вказане рішення, за розглядом якої Північний апеляційний господарський суд прийняв Постанову у справі № 910/8448/21 від 25.07.2022, якою залишив без змін рішення суду першої інстанції. Касаційна скарга у справі не подавалась, рішення набрало законної сили 25.07.2022.

У позовній заяві зазначено, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про ОСББ», відповідач зобов`язаний у тому числі: (1) виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; (2) виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; (3) своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Аналогічні обов`язки покладені на відповідача п.п. 5.2.1. та п.п. 5.2.6. Статуту ОСББ «Елітний 1». Загальна площа квартири відповідача становить 351,3 кв.м. Отже, починаючи з 01.01.2020 по теперішній час, відповідач має наступні щомісячні зобов`язання перед позивачем: - 5 269 грн. 50 коп. на місяць на утримання прибудинкової території (15,00 грн. * 351,3 кв.м.); - 1 756 грн. 50 коп. на місяць до резервного фонду для проведення ремонтних робіт (5,00 грн. * 351,3 кв.м.).

Позивач зазначає, що у період з березня 2020 року і до тепер (01.04.2023) відповідач, всупереч своїх обов`язків, здійснював неповну та несвоєчасну сплату вказаних обов`язкових платежів, що підтверджується рахунками на оплату комунальних послуг, у тому числі внеску на утримання прибудинкових територій, рахунками на оплату внесків до резервного фонду та виписками з рахунку позивача, що розраховано у наведених нижче таблицях. Таким чином, станом на 01.04.2023 у відповідача наявний борг по вказаним вище зобов`язанням у розмірі 90 987 грн., з яких - 29 509,20 грн. - за несплату внесків на утримання прибудинкової території; - 61 477,50 грн. - за несплату внесків до резервного фонду для ремонтних робіт.

Окрім того, позивач вказує, що відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача 3% річних у розмірі 4 809,00 грн. за періоди прострочення сплати на утримання прибудинкової території (1 987,74 грн.) та до резервного фонду (2 821,45 грн.), а також інфляційні втрати у розмірі 26 547 грн. за періоди прострочення сплати на утримання прибудинкової території (10 501,18 грн.) та до резервного фонду (16 046,94 грн.).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.04.2023 року вказану цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

20.06.2023 року від сторони відповідача надійшов відзив, у якому просили у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. У відзиві на позов відповідач зазначає, що ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_1 . У будинку АДРЕСА_2 створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний 1», яке надає співвласникам квартир житлово-комунальні послуги, в тому числі послугу з утримання будинку та прибудинкової території. 04.12.2019 проводились Загальні збори співвласників, на яких розглядались питання, зокрема, про: затвердження кошторису на 2020 рік і нового тарифу на утримання прибудинкової території для власників квартир в розмірі 15,00 грн./кв.м;. визначення окремого щомісячного внеску у розмірі 5,00 грн./кв.м. для власників квартир до резервного фонду для проведення ремонтних робіт в будинку та на прибудинковій території, за які як вказує сторона відповідача проголосувало 17 співвласників (яким належить 2874,6 м. 2 площі будинку або 46,94% голосів.

Відповідачем вказано, що з матеріалів справи вбачається, що позивачем не додано до позовної заяви кошторисів ОСББ «Елітний 1» з 2020 по 2023 роки, а також не додано жодних інших Протоколів Загальних зборів співвласників за адресою: АДРЕСА_2 , крім Протоколу №7 від 04.12.2019 року, яким прийняті рішення про затвердження тарифу на 2020 рік на утримання прибудинкової території та затверджено резервний фонд, з наданої позовної заяви відповідач не можемо впевнитися у розмірі тарифів на 2021, 2022 та 2023 роки. Також, відповідачем вказано, що із позовної заяви вбачається, що ОСББ «Елітний 1» затверджено тариф тільки на 2020 рік для співвласників квартир за адресою АДРЕСА_2 , а рішень Загальних зборів співвласників про затвердження кошторису та частки участі учасників у витратах на утримання будинку у 2021 та 2022 роках не приймалося. Тому сторона відповідача вважає, що відсутні підстави для застосування розміру частки участі на 2020 рік для обрахунку заборгованості відповідача за 2021,2022,2023 роки.

У відзиві зазначено, що відсутні правові підстави для стягнення із відповідача річних відсотків та інфляційних втрат під час дії воєнного стану в Україні.

Окрім того, у відзиві окремо зазначено обґрунтування щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 41 284, 00 грн. у зв`язку із їх не співмірністю.

31.10.2023 до суду надійшла відповідь позивача на відзив у якому позивач просив позов задовольнити та зазначено, що позивач не погоджується із наведеними твердженнями відповідача у відзиві так, як: - протокол № 7 від 04.12.2019 прийнятий уповноваженим органом - Загальними зборами Позивача, тобто особами, які мають у власності приміщення у будинку за адресою АДРЕСА_2 , у тому числі за участю Відповідача; - рішення Загальних зборів Позивача, оформлене Протокол № 7 від 04.12.2019, є діючими, не скасованими у судовому порядку актом юридичної особи та вже проходили перевірку у господарському суді у справі № 910/8448/21; - внески на утримання прибудинкової території та до резервного фонду не затверджуються щорічно; - постанова КМУ № 206 від 05.03.2022 не розповсюджується на Відповідача.

07.11.2023 до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив у яких відповідачем вказано аналогічні обставини тим, що вказані у відзиві.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити,

В судовому засіданні представник відповідач заперечувала щодо задоволення позову у повному обсязі з підстав викладених у відзиві.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що у будинку АДРЕСА_2 створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний 1», яке надає співвласникам квартир житлово-комунальні послуги, в тому числі послугу з утримання будинку та прибудинкової території.

Також судом встановлено, що відповідно до статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний 1» об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 . Об`єднання продовжує діяльність на даний час (п. 1.1.)

Метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання співвласниками своїх обов`язків щодо належного утримання та використання спільного майна будинку та прибудинкової території, що належить об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку, вчинення всіх необхідних дій з метою отримання співвласниками житлово-комунальних послуг та інших послуг належної якості та за обґрунтованими цінами (п. 2.1).

Об`єднання є неприбутковою організацією, в якій забороняється розподіл отриманих доходів (прибутків) або їх частин серед засновників (учасників) та співвласників Об`єднання, працівників об`єднання ( крім оплати їх праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб. (п. 1.4.).

Завданням та предметом діяльності об`єднання є: - належне утримання будинку та прибудинкової території; - забезпечення виконання співвласниками квартирі нежитлових приміщень будинку вимог «Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій», затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 №76; - забезпечення реалізації прав співвласників приміщень будинку на володіння та користування спільним майном Об`єднання; - сприяння співвласникам Об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості; - здійснення господарської діяльності для забезпечення власних потреб безпосередньо силами Об`єднання, або шляхом укладання договорів із фізичними особами, юридичними особами та фізичними особами-підприємцями (п. 2.2.).

Органами управління Об`єднання є Загальні збори співвласників Об`єднання, Правління Об`єднання та ревізійна комісія Об`єднання. Вищим органом управління Об`єднання є загальні збори (п.п. 8.1., 8.2.).

Згідно підпункту 5.2.6 пункту 5.2. співвласники Об`єднання зобов`язані своєчасно і в повному обсязі здійснювати оплату спожитих житлово-комунальних послуг, інших обов`язкових платежів та спільних цільових витрат. вносити платежі на розрахунковий рахунок Об`єднання у розмірі, встановленому Загальними зборами співвласників Об`єднання з урахування реальних витрат.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 06.03.2006, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Каплуном Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за №1284 (Т. 1 а.с. 57-59).

04.12.2019 проводились Загальні збори співвласників, на яких розглядались питання, в тому числі: затвердження кошторису на 2020 рік і нового тарифу на утримання прибудинкової території для власників квартир в розмірі 15,00 грн./кв.м. (питання №2 порядку денного); визначення окремого щомісячного внеску у розмірі 5,00 грн./кв.м. для власників квартир до резервного фонду для проведення ремонтних робіт в будинку та на прибудинковій території (питання №4 поряду денного).

Проведення загальних зборів оформлено Протоколом №7 від 04.12.2019 (Т. 1 а.с. 78-86).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачки по внескам (на утримання загального майна та на резервний фонд), який наведений у позовній заяві, вбачається, що за період з 01.01.2020 по 01.04.2023 по квартирі АДРЕСА_1 площею 351,3 кв.м. заборгованість ОСОБА_3 становить у розмірі 90 987 грн., з яких - 29 509,20 грн. - за несплату внесків на утримання прибудинкової території; - 61 477,50 грн. - за несплату внесків до резервного фонду для ремонтних робіт.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

В розумінні вказаних норм закону, ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 06.03.2006, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Каплуном Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за №1284, в якому створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний 1», яке здійснює управління вказаним багатоквартирним будинком через свої органи управління.

За змістом положень ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; представник співвласника - фізична або юридична особа, яка на підставі договору або закону має право представляти інтереси співвласника; співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний, зокрема, але не виключно: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням та інші. У свою чергу, об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність, приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів (ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

За положеннями ст. 22 вказаного Закону для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право, зокрема: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.

Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно положень ст. 5 цього Закону визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ст. 9 цього Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ОСББ - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Законодавець визначає ОСББ як юридичну особу приватного права (створену в добровільному порядку шляхом її заснування власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку на підставі домовленості між собою), створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 13.10.2021 р. у справі № 908/2709/20.

За ст. ст. 6, 7, 10, 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції станом на час виникнення правовідносин) співвласники багатоквартирного будинку створюють ОСББ, затверджують статут такого об`єднання, мають право знайомитися з рішеннями загальних зборів та оскаржувати їх у судовому порядку, брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання; вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства.

Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно з законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків (аналогічний висновок мітиться у п. 7.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 906/1308/19).

П. 7.1, 7.6 Статуту передбачає, що для забезпечення належного утримання будинку та прибудинкової території об`єднання щорічно складає та затверджує на загальних зборах співвласників об`єднання кошторис. Для своєчасного усунення пошкоджених елементів будинку об`єднання має право накопичувати кошти на проведення ремонту. Для цього об`єднання створює ремонтний ,резервний або будь-який інший грошовий фонд. Рішення про створення таких фондів приймається на загальних зборах співвласників об`єднання, а порядок накопичення та використання коштів фондів визначається правління.

Як було зазначено вище, 04.12.2019 було проведено Загальні збори співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 на яких були присутні власники квартир та нежитлових приміщень, у тому числі і позивач, що підтверджується списком власників квартир та нежитлових приміщень реєстрації присутніх на Загальних зборах від 04.12.2019 о 20:00 год. (Т. 1 а.с. 77-86).

За ч. 15 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів «за» або «проти», встановленої частиною чотирнадцятою цієї статті, проводиться письмове опитування співвласників, які не голосували на зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідної кількості голосів «за» не набрано, рішення вважаються неприйнятими.

Частиною 16 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування («за» чи «проти»).

У постановах від 21.10.2021 у справі № 910/15071/20, від 06.09.2021 у справі №916/3074/20, від 08.06.2021 у справі № 910/18946/19 Верховний Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого положення частини 15 статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» щодо оформлення рішення особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування («за» чи «проти»), розповсюджуються на питання, які були внесені в порядок денний загальних зборів, та за результатами розгляду яких, прийнято рішення, які є обов`язковими для всіх співвласників. При цьому, дані рішення можуть бути прийняті не тільки в день проведення загальних зборів, а й протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів шляхом письмового опитування. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів «за» не набрано, рішення вважаються неприйнятими.

Крім цього, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ст. 82 ч4 ЦПК України)

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/14 (провадження № 12-144гс18) зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Вказаного висновку дійшов також Верховний Суд в постанові від 09.06.2022 р. у справі № 520/9588/16-ц

Рішенням Господарського районного суду від 27.10.2021 р., яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2022 р. у справі № 910/8448/21, відмолено в задоволенні позову ОСОБА_3 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний 1» про визнання недійсним рішення загальних зборів членів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний 1» оформлених протоколом №7 від 04.12.2019 в частині: затвердження нового тарифу на 2020 рік по внескам на утримання прибудинкової території для власників квартир в розмірі 15,00 грн./кв.м. на місяць (питання №2 порядку денного); затвердження резервного фонду для власників квартир у розмірі 5,00 грн./кв.м. щомісячно (питання №4 поряду денного).

У вказаній справі встановлено, що кількість голосів була є достатньою для прийняття спірних рішень.

Посилання відповідача щодо включення до тарифу на утримання будинку та прибудинкової території внеску на резервний фонд, суд оцінює критично, оскільки статутом, зокрема п. 7.6, передбачено створення окремого резервного фонду, в тому числі для своєчасного усунення пошкоджених елементів будинку об`єднання.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що 04.12.2019 проведено Загальні збори ОСББ «Елітний 1», на яких прийнято рішення про затвердження:

-нових тарифів на утримання прибудинкової території для власників квартир у розмірі 15,00 грн. за кв.м.;

-резервного фонду для власників квартир та нежитлових приміщень в розмірі 5,00 грн за кв.м. Нові тарифи та внески нараховуються із 01.01.2020. Рішення Загальних зборів від 04.12.2019 оформлено Протоколом № 7 від 04.12.2019.

Згідно підпункту 5.2.6 пункту 5.2. співвласники Об`єднання зобов`язані своєчасно і в повному обсязі здійснювати оплату спожитих житлово-комунальних послуг, інших обов`язкових платежів та спільних цільових витрат. вносити платежі на розрахунковий рахунок Об`єднання у розмірі, встановленому Загальними зборами співвласників Об`єднання з урахування реальних витрат.

Відповідач не виконав обов`язки по сплаті визначених внесків на утримання прибудинкової території для власників квартир до резервного фонду Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний 1», у зв`язку з чим, згідно наданих позивачем розрахунків, у відповідача, за період з 01.01.2020 по 01.04.2023, як власника квартири АДРЕСА_1 площею 351,3 кв.м. утворилась заборгованість у розмірі - 90 987 грн., з яких - 29 509,20 грн. - за несплату внесків на утримання прибудинкової території; - 61 477,50 грн. - за несплату внесків до резервного фонду. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано, контррозрахунку суду не надано, а тому суд приходить до висновку про задоволення в цій частині позовних вимог.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

При цьому позивач у позовній заяві вказує, що відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача 3% річних у розмірі 4 809,00 грн. за періоди прострочення сплати на утримання прибудинкової території (1 987,74 грн.) та до резервного фонду (2 821,45 грн.), а також інфляційні втрати у розмірі 26 547 грн. за періоди прострочення сплати на утримання прибудинкової території (10 501,18 грн.) та до резервного фонду (16 046,94 грн.).

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом..

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 07.04.2020 у справі №910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введені воєнного стану в Україні» в Україні запроваджено воєнний стан.

Листом №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року Торгово-промислова палата Украй засвідчила форс-мажорною обставиною військову агресію РФ проти України, що стаї підставою введення воєнного стану із 05:30 24.02.2022 року.

Відповідно до абз. 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану* в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 ра № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», забороняється нарахування та стягиен неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих і заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати житлово-комунальні послуги. Оплата комунальних послуг відбувається за умови відповідних договорів про надання таких послуг за виключенням вищезазначеного.

Відповідно до пункту 1 Постанови, в редакції, яка діяла з 05.03.2022 року до 27.04.2023 року, було встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється:

нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги;

припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх несплати або оплати не в повному обсязі.

Згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № З-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6- рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, до 27.04.2023 дія абзацу 1 пункту 1 Постанови розповсюджувалась на відповідача.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що правові підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_3 індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України в даному випадку відсутні, а тому в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 4 809,00 грн. - три проценти річних за несплату внесків на утримання прибудинкової території та до резервного фонду; 26 547,00 грн. - інфляційні втрати за несплату внесків на утримання прибудинкової території та до резервного фонду - задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний-1» та стягнення з із відповідача ОСОБА_3 на користь позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку«Елітний-1»: суму заборгованості за період з 01.03.2020 по 01.04.2023: внесків на утримання прибудинкової території в сумі 29509,20 грн. та внесків до резервного фонду для ремонтних робіт в сумі 61477,50 грн., а всього 90986,70 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1996,09 грн. (74,37%) пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

Окрім того, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 38 600,00 грн.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Крім цього, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Щодо витрат на правничу допомогу позивача, варто зазначити наступне.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивача надано договір №1 від 10.07.2020 р. про надання правової (професійної правничої) допомоги (Т. 2 а.с. 194-199), додаткова угода №5 від 17.03.2023 р. до договору №1 від 10.07.2020 р. (Т. 2 а.с. 199-200), рахунок 5 від 17.03.2023 (Т. 2 а.с. 200А), акт приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг №5 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №1 від 10.07.2020 та додаткової угоди №5 від 17.03.2023, розрахунок судових витрат від 28.07.2020 р.

Так, між Позивачем та Адвокатським об`єднанням «Гравітас» () укладено Договір про надання правової (професійної правничої) допомоги № 1 від 10.07.2020 та Додаткову угоду № 5 від 17.03.2023 до Договору Договір про надання правової (професійної правничої) допомоги № 1 від 10.07.2020 (Т. 2 а.с. 194-199).

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 5 від 17.03.2023 Адвокатське об`єднання надає правову (професійну правничу) допомогу Клієнту, пов`язану з представленням інтересів Клієнта в Шевченківському районному судді м. Києва у цивільній справі щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за період 2020 - 2023 років за: - утримання прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 ; - внесків до резервного фонду будинку АДРЕСА_2 (Т. 2 а.с. 199-200).

Згідно п. 2 вказаної Додаткової угоди сторони погодили, що сума виконаних юридичних робіт та наданих юридичних послуг (правової (професійної правничої), визначених у п. 1 цієї Додаткової угоди № 5 становить фіксовану суму 38 600,00 грн.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч.3,4,5 ст.141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої увалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч.3,4,5 ст.141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно сказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. ( правова позиція, викладена Верховним Судом у постанові від 11 листопада 201 року у справі № 873/137/21).

У постановах Верховного Суду від 7 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 8 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Варто зазначити, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником відповідача, а отже є визначеним.

Згідно ч.5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У відзиві, а також у судовому засіданні стороною відповідача заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги у зв`язку із неспівмірністю таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Проаналізувавши вартість і обсяг наданих адвокатом позивачу юридичних послуг та виконаних робіт у даній справі № 761/44437/23, зважаючи на її складність в контексті пред`явлених вимог та кількість поданих представниками процесуальних документів, ціну позову, а також час, який необхідний адвокату на їх підготовку та прийняття участі у розгляді справи, суд дійшов до висновку, що сума витрат на правничу допомогу визначена у розмірі 38 600,00 грн. є необґрунтованою та не відповідає дійсним і необхідним витратам, які змушений був понести позивач у цій справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Отже, виходячи з обставин справи, які склалися у даному випадку, категорії спору, що є майновим розмір стягнення по якому є малозначним, фінансового стану і статусу обох сторін у спірних правовідносинах, обсягу фактично наданих позивачу послуг з правової допомоги та заперечень сторони позивача в контексті положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України, на переконання суду, стягнення судових витрат, понесених позивачем у вказаній справі у розмірі 38 600,00 грн. є неспівмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт в інтересах позивача, а також часом, витраченим на їх виконання, а тому не відповідає критеріям реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та справедливості розміру отриманих коштів.

Враховуючи наявність підстав для зменшення розміру суми судових витрат суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3 на користь позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку«Елітний-1» підлягає стягненню 5 000,00 грн. в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи.

Розмір такого стягнення судових витрат є пропорційним, розумним та справедливим, яке при цьому не порушуватиме права учасника справи на отримання коштів, які він змушений затратити з метою захисту своїх прав та інтересів в суді, а також відповідатиме завданню цивільного судочинства, проголошеному у статті 2 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 319, 322, 358, 509, 525, 526 ЦК України; Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. ст. 4, 5, 12,13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний-1» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути із відповідача ОСОБА_3 на користь позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку«Елітний-1»: суму заборгованості за період з 01.03.2020 по 01.04.2023: внесків на утримання прибудинкової території в сумі 29509,20 грн. та внесків до резервного фонду для ремонтних робіт в сумі 61477,50 грн., а всього 90986,70 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути із відповідача ОСОБА_3 на користь позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку«Елітний-1» судовий збір в розмірі 1996,09 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська», , адреса: 01030, м. Київ, вул. Пирогова, 6-А.

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 29.03.2024.

Суддя: