Справа № 390/1174/21
Номер провадження 2/404/2125/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

21 травня 2024 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє, як законний представник в інтересах своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 у серпні 2021 року звернувся до суду з позовом про усунення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 перешкоди у здійсненні права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_4 без надання іншого житлового приміщення та зобов`язання передати ОСОБА_1 , який діє, як законний представник в інтересах своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ключі від вхідних дверей квартири, та в подальшому не чинити перешкоди у здійсненні малолітніми дітьми права користування належним їм житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сторони мають спільних неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач зазначає, що на даний час діти проживають разом з ним за адресою: АДРЕСА_2 , та перебувають на його утриманні. Раніше діти проживали разом з матір`ю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене домоволодіння, згідно договору дарування квартири, посвідченого 26.10.2016 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Биковим С.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-737, належить по ? частці неповнолітнім дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В 2015 році відповідач вперше покинула дітей. З 27 липня 2015 року по 2017 рік включно діти проживали разом з позивачем. Потім, як зазначає позивач, між ним та відповідачем було досягнуто домовленості, що позивач дарує дітям квартиру, а відповідач проживає разом з дітьми в подарованому житлі та займається їх вихованням. Почавши проживати з дітьми у спірній квартирі, мати створила нестерпні умови для дітей, застосовувала фізичне насильство до них. Разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_5 постійно над дітьми знущались, ображали, завдавали фізичних та моральних страждань, налаштовували дітей проти батька. Мати агресивно поводилась з дітьми, часто застосовувала методи виховання, що руйнують дитячу психіку. ОСОБА_2 проживала разом з матір`ю до 15.04.2020 року, а син ОСОБА_3 - до 13.03.2021 року. Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області задоволено. Зобов`язано службових осіб Кропивницького відділу поліції внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_1 від 15.10.2020 року за фактом спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень неповнолітній доньці ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України. Наразі досудове розслідування триває. Крім того, 28.04.2021 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000089 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 126 Кримінального кодексу України за фактом завдання побоїв співмешканцем ОСОБА_4 неповнолітньому ОСОБА_3 . Зазначає, що діти проявляють високий рівень тривожності. Будь-які згадування про матір викликають у дітей плач та погіршення настрою, знервованість та напруженість. Висновками спеціаліста від 05 червня 2020 року та від 24 березня 2021 року встановлено наявність стресової ситуації, пов`язаної з проживанням в родині матері дітей - ОСОБА_4 є потужним дезадаптуючим фактором для дітей, що знижує відчуття її безпеки і захищеності, підвищення у дитини тривожності і порушення статево-рольової ідентифікації з матір`ю своєї статі. На період дослідження образ матері визиває негативні емоції, тривогу та страх фізичної та моральної агресії. Спеціалістом психологом рекомендовано зустрічі дітей з матір`ю лише в присутності батька. Така нестерпна поведінка відповідача призвела до того, що діти виявили бажання проживати виключно з батьком та не мають можливістю користуватись належним їм житловим приміщенням. Відповідач змінила замки від вхідних дверей у спірну квартиру, що належить дітям та категорично відмовляється надати ключі від житла. Через ці обставини діти не можуть отримати доступ до житла, користуватись особистим одягом, шкільним приладдям, іграшками, велосипедами та іншими необхідними особистими речами, що не відповідає інтересам дітей та порушує їх право на достатній життєвий рівень. Відповідач у квартирі проживає без реєстрації. Періодично у квартирі проживає співмешканець відповідача працівник поліції ОСОБА_5 . Згода на проживання в квартирі сторонніх осіб відповідачу не надавалась. Відповідач участі в утриманні житла не приймає. Комунальні послуги не сплачує. Неповнолітні діти є співвласниками спірної квартири. ОСОБА_4 мала право проживати у спірному житлі лише разом з дітьми. Квартира подарована позивачем дітям виключно з метою їх проживання. Через викладені обставини, як вказує позивач, він був змушений звернутись до Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради з заявою про вжиття заходів реагування до ОСОБА_4 та до Кіровоградського районного суду з позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітніх дітей.

Ухвалою судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2021 року на підставі пункту 1 частини першої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України позовні матеріали направлені до Кіровського районного суду міста Кіровограда (а.с.85-87).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 390/1174/21, номер провадження 2/404/2125/21 між суддями для її розгляду визначено суддю ОСОБА_6 .

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам встановленим статтями 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 , який діє, як законний представник в інтересах своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позову (а.с.99).

На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 січня 2022 року позивачем подано позовну заяву (вх. № 2178 від 20.01.2022 року) в новій редакції, яка відповідає вимогам статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (а.с.102-108).

У зв`язку з чим ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. На підставі частини третьої статті 53 Цивільного процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради (а.с.112).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 19 вересня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.181).

Позивач в підготовчому засіданні підтримав позовні та просив їх задовльнити. В судове засідання призначене на 21 травня 2024 року позивач не з`явився, представником позивача подано до суду заяву (вх. № 12307 від 21.03.2024 року) про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, та підтримання позовних вимог. Проти винесення заочного рішення суду не заперечують (а.с.211-213).

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання, повідомлена належним чином, (а.с. 225-226), про причини неявки суд не повідомила, клопотань, заяв, відзиву на позов не подавала.

Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідачу направлялась повістка про виклик до суду на адресу, зазначену в позовній заяві, а також відповідача про розгляд справи було повідомлено в порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 Цивільного процессуального кодексу України.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання (вх. № 22107 від 21.05.2024 року) про розгляд справи за його відсутності (а.с.229-231).

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням частини четвертої статті 223 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.

Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Згідно свідоцтва про народження (повторно) серії НОМЕР_1 від 28.10.2015 року виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області батьками ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про народження (повторно) серії НОМЕР_2 від 28.10.2015 року виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.11).

Отже, батьками дітей є ОСОБА_1 та відповідач- ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що спірна квартира дітям подарована батьком дітей, що підтверджується договором дарування квартири від 26 жовтня 2016 року посвідченого Держаним нотаріусом Кропивницької міської держаної нотаріальної контори № 1, зареєстрований в реєстрі за № 1-737, відповідно до якого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , подарував ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , від імені яких діє їх законний представник ОСОБА_4 , по ? частці кожному, квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12-13).

Право власності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 на вищевказане майно також підтверджується Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 71674509 від 28.10.2016 року (а.с.14-15).

Позивачем 25 червня 2021 року подано до Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради заяву про проведення перевірки та притягнення до відповідальності за умисне невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_4 щодо малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21-23).

Наразі діти проживаються разом з батьком і про це свідчать ухвала Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 травня 2021 року про скасування судового наказу у справі № 404/3584/20, провадження №2-н/404/245/20 від 26 червня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19-20), а також те, що Кіровоградським районним судом Кіровоградської області 26 липня 2021 року видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 часини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, починаючи стягнення з 05.07.2021 року та до досягнення ОСОБА_2 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а потім аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 08.04.2028 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.27).

Про невиконання батьківських обов`язків відповідачем свідчать звернення 18 серпня 2021 року ОСОБА_1 до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.33-38).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 29 жовтня 2020 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність службових осіб Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задоволено частково. Протягом 24 годин з часу отримання цієї ухвали зобов`язано уповноважених службових осіб Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 від 15.10.2020 року (ЄО № 54029) про вчинення кримінального правопорушення (а.с.40-41).

Зі змісту вищевказаної ухвали встановлено, що ОСОБА_1 15 жовтня 2020 року звернувся до Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо нанесення його дитині ОСОБА_2 тілесних ушкоджень її матір`ю ОСОБА_4 .

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0001927, 06 листопада 2020 року до чергової частини Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області надійшла ухвала Кіровського районного суду про внесення відомостей за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 (а.с. 39).

Згідно висновку спеціаліста від 26 жовтня 2020 року, щодо ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначено високу емоційну і фізичну прихильність дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , до батька ОСОБА_1 . Встановлено наявність стресової ситуації пов`язаної з проживанням в родині матері дитини - ОСОБА_4 є потужним дезадаптуючим фактором для дитини, що знижує відчуття її безпеки і захищеності, підвищення у дитини тривожності і порушення статево- рольової ідентифікації з матір`ю своєї статі. На період дослідження образ матері визиває негативні емоції, тривогу та страх фізичної та моральної агресії. Дитині рекомендовано проходження курсу індивідуальної терапії та курсу групової психокорекційної терапії. У разі ненадання своєчасної та адекватної допомоги дитині, усі приховані симптоми можуть перетворитись на сталі наслідки психологічної травми (а.с.49-56).

Висновком спеціаліста від 24 березня 2021 року визначено високу емоційну та фізичну прихильність дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 до батька - ОСОБА_1 . Встановлено наявність стресової ситуації пов`язаної з проживанням в родині матері дитини - ОСОБА_4 є потужним дезадаптуючим фактором для дитини, що знижує відчуття її безпеки і захищеності, підвищення у дитини тривожності і порушення статево-рольової ідентифікації з матір`ю своєї статі. На період дослідження образ матері визиває негативні емоції, тривогу та страх фізичної та моральної агресії. Рекомендовано проходження ОСОБА_3 проходження курсу індивідуальної терапії та курсу групової психокорекційної терапії. У разі ненадання своєчасної та адекватної допомоги дитині, усі приховані симптоми можуть перетворитись на сталі наслідки психологічної травми (а.с.60-66).

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2022 року визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.140-141).

Водночас, на даний час діти не можуть корстуватися належною їм квартирою. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0001668, 29.09.2021 року до Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області надійшла ухвала слідчого судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 21 вересня 2021 року справа № 405/5893/21 № провадження 1кс/405/27/46/21 про те що ОСОБА_7 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернувся зі скаргою про бездіяльність осіб Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. За фактом шахрайських дій ОСОБА_4 , яка шахрайським шляхом заволоділа квартирою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.153).

Статття 47 Конституція України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Згідно із частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Приписами частини першої статті 355 Цивільного кодексу України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до частини першої статті 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток є спільною сумісною власністю.

При цьому відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Висновком зробленим у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 року по справі №521/18161/15-ц, та пунктом 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист власності та інших речових прав», застосовуючи положення Цивільного кодексу України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 Цивільного кодексу України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, співвласника, у тому числі житлового приміщення або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї правової норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві» (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine).

Крім того, втручання у право заявника на повагу до його житла має бути не лише законним, але й «необхідним у демократичному суспільстві». Інакше кажучи, воно має відповідати «нагальній суспільній необхідності», зокрема бути співрозмірним із переслідуваною законною метою (рішення ЄСПЛ у справі «Зехентнер проти Австрії» (Zehentner v. Austria).

Концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві (рішення ЄСПЛ від 27 травня 2004 року у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства» (Connors v. the United Kingdom).

Відповідно до статтей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виселення особи з житла без надання іншого житлового приміщення можливе за умови, що таке втручання у право особи на повагу до приватного життя та права на житло, передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві.

Навіть якщо законне право на зайняття житлового приміщення припинене, особа вправі мати можливість, щоб її виселення було оцінене судом на предмет пропорційності у світлі відповідних принципів статті 8 Конвенції.

Має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 569/4373/16-ц (провадження № 14-298цс19) зауважила, що при вирішенні справи про виселення особи чи визнання її такою, що втратила право користування, що по суті буде мати наслідком виселення, суд повинен у кожній конкретній справі провести оцінку на предмет того, чи є втручання у право особи на повагу до його житла не лише законним, але й необхідним, відповідає нагальній необхідності та є співмірним із переслідуваною законною метою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Дослідившив матеріали справи судом встановлено, ОСОБА_8 чинняться перешкоди своїм неповнолітнім дітям ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у користування майном, що належить останнім на праві власності.

І відповідачем даний факт не спростовано. Останньою не надано до суду жодного доказу підтвердження того, що відповідач жодним чином не вчиняє будь-яких перешкод позивачу, який діє в інтресах своїх неповнолітніх дітей у доступі до помешкання, як і не надано до суду відзиву на позов, з обгрунтованою позицією спростування обставин викладених в позові.

Суд зазначає, що інтереси позивача, як власника житла, перевищують інтереси відповідача, оскільки власник зазнає неправомірного втручання у мирне володіння своїм майном, натомість відповідач, продовжує користуватися чужим майном без законних на те підстав.

Крім того, суд враховує і той факт, що відповідач має зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: АДРЕСА_3 , що підтверджується відомостями наданими відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області (а.с.95).

Враховуючі вищевикладене, оскільки позивачем доведено вчинення з боку відповідача перешкод своїм неповнолітнім дітям у вільному доступі та користуванні їхньої власністю, що в свою чергу відповідачем не спростовано, а відтак позовні вимоги є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, проте частково, оскільки позовна вимога про зобов`язання ОСОБА_4 в подальшому не чинити перешкоди у здійсненні неповнолітніми ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , права користування належним їм житловим приміщенням не може бути задоволена з огляду на таке.

Частиною першою-другою статті 5 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто, суд вважає, що подальші перешкоди є припущенням, а відтак в цій чатині позовних вимог відмовляє.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статями 16, 321, 355, 368, 391 Цивільного кодексу України, статтями 4, 7, 10, 11, 76-81, 141, 263-265, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , який діє, як законний представник в інтересах своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права користування житловим приміщенням,- задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 перешкоди у здійсненні права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_4 без надання іншого житлового приміщення.

Зобов`язати ОСОБА_4 передати ОСОБА_1 , який діє, як законний представник в інтересах своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ключі від вхідних дверей квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; місце реєстрації: АДРЕСА_4 ; місце проживання: АДРЕСА_5 ; який діє, як законний представник в інтересах своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_5 ), до ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_6 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_6 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, місцезнаходження: 25006, місто Кропивницький, вулиця Велика Перспективна, будинок № 41.

Повний текст рішення суду складено 29.05.2024 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда