Справа №551/383/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2024 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сиволапа Д.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в селищі Шишаки Полтавської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2023 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява обґрунтована тим, що 16.06.2016 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0967/82/0263834, відповідно до умов якого Банк відкрив Позичальнику картковий рахунок з кредитним лімітом в розмірі 32719,61 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 16.06.2022 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 35,3%.

20.09.2019 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги за фінансовими кредитами № 114/2-19-F.

Згідно даного договору відбулось відступлення прав вимоги за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0967/82/0263834 від 16.06.2016, що був укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

У свою чергу, 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 відступило позивачу право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 014/0967/82/0263834.

Відповідач ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, проте, всупереч умовам договору, свої зобов`язання з повернення кредиту не виконувала належним чином і станом на 08.03.2024 має заборгованість у загальному розмірі 47328,84 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 22399,59 грн. та заборгованості за процентами в розмірі 24929,25 грн.

В зв`язку з цим, посилаючись на норми ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у вищенаведеному розмірі та понесені ним судові витрати у справі.

Ухвалою суду від 01 квітня 2023 року відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї двічі направлялись судом на адресу реєстрації відповідача, однак обидва рази поштові відправлення повернулись з відміткою відділення поштового зв`язку про відсутність відповідача за вказаною адресою, що відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 та п.4 ч.6 ст. 272 ЦПК України вважається належним повідомленням адресата. Таким чином, суд вжив всіх передбачених законом заходів для вручення відповідачу копій процесуальних документів.

Заяв по суті справи, в тому числі відзиву на позовну заяву, від сторін не надходило. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проведено судом без повідомлення сторін за наявними матеріалами позовної заяви.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Так, 23.06.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 (надалі «Відповідач», «Боржник», «Позичальник», «Клієнт») було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0967/82/0263834 (надалі Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк відкрив Позичальнику картковий рахунок з кредитним лімітом в розмірі 32719,61 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 16.06.2022 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 35,3% (а.с.5-7).

Перед укладенням та підписанням Кредитного договору, Позичальник звернувся до Банку із Заявою-анкетою для отримання готівкового кредиту «Кредит готівкою для найкращих клієнтів Банку» від 16.06.2016, де зазначив, що має намір отримати кредит в сумі 32719,61 грн. та бажаний строк кредитування 72 міс. (а.с.9зв).

Своїм підписом під Умовами кредитування Позичальник засвідчив, що він отримав та ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовною сукупною вартістю кредиту (а.с.10зв).

Факт надання ОСОБА_1 кредиту в сумі 32719,61 грн. підтверджується випискою по рахунку (а.11-18).

Таким чином, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» виконав свої зобов`язання, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору.

Згідно умов п. 2.1. Кредитного договору, проценти за користування кредитом сплачуються Позичальником Кредитору у складі щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у Графіку, і розраховуються, виходячи з процентної ставки, передбаченої підпунктом 1.1.8. пункту 1.1. Договору.

Проценти, нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування кредитом, включаючи день надання кредиту, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт). Проценти підлягають сплаті Позичальником у складі ануїтетних платежів в порядку, визначеному статтею 3 Договору (п. 2.2. Кредитного договору).

Відповідно до умов п. 3.1. Кредитного договору, Позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними платежами відповідно до умов Договору. Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування.

Згідно умов п. 3.2. Кредитного договору, Позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену підпунктом 1.1.4. пункту 1.1. Договору.

Позичальник з метою сплати ануїтетних платежів зобов`язаний вносити грошові кошти на свій Поточний рахунок та/або підтримувати залишок коштів на Поточному рахунку в сумі, достатній для сплати чергового рівного ануїтетного платежу в строки, встановлені Договором. У разі недостатності на Поточному рахунку коштів, належних для сплати Кредитору за Договором, на дату платежу, Позичальник вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань за Договором. При простроченні погашення Кредиту проценти нараховуються за весь строк фактичного користування Кредитом на суму фактичної заборгованості, в тому числі, протягом строку такого прострочення, та підлягають сплаті додатково до суми щомісячних ануїтетних платежів, відповідно до умов Договору. При настанні строків сплати рівних ануїтетних платежів згідно Графіку, Кредитор здійснює договірне списання суми, належної до сплати Позичальником у відповідному періоді, з Поточного рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль» в порядку, передбаченому п. 3.5. Договору (п. 3.3. Кредитного договору).

Крім того, відповідно до умов статті 6 Кредитного договору, сторонами зазначено засвідчення та гарантії Позичальника.

Згідно умов п. 7.1. Кредитного договору, у разі настання обставин Дефолту, Кредитор має право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод (договорів) вжити один або декілька таких заходів:

- відмовити в наданні кредиту за Договором (п. 7.1.1. Кредитного договору);

- вимагати дострокового виконання Позичальником зобов`язань за Договором, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, пені та інших платежів відповідно до умов Договору (п. 7.1.2. Кредитного договору).

Відповідно до п. 10.6 Кредитного договору, до правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням умов цього Договору, застосовується строк позовної давності тривалістю 70 років.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 ст. 1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із частиною 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідач ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, проте, всупереч умовам договору, свої зобов`язання з повернення кредиту не виконувала належним чином і станом на 17.03.2020 у неї утворилася заборгованість за підрахунками ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у загальному розмірі 26704,45 грн. (а.с.20).

20.09.2019 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги за фінансовими кредитами № 114/2-19-F (а.с.23-24).

Згідно даного договору 17.03.2020 відбулось відступлення прав вимоги за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0967/82/0263834 від 16.06.2016, що був укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

Даний факт підтверджується реєстром боржників до вказаного Договору відступлення, в якому під порядковим № 809 перебуває боржник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , кредитний договір 014/0967/82/0263834 (а.с.25зв.-27).

У свою чергу, 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 відступило позивачу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 014/0967/82/0263834 (а.с.28-30).

Даний факт підтверджується реєстром боржників до вказаного Договору відступлення, в якому під порядковим № 23028 перебуває боржник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , кредитний договір 014/0967/82/0263834 (а.с.31-33).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 продовжила користувалася кредитними коштами, проте, всупереч умовам договору, свої зобов`язання з повернення кредиту не виконувала належним чином і станом на 10.01.2023 у неї утворилася заборгованість за підрахунками банку у загальному розмірі 48995,84 грн. (а.с.21).

Відповідно до умов вимог ст. 8 Кредитного договору № 014/0967/82/0263834, Кредитор у встановленому законодавством України порядку має право без згоди Позичальника відступити свої права вимоги за Договором будь-якій особі або обтяжити ці права будь-яким чином.

У разі відступлення прав вимоги за Договором, новий кредитор набуває усі права та обов`язки Кредитора за Договором, що випливають з розділу І Договору, в повному обсязі, у тому числі право вимоги повернення Кредиту, процентів за користування ним, пені.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, за результатами дослідження та оцінки доказів у справі, суд вважає, що позивач отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в грошовому зобов`язанні, зазначені в кредитному договорі № 014/0967/82/0263834 від 16.06.2016.

Відповідно до розрахунку позивача станом на 08.03.2024 відповідач має заборгованість за зазначеним договором у загальному розмірі 47328,84 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 22399,59 грн. та заборгованості за процентами в розмірі 24929,25 грн. (а.с.22).

Наведений розрахунок заборгованості суд вважає належним та допустимим доказом по даній справі із врахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 14.07.2020 року по справі № 367/4970/13-ц, постанові від 08.07.2020 року по справі №464/4985/15-ц, постанові від 02.07.2020 року по справі №753/16745/15-ц, які підлягають застосуванню судом на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.3 ст. 12, ч.ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог.

Враховуючи встановлені обставини, вимоги чинного законодавства, умови кредитного договору та договору відступлення права вимоги, які дають право ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», як стягувачу, звернутися до суду із позовом про повернення грошових коштів та нарахованих відсотків, суд вважає, що із відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість станом на 08.03.2024 за договором № 014/0967/82/0263834 від 16.06.2016 у загальному розмірі 47328,84 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 22399,59 грн. та заборгованості за процентами в розмірі 24929,25 грн., та виникла внаслідок неналежного виконання взятих ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором.

Згідно платіжної інструкції № від 19.03.2024 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у вищевказаному розмірі.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідачки понесених судових витрат на правочинну допомогу, суд приходить до наступного висновку

Відповідно до ч. 8 ст.141ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 20 вересня 2018 року по справі № 751/3840/15-ц.

Між позивачем ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським Об`єднанням «Лігал Ассістанс» було укладено Договір про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023 (а.с.43-45).

Згідно з п. 2.1 даного договору Адвокатське об`єднання на підставі звернення Клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги приймає на себе зобов`язання з надання юридичної допомоги. Вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору (п. 4.1.) Сума, визначена актом про надання юридичної допомоги цього договору є гонораром Адвокатського Об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає (п. 4.5).

З огляду на Прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», затверджений Рішенням Загальних зборів № 3-01/2023 від 03.01.2023 ціна роботи може бути фіксованою та погодинною (а.с. 46).

Згідно з витягом з «Акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 року» який сформований 08 січня 2024 року в м. Києві та підписаний сторонами Договору, на підставі заявки про надання правових послуг № 792 відповідач ОСОБА_1 , договір № 014/0967/82/02638344, за надання усної консультації з вивченням документів тривалістю дві години підлягає сплаті 4000 грн. (по 2000 грн. за годину), за складання позовної заяви, що тривало 3 години підлягає сплаті 9000 грн. (по 3000 грн. за годину) (а.с.49).

Натомість долучена до матеріалів справи заявка про надання юридичної допомоги № 792 (відповідач ОСОБА_1 ) датована 07 лютим 2024 року (а.с.48).

Тобто, з даних документів вбачається, що акт про надання юридичної допомоги був складений Адвокатським об`єднанням ще за місяць до звернення Клієнта із заявкою № 792 про надання певних юридичних послуг. При цьому у графі 2 самого акту вже мається посилання на відповідний номер заявки.

З огляду на викладене та те, що відповідно до п. 2.1 Договору про надання правової допомоги зобов`язання з надання Адвокатським об`єднанням юридичної допомоги Клієнту виникають саме на підставі відповідної заявки Клієнта, а не раніше, суд не може вважати належним доказом витяг з Акту № 2 про надання юридичної допомоги, що складений за один місяць до дати подання відповідної заявки.

Крім того, надана позивачем платіжна інструкція № 413000008 від 09 лютого 2024 року про сплату ТОВ «Коллект Центр» АО «Лігал Ассістанс» 51000 грн. за надання правової допомоги згідно договору № 02-01/2023 від 02.01.2023 не містить жодних даних про те за якими саме заявками чи актами виконаних робіт була перерахована дана суму, прізвищ Відповідачів чи номерів відповідних кредитних договорів, а зважаючи на те, що вказана у платіжній інструкції сума 51000 грн. явно не відповідає сумі 13000 грн., що вказана у заявці № 792, яка стосується відповідача ОСОБА_1 , суд також не може вважати даний документ належним доказом оплати позивачем виплат за надання правничої допомоги у даній справі.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано належних доказів щодо розміру понесених ним судових витрат за надання професійної правничої допомоги в заявленій ним сумі 13000 грн., а отже його вимоги в цій частині задоволенню не підлягають за недоведеністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 264-265, 268, 270-274, 279, 353 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , адреса місця знаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, заборгованість за кредитним договором № 014/0967/82/0263834 від 16 червня 2016 року в сумі 47328 (сорок сім тисяч триста двадцять вісім) грн. 84 коп. та судові витрати в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн., а всього стягнути 50356 (п`ятдесят тисяч триста п`ятдесят шість) грн. 84 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавської апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня його підписання.

Головуючий - суддя Д.С. Сиволап