ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2539/24 Справа № 214/5238/23 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А.В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Бондар Я.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення коштів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року,

встановив:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 липня 2020 року у магазині «2Masters» по пр. Поштовий, 1 м. Кривого Рогу, де здійснює свою діяльність відповідач, позивач придбав комп`ютерне обладнання: процесор Pentium g4400 вартістю 1 400 гривень, материнську плату Biostar b2 50 BTC вартістю 3 200 гривень та сплатив послугу по збірці ПК та налаштування в сумі 399 гривень, про що було видано фіскальний чек від 10 липня 2020 року без будь-якої додаткової документації чи сертифікатів на товар та, відповідно, він залишив відповідачу дане обладнання для його установки до системного блоку.

20 липня 2020 року відповідач установив процесор та материнську плату до його системного блоку та в зборі в цей же день передав позивачу. Після цього він намагався запустити системний блок комп`ютера, однак на моніторі відображалися помилки та операційна система комп`ютера не запускалася.

26 липня 2020 року він надав відповідачу претензію, у якій зазначив, що придбане ним комп`ютерне обладнання має істотні недоліки і не відповідає якості та запропонував повернути отримані відповідачем кошти за даним договором. Відповідач претензію отримав під підпис та зазначив, що до 14.00 години 02 серпня 2020 року ним буде замінена материнська плата та повернуто гроші за процесор.

До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання не виконав, порушив усі строки виконання робіт за умовами договору, ігнорує вимогу позивача повернути сплачену суму грошових коштів за товар неналежної якості, тому на підставі статей 549, 565, 611, 678 ЦК України, статей 4, 6-10 Закону України «Про захист прав споживачів», посилаючись на істотні недоліки товару та невідповідність якості і невиконання зобов`язання відповідачем з повернення сплаченої суми, просить суд стягнути з відповідача грошові кошти, сплачені 10 липня 2020 року за комп`ютерне обладнання: процесор Pentium g4400 вартістю 1400 гривень, материнську плату Biostar b2 50 BTC вартістю 3200 гривень та послугу по збірці ПК + налаштування під час здачі клієнту в сумі 399 гривень, що становить загальну суму 4999 гривень, пеню у розмірі 3% за кожен день прострочення в сумі 161 967,60 гривень та моральну шкоду у сумі 30 000 гривень.

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Павленко В.В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи внаслідок неправильної оцінки доказів, просить рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області віл 20 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що договір купівлі-продажу товару відбувся 20 липня 2020 року між продавцем ФОП ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 за місцем проживання покупця по АДРЕСА_1 з доставкою товару покупцю додому. Відповідач продав свій товар без упаковки та необхідних документів, надав чек якогось магазину, як на «новий» товар, і покупець правомірно звернувся з претензією саме до фактичного продавця на місці угоди купівлі-продажу, надавши претензію від 26 липня 2020 року у квартирі покупця, коли продавець повторно приїхав та намагався надати послугу з налаштування налагодити непрацюючий комп`ютер з його неякісними частинами. Відповідач дану претензію отримав під підпис та зазначив, що до 14.00 годин 02 серпня 2020 року ним буде замінена материнська плата та повернуто кошти за процесор. Посилається, що продавець письмово погодився, як було запропоновано покупцем, що він особисто прийде за адресою купівлі-продажу з метою провести заміну материнської плати та повернення процесора у визначений час і саме цю письмову домовленість відповідач не виконав, в зазначений час не з`явився для повернення товару, кошти за неякісний товар не повернув. Наголошує, що відповідач визнав факт істотних недоліків товару і сам вказав час та дату заміни товару. Звертає увагу суду, що недолік придбаного у відповідача товару є істотним з огляду на те, що використання такого товару за його цільовим призначенням, у зв`язку з таким недоліком є неможливим і недопустимим.

Посилається, що саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного дефекту продукції, а тягар доказування причини виникнення недоліку товару покладений на продавця. Вважає, що істотність недоліку придбаного товару доведена ним належними та допустимими доказами, які стороною відповідача не спростовані. Він власними зусиллями намагався урегулювати виниклий спір, ним було подано і прийнято відповідачем претензію про товар неналежної якості, однак відповідач відмовляється повертати сплачені грошові кошти за товар неналежної якості, добровільно відшкодувати збитки, ігнорує вимоги позивача та не вчиняє жодних дій задля врегулювання виниклого спору.

У відзиві на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 , посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року залишити без змін.

Посилається, що суд першої інстанції вірно застосував норми діючого законодавства, які регулюють спірні правовідносини, з урахуванням правових висновків Верховного Суду з цієї категорії справ. Справа розглянута з урахуванням доказів, які були надані сторонами.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Павленко В.В., навів доводи, аналогічні доводам апеляційної скарги, та просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Павленко В.В., підлягає залишенню без задоволення за наступних підстав.

Відповідно ч. 1, 2, та 5 ст. 263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 липня 2020 року у магазині «2Masters», де здійснює свою діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , ОСОБА_1 придбав комп`ютерне обладнання: процесор Pentium g4400 вартістю 1 400 гривень, материнську плату Biostar b2 50 BTC вартістю 3 200 гривень та оплатив послугу по збірці ПК та налаштування у сумі 399 гривень, про що було видано фіскальний чек від 10 липня 2020 року. (а.с. 9)

26 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з письмовою претензією, відповідно змісту якої «Товар установлений 20.07.2020 року. Придбаний товар по ціні від 10.07. (12-41 годині) на суму 4 999 грн. Товар не підходить по якості, Покупець повертає все і ціну з послугами налаштування, яку не зробили. Гроші пропоную повернути на мою карту Приватбанку (номер карти). При отриманні грошей на карту, продавець в будь-який день знімає комплектуючі з комп`ютера покупця за адресою Постишева»

Відповідачем ФОП ОСОБА_2 не оспорюється його запис у претензії «В 14-00 02.08.2020 буде заміна материнської плати та повернення процесора. Претензію отримав на руки 26.07.2020. Товар встановлено покупцю 20.07.2020».

Залишаючи без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції прийнявши до уваги встановлені факти і відповідні їм правовідносини, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог. При цьому, суд врахував, що зі змісту розписки та наданих суду пояснень учасниками справи встановлено, що позивач лише за умови повернення коштів на його банківський рахунок погодився повернути товар неналежної якості, не надавши відповідачу змоги, як продавцю товару, перевірити цей товар на предмет неналежної якості та обміняти його на аналогічний. При цьому, істотні недоліки, дефекти придбаного товару позивачем не доведено, доказів на підтвердження порушень відповідача в цій частині не надано.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 зазначив, що 10 липня 2020 року він придбав в магазині «2MASTERS» комп`ютерне обладнання: процесор Pentium g4400 вартістю 1 400 гривень, материнську плату Biostar b2 50 BTC вартістю 3 200 гривень та сплатив послугу по збірці ПК та налаштуванні в сумі 399 гривень. Посилаючись на неякісний товар, вимагає стягнення з відповідача коштів в сумі 4 999 гривень, пеню в розмірі 3% за кожен день прострочення в сумі 161 967,60 гривень та моральну шкоду в сумі 30 000 гривень.

Згідно ст. 678 ЦК України, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг.

Пунктом 15 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Відповідно ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Стосовно непродовольчих товарів, що перебували у використанні та були реалізовані через роздрібні комісійні торговельні підприємства, вимоги споживача, зазначені у частині першій цієї статті, задовольняються за згодою продавця. Згідно з цією частиною задовольняються вимоги споживача щодо товарів, гарантійний строк на які не закінчився.

Відповідно частини 6 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», за наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін.

Відповідно п. 12 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Тільки сукупність чотирьох обов`язкових ознак недоліку надає підстави вважати його істотним недоліком із усіма правовими наслідками щодо задоволення вимог споживачів, та повернення грошових коштів, сплачених за товар.

Саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного дефекту продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця (постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 559/388/17, провадження № 61-30670св18; від 14 січня 2021 року у справі № 755/11237/17, провадження № 61-39639св18; від 26 січня 2022 року у справі № 755/5301/16-ц, провадження № 61-5129св 21, від 29 серпня 2022 року у справі № 524/8097/20 , провадження № 61-2434 св 22, та інших).

Відповідно пункту 5 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Для застосування встановлених законом санкцій за порушення умови договору про якість товару необхідно, довести той факт, що товар є справді неналежної якості, має недоліки чи фальсифікований, тобто, виявлення цього факту слугує достатньою правовою підставою для покладення на продавця (виробника) відповідальності.

Для застосування до продавця санкцій, які є мірою цивільно-правової відповідальності (стягнення збитків, неустойки, передбаченої законом або договором), необхідно встановити його вину (постанова Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 755/5301/16-ц (провадження № 61-5129св 21).

Пред`являючи позовні вимоги, позивач посилається на визнання відповідачем проданого йому товару неналежної якості, про що свідчить його згода замінити товар та повернути процесор, про що відповідач зазначив у поданій позивачем претензії.

Інших доказів щодо неналежної якості проданого відповідачем позивачу товару позивачем не наведено.

При цьому, з тексту письмової претензії, яка була подана позивачем відповідачу, вбачається вимога про повернення сплачених коштів на банківську карту позивача, після чого, він пропонує продавцю в будь-який день зняти комплектуючі з комп`ютера за місцем проживання позивача.

Відповідно пункту 29 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затвердженими наказом Міністерства економіки України 19 квітня 2007 № 104, продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, установлені пунктом 29 цього розділу) зобов`язані прийняти товар неналежної якості в споживача, видати йому документ, що підтверджує одержання товару, і задовольнити його вимогу на підставі письмової заяви, яка подається споживачем у двох примірниках. Один примірник цієї заяви повертається споживачу з відміткою продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, установлені пунктом 29 цього розділу), дати прийняття заяви, прізвища, ініціалів та посади працівника, який прийняв заяву, другий - залишається у продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, установлені пунктом 29 цього розділу).

Судом першої інстанції встановлено, та матеріалами справи не спростовується, що позивач ОСОБА_1 придбаний товар відповідачу, як продавцю, не повернув, тому, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності у відповідача обов`язку і можливості з повернення коштів чи заміни товару.

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано прийнято до уваги та враховано, що позивачем не надано доказів його звернення до відповідача з приводу недоліків та дефектів придбаного товару після 02 серпня 2020 року (час подання претензії про незадовільну якість товару) протягом трьох років до часу звернення до суду з позовом, не доведено порушення відповідача належними доказами щодо якості проданого товару, з огляду на що правомірність вимог ОСОБА_1 не доведена.

Також колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, оскільки, згідно п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), що позивачем належними доказами також не доведено.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно ст. 77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, прийнявши до уваги встановлені під час розгляду справи обставини та відповідні їм правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують встановлені фактичні обставини справи та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до незгоди позивача з висновками суду. При цьому, докази та обставини, на які посилається позивач у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам, та обґрунтовано відмовлено у їх задоволенні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасуванні відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді:

Повний текст постанови складено 15 травня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста