Справа № 462/385/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

02 травня 2024 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова у складі:

судді Постигач О.Б.

секретаря Кмошик С.І.

за участю представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові заяву про ухвалення додаткового рішення,

встановив:

Представник позивачів ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №462/385/24. Просить стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_4 19 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_5 14 500 грн витрат на професійну правничу допомогу, стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_6 13 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В судовому засіданні представник позивачів заяву підтримала та просила таку задоволити.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечив зазначивши, що представник позивачів просить суд стягнути витрати на правову допомогу на користь трьох позивачів, однак, звертає увагу суду на те, що заява про ухвалення додаткового рішення у справі подана адвокатом Андрухів Ю.О. як представником лише одного позивача ОСОБА_5 і до заяви долучений ордер адвоката на представництво інтересів лише ОСОБА_5 , що виключає повноваження адвоката на підписання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Також зазначає, що відповідачка ОСОБА_3 не отримувала від позивачів заяви про винесення додаткового рішення з долученими до неї копіями письмових доказів і не знала, що по відношенню до неї така заява була подана. Оскільки позивач не надав відповідачу документи на підтвердження витрат на правову допомогу, з врахуванням практики Верховного Суду, це є підставою для відмови у стягненні з відповідача витрат на правову допомогу. З актів наданих послуг вбачається те, що розрахунок, який виставила адвокат Андрухів Ю.О. своїм клієнтам містить для кожного з позивачів такі послуги: підготовка проєкту позовної заяви, опитування свідка та складання протоколу, клопотання про уточнення позовних вимог, відповідь на відзив, підготовка заперечення на клопотання про призначення судової експертизи, що не відповідає дійсності, так як вказані процесуальні документи в оригіналі виготовлялися в одному екземплярі, а не в трьох екземплярах, відповідно подавалися до суду такі документи один раз від імені усіх трьох позивачів їхнім представником, тож розрахунок за вказані вище послуги є явно завищеним і не відповідає дійсному обсягу роботи виконаної адвокатом, відтак суми за вказані послуги, якщо і були оплачені позивачами за їх особистим бажанням, проте не мають враховуватись судом при визначенні розміру витрат на правову допомогу. Крім того, надані представником позивача до суду акти надання послуг не містять у собі розрахунку наданих та отриманих послуг у часових (годинних, хвилинних) рамках, з цього слідує що неможливо визначити час, який був затрачений адвокатом на надання таких послуг. Вважає, що слід також прийняти до уваги фінансовий стан відповідачки, яка на даний час не працює, зайнята доглядом та вихованням двох малолітніх дітей і неспроможна сплатити витрати, про які зазначає представник позивача у заяві про ухвалення додаткового рішення. Стягнення заявлених представником позивача витрат, з огляду на скрутне фінансове становище відповідачки лише призведе до суттєвого навантаження на сімейний бюджет відповідачки і обмежить її у можливості належного забезпечення малолітніх дітей, які знаходяться на її утриманні, в тому числі й дитини та онука позивачів по справі. Просить в задоволенні заяви відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, вивчивши матеріали справи №462/385/24, виходить з такого.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16.04.2024 задоволено позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , треті особи служба у справах дітей Пустомитівської міської ради, орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації про зобов`язання не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів спілкування та участі у вихованні дитини.

Згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 та ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз чинного цивільного процесуального законодавства дає підстави стверджувати, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

На підтвердження понесених позивачами витрат до матеріалів справи долучено: ордери на надання правничої (правової) допомоги, договори про надання правової допомоги від 27.03.2023 укладені між адвокатом Андрухів О.О. та позивачами, додатки до договорів від 27.03.2023 про надання правової допомоги, акти надання послуг від 17.04.2024, квитанції позивачів про оплату послуг відповідно до актів надання послуг.

Як вбачається з актів надання послуг у розмір витрат входить вартість послуги «Винагорода при позитивному результаті у розгляду судової справи», яка на думку суду задоволенню не підлягає, так як така не є безумовною підставою для відшкодування її в зазначеному розмірі за рахунок відповідачки, адже цей розмір не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridisv. Greece, заява N31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом.

Суд враховує, що предметом розгляду даної цивільної справи були вимоги немайнового характеру, а відтак покладення на відповідачку витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн (4 000 грн + 3 000 грн + 3 000 грн) «гонорару успіху» не відповідає критерію розумності, а вказані витрати не мають характеру необхідних.

Також у розмір витрат представником позивача включено наступні послуги: «Підготовка проєкту заяви ОСОБА_4 від 10.03.2023 1 000 грн» та «Підготовка проєкту заяви ОСОБА_5 до Пустомитівської міської ради від 27.01.2023 1 000 грн», однак суд звертає увагу, що такі проєкти заяв були підготовлені ще до укладення між позивачами та адвокатом Андрухів Ю.О договорів про надання правової допомоги від 27.03.2023, а тому такі витрати до задоволення не підлягають.

З врахуванням наведено, з відповідачки на користь ОСОБА_4 підлягає до стягнення 13 500 грн витрат на професійну правничу допомогу, на користь ОСОБА_5 10 500 грн витрат на професійну правничу допомогу, на користь ОСОБА_6 10 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо тверджень представника відповідачки, що адвокат Андрухів Ю.О. є представником лише ОСОБА_5 суд зазначає, що в матеріалах справи містяться ордери на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі договір про надання правової домоги адвокатом Андрухів Ю.О. від 27.03.2024, а тому твердження представника відповідачки щодо відсутності у адвоката Андрухів Ю.О. повноважень на представництво інтересів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 спростовуються матерілами справи /а.с. 44, 45, 46/.

Також не є підставою для відмови в ухваленні додаткового рішення та підстава, що безпосередньо відповідачка ОСОБА_3 не отримала копії заяви про ухвалення додаткового рішення, так як її представник ОСОБА_2 належним чином був повідомлений про наявність такої заяви, отримав копію заяви з додатками через електронний суд, що ним не заперечується.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що заява про ухвалення додаткового рашення підлягає до часткового задоволення, оскільки витрати понесені позивачами є належним чином задокументовані, обґрунтовані, співрозмірними із складністю справи, такі відповідають критерію розумності та реальності.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 13 500 (тринадцять тисяч п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 10500 (десять тисяч п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 10500 (десять тисяч п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний см. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 07.05.2024.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал рішення міститься в матеріалах справи № 462/385/24. Рішення не набрало законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: Постигач О.Б.