Справа № 286/5132/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Креденець О. А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Овруч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування за законом , -

В С Т А Н О В И В:

14.12.2023 ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , що проживає в АДРЕСА_2 рф, в якому просить усунути відповідача від права спадкування за законом після смерті його батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотивує тим, що разом із своїм покійним чоловіком ОСОБА_4 проживали в АДРЕСА_3 . Чоловік часто хворів, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер перебуваючи в Овруцькій ЦРЛ Житомирської області, постійно потребував стороннього догляду. Про хворобу вона сповістила відповідача, так як він більше 5 років не приїжджав до нього. За його життя вона доглядала за ним, готувала йому їжу, прибирала за ним, водила на прогулянку та подвір`я. Син покійного чоловіка знав про хворобу батька, він проживає в Росії та жодного разу не приїжджав до батька в Україну і не мав наміру надавати йому будь - якої матеріальної чи іншої допомоги. Лише після смерті ОСОБА_4 відповідач приїхав в Україну та подав заяву про прийняття спадщини. Факт прийняття спадщини відповідачем їй став відомий від приватного нотаріуса Овруцького районного нотаріального округу під час оформлення спадщини. З часу смерті ОСОБА_4 відповідач взагалі не з`являється в Україну і не приймає жодної участі в утриманні та розпорядженні спадковим майном, що порушує її законні права та інтереси.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Позивач пояснила, що одружилася з чоловіком після смерті його дружини у 1979 році. Чоловік її був військовим і направлений в м. Овруч для проходження служби. Куди вони і приїхали. Одержали квартиру на сім`ю, яка в той час складалася із ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_6 . Син чоловіка був одружений та проживав у Росії. Він ніколи не проживав в Україні, корінний росіянин. З часом чоловік захворів, лікувався в госпіталі. Вона писала ОСОБА_7 запрошення та телеграми, але відповіді не було. Не дивлячись на їх зусилля, хвороба перемогла і чоловік помер. Хоронила чоловіка в Гайсині Вінницької області, це було його бажання. В цьому їй допомагали сусіди, друзі. Матеріальними питаннями займався чоловік її дочки. ОСОБА_7 приїхав у ОСОБА_8 в день похорону. Фактично ніякої участі у похороні не приймав. Вона розказала ОСОБА_7 як буде розділена спадщина і він прислав заявку. Спадщина складається із декілька квадратних метрів жилої площі та 13000 грн. на депозиті в чоловіка. Пройшло більше 5,5 років, а ОСОБА_7 спадщину не оформив, податок не заплатив. На її пропозиції вирішити ці питання не погоджується, не хоче з нею розмовляти. Єдина умово ОСОБА_7 передати йому нагороди батька, ордени та медалі. Проконсультувавшись, їй сказали, що це контрабанда і він не провезе це, а їй потрібно буде пояснювати чому передала в Росію. Коли ОСОБА_7 зможе приїхати в Україну невідомо. Зараз їй 88 років, вона хворіє і потребує допомоги. Хоче продати квартиру і переїхати до дітей. Просить суд врахувати її ситуацію, а також ситуацію яка склалась з Росією і задовольнити її вимоги.

Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Встановлено, що 07 березня 1980 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 було укладено шлюб (а.с. 12).

ОСОБА_4 з 19.06.2018 по 29.06.2018 хворів та йому було встановлено діагноз: ОСОБА_10 непрохідність, а 30 червня 2018 року він помер (а.с.6, 13).

До дня своєї смерті ОСОБА_4 був зареєстрований в АДРЕСА_1 . З ним була зареєстрована ОСОБА_1 (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_4 , у приватного нотаріуса Овруцького районного нотаріального округу Кушнерчук О.М. заведена спадкова справа №96/2018. Із заявами про прийняття спадщини за законом звернулися син померлого, а відповідач у справі ОСОБА_3 , що проживає в АДРЕСА_2 , рф та дружина померлого, ОСОБА_1 , що проживає в АДРЕСА_3 . Із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом звернувся син померлого, ОСОБА_11 , що проживає в АДРЕСА_4 , рф. ОСОБА_1 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на: 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 та на 1/2 частину вкладів у банках (а.с.27-52).

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позбавлення особи права спадкувати це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача.

Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

При цьому відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 152/1023/21 від 01.18.2022.

У судовому засіданні 21.03.2024 року свідок ОСОБА_12 показала, що з позивачем є сусідами з 2002 року. у 2018 році помер ОСОБА_13 . Відповідача вона не бачила. Коли хворів чоловік ОСОБА_14 , їй допомагали сусіди. Позивач із синами її чоловіка були в гарних відносинах.

Свідок ОСОБА_15 показав, що на протязі 40 років знає ОСОБА_4 та його дружину. Позивач із чоловіком самостійно обробляли земельну ділянку без допомоги інших осіб. ОСОБА_16 про дітей багато не розповідав, казав, що діти проживають далеко і у них гарні відносини із позивачем. ОСОБА_7 бачив один раз у 1985 році. Відповідач був на похороні батька, але точно не пам`ятає, його похованням займалася позивач. ОСОБА_16 лежав в лікарні, тяжко захворів останні два тижні.

Свідок ОСОБА_17 показав, що ОСОБА_7 син ОСОБА_18 хоче мати спадок, але він його не заробив, тому що своїх синівських обов`язків не виконував. Він працював із ОСОБА_16 , возив його 9 років. ОСОБА_16 не дуже був задоволений своїми синами. Останній раз він бачив ОСОБА_7 десь у 1989-1990 році. Коли ОСОБА_16 хворів за ним доглядала позивач і була з ним до останньої хвилини, він помирав у неї на руках. На похорон ОСОБА_7 приїжджав, але допомоги від нього не було.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 76 ЦПК України).

Позивачем не надано доказів, що ОСОБА_4 перебував у безпорадному стані, потреби спадкодавця в наданні допомоги саме відповідачем, а також доказів того, що відповідач в свою чергу свідомо не виконував встановленого законом обов`язку щодо надання допомоги спадкодавцю, який перебував у безпорадному стані, що відповідно до статті 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.

Показання свідків не свідчать про доведення факту ухилення відповідача від утримання померлого та те, що він перебував у безпорадному стані і потребував сторонньої допомоги.

З огляду на викладене, суд не знаходить правових підстав для усунення відповідача ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті батька, ОСОБА_4 ..

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81,141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. ст. 1216, 1224 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч

Повний текст рішення складено 10 травня 2024 року