Справа № 172/716/24
Провадження № 2/172/294/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.08.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Лук`яненко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубовиківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_2 вказує, що з літа 2004 року позивачка оселилася у занедбаному на той час, будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . Вселяючись у вказаний будинок вона вважала його таким, що не має власника. З самого початку проживання у будинку позивачка намагалася отримати у власність вказане житло на законних підставах. Нею було встановлено, що будинок з господарськими спорудами належав ОСОБА_3 , яка померла у 2003 році. У подальшому пошуки спадкоємців виявилися безрезультатними. У будинку позивачка зареєструвалася 28.09.2005 року і проживає по цей час, вже більше 20-ти років, тому вважає себе такою, що добросовісно заволоділа нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом вказаного часу. За час проживання у будинку вона приєднала будинок до газопостачання у 2005 році, проводила оплату за користування газом, електроенергією, іншими комунальними послугами, здійснювала капітальний ремонт будинку, утримувала і користувалася присадибною ділянкою. Просить суд визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за вищевказаною адресою за набувальною давністю.

Ухвалою від 03.05.2024 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, без фіксування судового засідання технічними засобами, позовні вимоги підтримує, судові витрати просить залишити за позивачем.

Представник відповідача Рожкова І. надала суду заяву про розгляд справи у відсутність представника селищної ради, не заперечує проти позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

З листа КП «Новомосковське МБТІ» Дніпропетровської обласної ради від 25.04.2023 року вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 року зареєстровані за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 3957 від 29.11.2002 року.

Відповідно до акту від 24.02.2024 року, складеного депутатом Дубовиківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_4 у пристуності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 дійсно з 2004 року по цей час проживає по АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації старости Чаплинського старостиного округу від 21.03.2024 року ОСОБА_1 , 1944 року народження зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з технічним паспортом на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташовані за вищевказаною адресою, садиба складається із: житлового будинку А1, літньої кухні Б1, сараю В1, сараю Г1, вбиральні Е1, погрібу П1, огорожі № 1.

З наданих представником позивача доказів вбачається, що ОСОБА_1 здійснила приєднання будинку до газопроводу у 2006 році та у подальшому підписала типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

У постанові від 20 червня 2018 року № 172/318/16-ц Верховний Суд висловив правову позицію про те, що враховуючи зміст вимог статті 344 ЦК України, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно, позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, безтитульність, відкритість та безперервність володіння; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналіз наведених обставин в їх сукупності свідчить про те, що ОСОБА_1 протягом більше вісімнадцяти років володіє житловим будинком АДРЕСА_1 добросовісно, відкрито і безперервно.

Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328, 344 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 211, 247, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до Дубовиківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та складаються із: житлового будинку А1, літньої кухні Б1, сараю В1, сараю Г1, вбиральні Е1, погрібу П1, огорожі № 1 за набувальною давністю.

3. Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк