Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/424/24

14 травня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючої судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» інтереси якої представляє адвокат Павленко Р.м. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог, посилаються на те, що 23 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , як водій транспортного засобу «Сіtrоеn С3» д.н.з. НОМЕР_2 , склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол).

Відповідно до о Європротоколу о 16:55 23 жовтня 2023 року за адресою: Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Мазепи, в автомобіля «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , відмовили гальма, наслідком чого стало зіткнення з автомобілем «Сіtrоеn С3» д.н.з. НОМЕР_2 .

Між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме транспортного засобу «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 , підтвердженням чому є поліс № АР-3362220 від 18.11.2022 (строк дії полісу з 19.11.2022 по 18.11.2023).

Власник транспортного засобу марки «Сіtrоеn С3» д.н.з. НОМЕР_2 (постраждав у вказаному ДТП 23 жовтня 2023 року) ОСОБА_2 23.10.2023 звернулася до страховика ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» із заявою про страхове відшкодування.

Згідно з страховим актом ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» № 3181/01/50/2023/1 від 19.12.2023 сума виплаченого страхового відшкодування ОСОБА_2 склала 12874,81 грн, що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «Приватбанк» № 13259 від 19.12.2023.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічно згідно з ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, яі виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збитку.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-права відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов:

38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнай транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Отже ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» має право подати регресний позов до ОСОБА_1 на підставі пункту г) підпункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язков страхування цивільно-правової відповідальності власників наземнії транспортних засобів» з вимогою сплати виплаченого страхового відшкодування у сумі 12874,81 грн.

Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

Стислий виклад позицій сторін:

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила письмова заява, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, та просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 12874,81 грн., а також судові витрати, які складаються із витрат на оплату судового збору в сумі 3028 грн., та витрат на оплату професійної правничої допомоги у сумі 8000 грн.

Відповідач в судовому засіданнні позовні вимоги не визнав, заперечив обставини, на які посилається позивач. Зазначив, що оскільки він сплачував страхові внески, тому обов`язок відшкодування повинен нести страховик, не погоджується із розміром витрат на правничу допомогу. Просить відмовити у позові.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.03.2024 провадження по даній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що 23 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , як водій транспортного засобу «Сіtrоеn С3» д.н.з. НОМЕР_2 , склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол).

Відповідно до Європротоколу о 16:55 23 жовтня 2023 року за адресою: Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Мазепи, у автомобіля «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 відмовили гальма, наслідком чого стало зіткнення з автомобілем «Сіtrоеn С3» д.н.з. НОМЕР_2 .

Вказані обставини відповідачем не оспорюється.

Між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме транспортного засобу «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 , підтвердженням чому є поліс № АР-3362220 від 18.11.2022 (строк дії полісу з 19.11.2022 по 18.11.2023) (а.с. 6).

Власник транспортного засобу марки «Сіtrоеn С3» д.н.з. НОМЕР_2 (потерпіла у ДТП 23.10.2023) ОСОБА_2 , 23.10.2023 звернулася до страховика ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» із заявою про страхове відшкодування (а.с. 7-11).

Відповідно до страхового акту ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» № 3181/01/50/2023/1 від 19.12.2023, сума виплаченого страхового відшкодування ОСОБА_2 склала 12874,81 грн., що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «Приватбанк» № 13259 від 19.12.2023 (а.с. 5).

Застосоване законодавство, мотиви з яких виходить суд та оцінка доводів:

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав і інтересів визначені у статті 16 ЦК України, і такий перелік не є вичерпним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Також перераховані конкретні способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Отже, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена в порядку, встановленому цим законом.

Відповідно до ст. 33.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.(європротокол).

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-права відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов:

38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Пункт 31.4.1. Правил дорожнього руху України забороняє експлуатацію транспортних засобів згідно із законодавством за таких умов: -порушено герметичність гідравлічного гальмового приводу; порушено герметичність пневматичного або пневмогідравлічного гальмового приводу, що спричиняє зменшення тиску повітря при непрацюючому двигуні більш як на 0,05 МПа (0,5 кГс/кв.см) за 15 хв. у разі приведення в дію органів керування

гальмовою системою; -не працює манометр пневматичного або пневмогідравлічного гальмового приводу.

Верховний Суд у постанові від 24.03.2021 у справі №523/3212/ (провадження № 61-12680св20) зробив такий правової висновок: «У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачені у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги регресу до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування

Судом встановлено, що безпосереднім наслідком дорожньо-транспортна пригода є невідповідность технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху зокрема -відмовили гальма, що підтверджується повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). Отже доводи відповідача про відсутність підстав для сплати ним страховику завданої шкоди в порядку регресу з огляду на встановлені бставини є безпідставними.

Враховуючи наведене ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» має право подати регресний позов до відповідача ОСОБА_1 на підставі пункту г підпункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язков страхування цивільно-правової відповідальності власників наземніх транспортних засобів» з вимогою сплати виплаченого страхове відшкодування у сумі 12874,81 грн., тому позовні вимоги є підставні та підлягають до задоволення в цій частині.

Висновки суду:

З огляду на викладене, з урахуванням вимог пп. «г» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону, ст. 1191 ЦК України, за відсутності доказів про протилежне, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу суму страхового відшкодування, сплачену на рахунок потерпілого, в розмірі 12874,81 грн.

Щодо стягнення судових витрат суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення часткове позову із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Крім того, статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19 постановлено висновок: що за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).

Такі ж висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом у постановах від 15.04.2020 у справі № 199/3939/18-ц, та від 09.06.2020 у справі № 466/9758/16-ц.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання професійної правничї допомоги від 15.11.2023, укладений між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон» та Адвокатським об`єднанням «Аспект», згідно якого в розділі 5. Гонорар містяться розміри винагороди, де вказано, що сума витрат на професійну правничу допомогу залежить від суми позову та складає фіксований гонорар: від 10 000 грн. до 20000 грн. сума позову 8000 грн. (п.5.3 (б)), та ордер серія АІ № 1551269 від 19.02.2024 адвокат Павленко Р.М.

Відповідач щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу заявляв.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 № 13-рп/2000, від 30.09.2009 № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.10.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно складність цієї справи, предмет спору з урахуванням ціни позову за майновими вимогами, задоволення судом позовних вимог, враховуючи, складання заяв по суті, відсутність судових засідань у цій справі; з огляду на приписи п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн 00 коп., що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 7 ЗУ «Про страхування», ст.ст. 6, 33, 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 4, 15, 19, 76, 81, 89, 133, 137, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» (, місцезнаходження: 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під`їзд) в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 12874 грн. 81 коп. (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири гривні вісімдесят одну копійку).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» (, місцезнаходження: 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під`їзд) 6028 грн. (шість тисяч двадцять вісім гривень) сплачених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕТАЛОН», , місцезнаходження: вул. Дегтярівська, буд. 33-Б, 2 під`їзд, м. Київ, 03057.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 23.05.2024.

Суддя Міськевич О.Я.