Справа № 206/1623/24
Провадження № 4-с/206/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Плінської А.В., при секретарі Крижко О.А., розглянувши скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на бездіяльність державного виконавця, боржник ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказана скарга.

05 квітня 2024 року представник заявника подав до суду заяву про закриття провадження по скарзі на підставі ст. 206 ЦПК України, унаслідок фактичного задоволення державним виконавцем вимог скарги після її пред`явлення, а також просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат у розмірі 4000,00 грн. (витрати на правову допомогу).

Представник заявника в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи провести за відсутності заявника та його представника.

Інші учасники судового процесу також не з`явились у судове засідання, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Отже, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З наведеного слідує, що скаржник має законну можливість реалізувати своє право щодо розпорядження своїм процесуальним способом захисту шляхом відмови від скарги на бездіяльність державного виконавця у суді.

Матеріали справи свідчать про відсутність визначених у згаданих нормах цивільного процесуального права перешкод для прийняття відмови позивача від позову, що відповідає умовам ст. 206 ЦПК України, та в цілому також відповідає принципу диспозитивності.

Як встановлено судом, з даною скаргою до суду представник заявника адвокат Шилін В.А. звернувся 27 березня 2024 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», що підтверджується відповідними відомостями на скарзі (а.с.1,2).

Самарським відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 28 березня 2024 року на електронну пошту представника заявника-адвоката Шиліна В.А. була надіслана копія постанови з ідентифікатором доступу про відкриття виконавчого провадження (а.с.18).

Таким чином, вимоги скарги щодо направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження були фактично задоволені на наступний день після подання заявником скарги до суду.

Отже, виходячи з викладеного, враховуючи подання представником заявника-адвокатом Шиліним В.А. заяви про відмову від скарги, суд вважає за можливе прийняти відмову від скарги, а провадження у справі закрити.

Згідно ч. 3ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Представник заявника у скарзі просив здійснити розподіл судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу в суді в розмірі 4000,00 грн.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ч. 2, 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19), постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс) та постанові від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Верховний Суд у постанові від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник заявника-адвокат Шилін В.А. надав:

1)копію договору про надання правової допомоги від 12.06.2023, укладеного між ним та ПАТ «СК «ВУСО»;

2)копію додатку №27/03/24 до Договору б/н від 12.06.2020 про надання правової допомоги від 27.03.2024 року, згідно якого сторони договору погодили, що розмір фіксованого гонорару за надання професійної правничої допомоги в Самарському районному суді м. Дніпропетровська у справі за скаргою на дії Самарського ВДВС м. Дніпра ПМУМЮ (м. Одеса) становить 4000,00 грн. Оплата гонорару за надання правничої допомоги не пізніше 30 днів після набрання законної сили рішенням суду;

3)акт приймання наданих послуг від 05.04.2024 за договором №б/н від 12.06.2020 року Додатком №27/03/24 від 27.03.2024, згідно якого сторони підтверджують, що виконавець надав замовнику послуги з правничої професійної допомоги у суді, а саме:

-ознайомлення з наявними документами замовника, підставами подання скарни її обґрунтування;

-вивчення актуальної судової практики з цих питань та визначення правової позиції, збір письмових доказів;

-складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення

-супровідні заходи розгляду справи. Замовник підтвердив, що послуги з правничої допомоги надані в повному обсязі і належної якості.

Отже, загальна сума гонорару (винагороди), яку сплатить клієнт ТОВ «СК «ВУСО» адвокату Шиліну В.А. становить 4000 грн. 00 коп.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Отже, з урахуванням викладеного, а також встановивши, що: клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, заперечення проти стягнення таких витрат від Самарського ВДВС у місті Дніпрі ПМУМЮ (м. Одеса) не надходили; витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються належними доказами, їх розмір є обґрунтованим, відповідає обсягу наданої правничої допомоги, складності справи, а також критеріям розумності та виваженості, суд вважає, що на користь ПАТ «СК «ВУСО» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.,

Керуючись ст. ст.13,142,206,255,256, 259, 268 ЦПК України , суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на бездіяльність державного виконавця, боржник ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

На ухвалу, може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Плінська А.В.