Справа № 2-н-68/09
Номер провадження 2-і/504/179/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Вінської Н.В.,

секретаря судового засідання Коцар А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву по цивільній справі №2-н-68/2009 за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», боржник: ОСОБА_1 про видачу дублікату судового наказу та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення по цивільній справі №2-н-68/2009, -

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2024 року до суду надійшла заява представника АТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» Гортолум В. про видачу дублікату судового наказу та поновлення строку пред`явлення до виконання судового наказу № 2-н-68/2009 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління AT «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором № 3079-н від 18 грудня 2007 року в сумі 13 799,18 грн та судових витрат у загальному розмірі 84,00 грн;

В обґрунтування заяви представник зазначає, що 15.01.2009 року Комінтернівським районним судом Одеської області було видано судовий наказ № 2-н-68/2009 щодо стягнення зі ОСОБА_1 на користь AT «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором № 3079-н від 18 грудня 2007 року в сумі 13 799,18 грн та судових витрат у загальному розмірі 84,00 грн. Судовий наказ вступив в законну силу 03.02.2009.

Зокрема, судовий наказ № 2-н-68/2009 виданий 03.02.2009 року щодо боржника ОСОБА_1 був пред`явлений разом із заявою про відкриття виконавчого провадження № 114 від 14.02.2013 до Суворовського відділу державної виконавчої службі Одеського міського управління юстиції (далі - Відділ).

Проте, 01.03.2013 державним виконавцем першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження, у зв`язку з пропуском строку пред`явлення документа до виконання.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.03.2015 у справі № 2-Н-68/09 поновлено строк для пред`явлення до виконання судового наказу № 2-н-68/09 щодо стягнення зі ОСОБА_1 на користь AT «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 13 799,18 грн та судових витрат у загальному розмірі 84,00 грн.

У подальшому судовий наказ №2-н-68/2009 був пред`явлений до виконання до Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції м. Одеса (далі - Відділ).

Після направлення заяви про відкриття виконавчого провадження будь-яка кореспонденція від Відділу на адресу Банку не надходила.

У зв`язку з чим, 15.09.2015 на адресу Відділу був направлений запит за вих. № 28/01-3/17200 про хід виконавчого провадження щодо судового наказу № 2-н-68/2009.

Жодної відповіді на вказаний запит на адресу Банку не надходило.

14.06.2017 Банком на адресу Відділу був направлений повторний аналогічний запит за вих. № 113.20-13/3079-н/9812, однак жодної відповіді до Банку не надходило.

02.10.2023 Банком на адресу Відділу був направлений запит за вих. № 55/5-06/63091/2023 щодо надання інформації про місцезнаходження виконавчого документа № 2-н-68/2009 виданого 03.02.2009.

Жодної відповіді на вказаний запит на адресу Банку не надходило.

У зв`язку з чим, 15.01.2024 на ім`я начальника управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бондарева І.В. був надісланий запит за вих. № 55/5.6-04/5083/2024 про місцезнаходження виконавчого документа № 2-н-68/2009.

26.02.2024 року на адресу Банку надійшла відповідь на запит, за підписом начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бондарева І.В. згідно якої, 01.03.2013 державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження». Також, зазначено про те, що згідно інформації відділу, на запит від 02.10.2023 надано відповідь 06.11.2023 за вих. № 130709, яку було направлено на адресу заявника простою кореспонденцією.

У зв`язку з чим представник заявника звернувся до суду з даною заявою.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Отже, відповідно до змісту заяви, на теперішній час сплив строк пред`явлення судового наказу, а отже, до матеріалів заяви повинні бути долучені належні та допустимі докази поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, стягувачем, в свою чергу, не надано доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних та непереборних обставин пропуску вказаного строку.

Вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого документа суду необхідно встановити чи звернувся заявник про видачу дублікату виконавчого документа в межах строку пред`явлення останнього до виконання, у разі пропуску такого строку чи звертався заявник із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання одночасно із заявою про видачу дубліката.

Оскільки строк звернення до суду із вимогою про видачу дубліката виконавчого документа законом не визначено, доцільність такого звернення зберігається лише в межах строків, встановлених для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки після їх спливу виконавче провадження не може бути відкрите.

Відтак, єдиною підставою для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є поважність причин пропуску строку, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та наявність необхідних доказів, щодо підтвердження факту втрати виконавчих документів.

Звернувшись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заявник у своїй заяві не надав суду жодного належного та достатнього доказу втрати оригіналу виконавчого документа, не в повній мірі виклав обставини та не надав ніяких посилань на докази, як саме був втрачений виконавчий лист, тобто заява подана без доказів на підтвердження втрати виконавчого листа.

Представник заявника в судове засідання не з`явився надавши до суду заяву про проведення судового засідання без його участі.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, поданої заяви, оцінивши у сукупності усі надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Конституцією України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України (ст. 124 ч. 5 в редакції, що була чинною до 30.09.2016). Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, яка є чинною з 30.09.2016, судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Аналогічні положення щодо обов`язковості виконання на всій території України судового рішення, що набрало законної сили, встановлені й частиною 1 статті 14 ЦПК України, а частина 2 цієї статті містить правило, відповідно до якого невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (у редакції на час ухвалення судом рішення про стягнення боргу), що відповідає положенням ст. 18 редакції цього Кодексу, чинної з 15.12.2017.

Особа, на користь якої судом ухвалено рішення, управі вимагати його виконання. Рішення суду, що набрало законної сили, за заявою особи, на користь якої воно ухвалено, звертається до виконання (ст. 368 і ст. 431 ЦПК України відповідних редакцій ЦПК України). Реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, що підтверджується і висловленою Європейським судом з прав людини правовою позицією у «пілотному» рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15.10.2009 (заява № 40450/04) і в багатьох інших справах як щодо України, так і щодо інших країн.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), сукупністю дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законами України та іншими нормативно-правовими актами, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону № 606-XIV, ст. 1 Закону № 1404-VIII).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і законом (ст. 11 ч.ч. 1, 2 Закону № 606-XIV, ст. 18 ч.ч 1, 2 Закону № 1404-VIII, інші норми законодавства).

ЦПК України в редакції, яка була чинною до 15.12.2017, передбачав, що замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача видати його дублікат (ст. 370 ч. 1).

Відповідно до норм ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (п. 17.4. Розділу ХІІІ «Перехідні положення»).

Якщо стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, він має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду (ст. 24 ч. 2 Закону № 606-XIV, ст. 12 ч. 6 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено; заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається: до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання (ст. 371 ч.ч. 1, 2 ЦПК України в редакції, чинній до 15.12.2017); до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст. 433 ч.ч. 1, 2 ЦПК України, чинної з 15.12.2017).

Із наданих суду доказів можливо дійти висновку, що АТ «Ощадбанк» було позбавлене можливості повторно пред`явити судовий наказ, оригінал якого не було отримано банком після направлення його на виконання 2015 року.

Факти невиконання держвиконавцем, органом ДВС вимог закону щодо порядку надсилання стягувачу постанови про повернення виконавчого документа та оригіналу вказаного документа, відсутності доказів такого надсилання і, відповідно, доказів одержання документів стягувачем, встановлені та не спростовані. При цьому заявник звертався до огранів ДВС із запитами, щодо стану виконання рішення суду.

При цьому стягувач АТ «Ощадбанк» в праві обґрунтовано покладатися на належне виконання держвиконавцем, органом ДВС своїх обов`язків у процедурі виконання рішення суду та мав правомірні очікування на вжиття належних дій уповноважених державою на примусове виконання рішення посадових осіб і не повинен нести тягар відповідальності та зазнавати інших негативних наслідків за бездіяльність цих посадових осіб і державних органів, за неналежне виконання ними своїх обов`язків.

Наведені вище обставини є достатніми для задоволення заяви АТ «Ощадбанк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, позаяк банк об`єктивно, з незалежних від нього причин був позбавлений можливості повторно пред`явити виконавчий документ до виконання в межах установленого законом строку.

Дублікат виконавчого документа за наявності та доведеності для того підстав може бути виданий, якщо відповідна заява подана до суду до спливу строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Подання такої заяви після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, унеможливлює видачу дубліката виконавчого документа. Водночас із урахуванням конкретних обставин для видачі дубліката виконавчого документа можуть виникнути підстави, якщо за відповідною заявою вирішується й питання про поновлення строку пред`явлення цього документа до виконання.

Верховний Суд у постанові від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 висловив правову позицію, відповідно до якої якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку (п. 47). Така правова позиція відображена і в інших рішеннях суду касаційної інстанції.

З урахуванням викладеного та відсутністю правових доказів про повне виконання судового наказу, суд вважає обґрунтованим подання про видачу дубліката судового наказу.

За таких обставин, заява про видачу дубліката судового наказу підлягає задоволенню.

Згідно підпункту 17.4 пункту 17 перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк про видачу дублікату судового наказу та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення задовольнити.

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання судового наказу № 2-н-68/2009 про стягнення зі ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління AT «Ощадбанк» (вул. Базарна, 17, м. Одеса, 65014, ) заборгованості за кредитним договором № 3079-н від 18 грудня 2007 року в сумі 13 799,18 грн та судових витрат у загальному розмірі 84,00 грн;

Видати дублікат судового наказу № 2-н-68/2009 про стягнення зі ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління AT «Ощадбанк» (вул. Базарна, 17, м. Одеса, 65014, ) заборгованості за кредитним договором №3079-н від 18 грудня 2007 року в сумі 13 799,18 грн та судових витрат у загальному розмірі 84,00 грн.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Вінська Н. В.