Справа №199/2266/21
Провадження № 2/932/1157/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі Нєгіної В.Р.

за участі

позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, треті особи - Управління виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, Акціонерне товариство «Українська залізниця» про встановлення факту нещасного випадку на виробництві та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 у якій позивач просив суд:

-встановити факт нещасного випадку на виробництві, який мав місце 24.09.2001 з ОСОБА_1 , який станом на 24.09.2001 працював на посаді вантажника-експедитора Дніпропетровського локомотивного депо Придніпровської залізниці та визнати нещасний випадок, який мав місце 24.09.2001 з ОСОБА_1 , таким, що пов`язаний з виробництвом;

-зобов`язати Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, призначити комісію та провести спеціальне розслідування нещасного випадку, який мав місце 24.09.2001 з ОСОБА_1 , під час виконання трудових обов`язків вантажника-експедитора Дніпропетровського локомотивного депо Придніпровської залізниці та за результатами спеціального розслідування нещасного випадку, який мав місце 24.09.2001 з ОСОБА_1 , скласти акт форми Н-1 про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що з листопада 1999 року він працював у Дніпропетровському локомотивному депо Придніпровської залізниці, правонаступником якої є АТ «Українська залізниця», на посаді вантажника-експедитора (з 01.06.2000).

24.09.2001, під час виконання трудових обов`язків, стався зсув листів металу, які разом з конструкцією, яка їх тримала, впали на ногу ОСОБА_1 , у зв`язку з чим останнього було госпіталізовано до лікарні, а в подальшому, було виконано операцію «резекція правового загального малогомілкового нерва (2,5 см)». Вказана травма стала причиною встановлення третьої групи інвалідності на період з 06.02.2002 до березня 2003.

З огляду на те, що ОСОБА_1 вважав, що отримана ним травма є незначним пошкодженням та швидко загоїться й враховуючи необізнаність щодо можливості настання відповідних наслідків у зв`язку з отриманням такої травми, останній не повідомив про нещасний випадок керівництву підприємства.

Враховуючи вищезазначене та виходячи з того, що і самими представниками роботодавця, які були обізнані про подію, що мала місце 24.09.2001, не було вчинено дій щодо утворення відповідної комісії й не проведено службове розслідування нещасного випадку та з огляду на те, що зазначені у медичній документації від 2001 року дані щодо обставин отримання травми не відповідають дійсності, позивач, з метою подальшого вирішення питання про отримання відшкодування шкоди пов`язаної з ушкодженням здоров`я на виробництві, вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом.

Відповідачем Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області надано відзив, доводи викладені в якому зводяться до незгоди з заявленими вимогами. Так, останнім зазначено, що дана справа в частині зобов`язання призначити комісію підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду. Також вказано, що відповідно до Положення про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ від 21.08.2001 №1094, що діяло станом на вересень 2001 року, про кожний нещасний випадок свідок, працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу уповноважену особу підприємства. З огляду на те, що позивачем не було вчинено дій щодо повідомлення керівництва підприємства у настанні нещасного випадку у 2001 році, а також до 2020 року не було вчинено дій щодо повідомлення (звернення) до ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, у останнього відсутні повноваження щодо здійснення перевірки обставин настання нещасного випадку оскільки відповідно до Порядку затвердженого постановою КМУ №337 строк давності для розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) на виробництві становить три роки з дня їх настання. Також вказано про те, що обставини випадку на виробництві про які зазначає позивач у позові не свідчать про можливість застосування п.23 Положення №1094 щодо відсутності обмежень у терміні настання таких подій для призначення комісії.

Позивачем надано відповідь на відзив в якому зазначено, що подія, яка мала місце у вересні 2001 року стала передумовою для його подального відсторонення від роботи, про що вказує висновок лікарсько-експертної комісії зазначений в картці працівника від 18.06.2021, що в свою чергу є підставою для проведення перевірки обставин настання нещасного випадку за механізмом встановленим п.14 Порядку затвердженого Постановою КМУ №337.

Відповідачем - Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, надано заперечення на відповідь на відзив в якому зазначено, що посилання позивача на Порядок затверджений Постановою КМУ №337 є не доречним, оскільки випадок про який зазначає позивач мав місце у 2001 році, а Порядок затверджений Постановою КМУ №337 має свою дію з 2019 року (тобто до подій які відбувалися після 17.04.2019), у зв`язку з чим до спірних правовідносин повинен застосовуватись Порядок затверджений Постановою КМУ №1094 від 21.08.2001, що виключає можливість утворення органом Держпраці комісії за наявних обставин. Також, 01.08.2023, до суду надійшла заява представника відповідача про застосування строку позовної давності.

Третьою особою АТ «Українська залізниця» надано письмові пояснення. Доводи викладені в яких зводяться до незгоди з заявленими вимогами. Так, останнім зазначено, що інформація щодо факту нещасного випадку, що викладені в позовній заяві, в АТ «Українська залізниця» відсутні. Також вказано, що позивач у період з 2004 року до 2007 року включно проходив медичні огляди за результатами яких був придатний до виконання роботи слюсара з ремонту рухомого складу. Крім того, акцентовано увагу, що висновок лікарсько-експертної комісії Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті про непридатність ОСОБА_1 до роботи за професією слюсар з ремонту рухомого складу складено 18.06.2020, а події настання нещасного випадку на які посилається позивач мали місце у вересні 2001 року.

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Якименко Л.Г. від 01.04.2021 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 передано на розгляд до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.05.2021 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.09.2021, за клопотанням позивача викликано свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.09.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.06.2023, залучено до участі у справі, як правонаступника відповідача Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.06.2023, залучено до участі у справі, як правонаступника третьої особи відокремленого структурного підрозділу «Дніпропетровське локомотивне депо» державного підприємства «Придніпровська залізниця», Акціонерне товариство «Українська залізниця».

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.03.2024, застосовано до свідка ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 захід процесуального примусу у виді примусового приводу у судове засідання.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.05.2024, застосовано до свідка ОСОБА_4 захід процесуального примусу у виді примусового приводу у судове засідання.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.06.2024, застосовано до свідка ОСОБА_4 захід процесуального примусу у виді примусового приводу у судове засідання

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та надав пояснення аналогічні викладеним у позові й відповіді на відзив.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні представник третьої особи АТ «Українська залізниця» - Богліп Ю.В. заперечувала щодо позовних вимог, надала пояснення аналогічні викладеним письмово.

У судове засідання представник третьої особи - Управління виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що вона працювала з ОСОБА_1 та їй відомо про те, що металеві листи впали на ногу ОСОБА_1 , однак вона не була безпосереднім свідком події. Також їй відомо, що за даним фактом викликали швидку.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення сторін та допитавши свідка, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 виданої на ім`я ОСОБА_1 , останній 24.11.1999 прийнятий слюсарем ремонтником у Дніпропетровськек локомотивне депо Придніпровської залізниці та 01.06.2000 переведений на посаду вантажника-експедитора в комору депо на якій рахувався до 18.08.2003.

Згідно копії спеціальної статистичної карти вибулого зі стаціонару №2 наданої ст.Дніпропетровськ Дорожня клінічна лікарня, ОСОБА_1 поступив до лікарні 24.09.2001 з переломом правої голені. Обгрунтування діагнозу «травма по пути с работы 24.09.2001. Ударился ногой о металлический уголок. Самостоятельно обратился в больницу».

Згідно копії виписного епікризу складеного працівником лікарні №9 м.Запоріжжя ОСОБА_5 вказано, що ОСОБА_1 було отриманого травму на виробництві, за 1/5 місяця до надходження на лікування внаслідок падіння листового металу на ногу.

Відповідно до акту огляду МСЕК №175 від 16.01.2002 (дата початку огляду), ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності на строк до березня 2003 року. Час настання інвалідності 2002 рік. Клініко-трудовий анамнез: 24.09.2001 «ударился ногой, получил ушибленную рану». Ступінь втрати професійної працездатності 8%.

Згідно копії акту огляду у МСЕК №258 від 22.04.2005 (дата початку огляду), проведеного ОСОБА_1 , у графі «клініко-трудовий анамнез» зазначено «бытовая травма в 2001 году».

Відповідно до копії акту огляду у МСЕК №363 від 31.01.2005 (дата початку огляду), проведеного ОСОБА_1 , у графі «клініко-трудовий анамнез» зазначено «бытовая травма в 2001 году».

Відповідно до копії акту огляду МСЕК №960 від 06.08.2020, група інвалідності не встановлена

Згідно копії акту огляду МСЕК №2007 від 10.09.2020, група інвалідності не встановлена.

Відповідно до копій направлень від 2004 р., 2006 р., 2007 р. та відповідних медичних висновків, ОСОБА_1 є придатним для виконання обов`язків слюсаря по ремонту рухомого складу.

Відповідно до копії листа Т.в.о начальника Управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Воловицького В. від 07.08.2020, фахівці управління не мають повноважень для перевірки обставин настання нещасного випадку, який зі слів ОСОБА_1 стався при виконанні робіт 24.09.2001 на території локомотивного депо ТЧ-8, у зв`язку з минуванням строку давності для розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) на виробництві встановлених п.9 Порядку затвердженого постановою КМУ №337 від 17.04.2019.

Згідно ч.ч.1-2 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, крім випадків укладення між працівником та власником або уповноваженим ним органом трудового договору про дистанційну роботу.

У ч.ч.1-2 ст.13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю працівника або настала його смерть.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Згідно ст.171 КЗпП України роботодавець повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Статтею 22 Закону України «Про охорону праці» також установлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням із всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене в судовому порядку.

Отже, обов`язок провести розслідування нещасного випадку та оформити відповідні документи покладено на роботодавця, а в разі його відмови таке питання вирішується посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці.

Процедура проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві врегульована Постановою КМУ від 17.04.2019 р. № 337 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві» ( далі - Порядок № 337).

Пунктом 12 Порядку № 337 визначено, що на підприємстві (в установі, організації) утворюється комісія з розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), що не підлягають спеціальному розслідуванню (далі - комісія). Комісія утворюється наказом роботодавця не пізніше наступного робочого дня після отримання інформації про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) від безпосереднього керівника робіт, повідомлення від закладу охорони здоров`я, заяви потерпілого, членів його сім`ї чи уповноваженої ним особи.

Окрім того, пунктом 29 вказаного Порядку визначено, що факт настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) на виробництві може бути встановлено в судовому порядку. Якщо такий факт встановлено в судовому порядку і нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) не підлягають спеціальному розслідуванню, розслідування організовує підприємство (установа, організація), де сталися такі випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), або його правонаступник у разі реорганізації цього підприємства (установи, організації).

Пунктом 33 Порядку № 337 передбачено, що комісія (спеціальна комісія) зобов`язана:

- провести засідання комісії (спеціальної комісії) з розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), на якому розглянути інформацію про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), розподілити функції між членами комісії, провести зустріч з потерпілим (членами його сім`ї чи уповноваженою ними особою) та скласти протоколи засідання комісії згідно з додатком 4;

- обстежити місце, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія, та скласти відповідний протокол згідно з додатком 5, розробити ескіз місця, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія, згідно з додатком 6 і провести фотографування місця настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), аварії (у разі потреби та можливості); одержати письмові пояснення від роботодавця та його представників, посадових осіб, працівників підприємства (установи, організації), потерпілого (якщо це можливо) згідно з додатком 7, опитати осіб - свідків нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та осіб, причетних до них, згідно з додатком 8;

- вивчити наявні на підприємстві документи та матеріали стосовно нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та у разі потреби надіслати запити до відповідних закладів охорони здоров`я для отримання медичних висновків щодо зв`язку нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) з впливом на потерпілого небезпечних (шкідливих) виробничих факторів та/або факторів важкості та напруженості трудового процесу;

- визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устатковання, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устатковання, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, згідно з додатком 9;

- визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;

- визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи тощо для встановлення причин настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння);

- з`ясувати обставини та причини настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння);

- визначити, пов`язані чи не пов`язані нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) з виробництвом;

- установити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці;

- розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам та/або гострим професійним захворюванням (отруєнням), у тому числі пропозиції щодо внесення змін до нормативно-правових актів з охорони праці;

- скласти акти за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення) згідно з додатком 11 у кількості, визначеній рішенням комісії (спеціальної комісії); у разі настання групових нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) скласти акти за формою Н-1 на кожного потерпілого;

- розглянути та підписати примірники актів за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення), а у разі незгоди члена комісії (спеціальної комісії) із змістом розділів 5, 6, 8, 9 такого акта - обов`язково підписати ці акти з відміткою про наявність окремої думки, яка викладається членом комісії письмово, в якій він обґрунтовано викладає пропозиції до змісту розділів 5, 6, 8, 9 акта (окрема думка додається до цих актів та є їх невід`ємною частиною);

- передати не пізніше наступного робочого дня після підписання актів за формою Н-1 матеріали розслідування та примірники таких актів керівнику підприємства (установи, організації) або органу, що утворив комісію (спеціальну комісію), для їх розгляду та затвердження;

- дотримуватися вимог законодавства про інформацію щодо захисту персональних даних потерпілих та інших осіб, які зібрані в межах повноважень комісії (спеціальної комісії) під час проведення розслідування та задокументовані в акті за формою Н-1.

Згідно з пунктом 34 Порядку № 337 рішення щодо визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом приймається комісією (спеціальною комісією) шляхом голосування простою більшістю голосів. У разі рівної кількості голосів членів комісії (спеціальної комісії) голос голови комісії (спеціальної комісії) є вирішальним.

Відповідно до пункту 52 Порядку № 337 обставинами, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, серед інших, є також:

- перебування потерпілого на робочому місці, на території підприємства (установи, організації) або в іншому місці під час виконання трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття на підприємство (в установу, організацію) до відбуття з нього, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства (установи, організації), у тому числі в робочий і надурочний час;

- підготовка до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування працівника з цією метою по території підприємства (установи, організації) перед початком роботи та після її закінчення;

- раптове погіршення стану здоров`я потерпілого, одержання травм або його смерть під час виконання трудових (посадових) обов`язків внаслідок впливу шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або у разі, коли потерпілий не пройшов обов`язкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку;

Пунктом 53 Порядку № 337 визначено, що нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються не пов`язаними з виробництвом у разі вчинення потерпілим кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами; смерті працівника від загального захворювання або самогубства, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження.

Відповідно до пункту 58 Порядку № 337 протягом трьох років з дати отримання акта за формою Н-1 потерпілий, член його сім`ї чи уповноважена ними особа або органи, установи та організації, представники яких брали участь у розслідуванні нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), мають право звернутися до роботодавця, Держпраці або її територіального органу щодо призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) у зв`язку з незгодою з обставинами та причинами настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та/або з висновком комісії, які викладені в акті за формою Н-1. За наявності документів, що можуть суттєво вплинути на висновки комісії (спеціальної комісії), роботодавцем, Держпраці або її територіальним органом (або юридичною особою, яка утворювала комісію, та її органом управління) вживаються заходи до призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння). Голова Держпраці або керівник її територіального органу у разі невиконання спеціальною комісією визначених цим Порядком обов`язків має право призначити повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, притягти до відповідальності посадових осіб територіального органу Держпраці та підприємства (установи, організації), які допустили порушення вимог цього Порядку. Повторне розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) проводиться комісією (спеціальною комісією) в іншому складі (із заміною всіх членів комісії). Висновки повторного спеціального розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) можуть бути оскаржені лише у судовому порядку.

Зазначені положення Порядку дають підстави дійти висновку, що до виключної компетенції комісії (спеціальної комісії) по розслідуванню нещасного випадку належать повноваження з визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, і такий факт не може бути визнаний таким у судовому порядку. Саме комісія (спеціальна комісія) встановлює факт пов`язаності чи непов`язаності нещасного випадку з виробництвом.

Рішення комісії (спеціальної комісії) та відповідний акт можуть бути оскаржені до суду. У цьому випадку суд має встановити наявність або відсутність порушень при їх складанні, у тому числі й перевірити обґрунтованість визнання комісією нещасного випадку таким, що пов`язаний / не пов`язаний з виробництвом, і відповідно до цього ухвалити рішення.

Суд не уповноважений встановлювати або вважати доведеним факт пов`язаності чи не пов`язаності нещасного випадку з виробництвом.

Аналогічна позиція висловлена у постанові ВС/ВП від 22.05.2024 прийнятій за результатами розгляду справи № 227/2301/21.

З огляду на вищевикладене заявлена вимога щодо встановлення факту нещасного випадку на виробництві, який мав місце 24.09.2001 року з ОСОБА_1 не підлягає задоволенню виходячи з того, що: 1) суд не наділений повноваженнями на встановлення таких фактів; 2) позивачем не заявлено клопотання щодо залучення до участі у справі в якості співвідповідача підприємства (установу, організацію) оскільки обставини на які посилається позивач не свідчать про настання саме гострого професійного захворювання (отруєння) у зв`язку з чим єдиним відповідачем не може бути Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці.

Крім вказаного судом враховано пояснення свідка у судовому засіданні та відомості зазначені в медичних документах, які в своїй сукупності, та з огляду на значний проміжок часу (майже 20 років), не містять відомостей, які б підтверджували доводи позивача щодо обставин подій, що мали місце 24.09.2001.

Як вже було зазначено вище, процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначено в Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 17.04.2019 року № 337.

Згідно із пунктом 9 Порядку, розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу. Строк давності для розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) на виробництві становить три роки з дня їх настання. У разі встановлення факту нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) рішенням суду розслідування проводиться незалежно від дати їх настання.

З огляду на вищевикладене, позовна вимога про зобов`язання призначити та провести спеціальне розслідування за результатами якого скласти акт форми Н-1 про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом не підлягає задоволенню, оскільки з дня обставин про які зазначає позивач, що мали місце у вересні 2001 року, станом на 2020 рік, минув строк визначений п.9 вказаного Порядку, що по своїй суті унеможливлює досягнення результату та мети проведення таких розслідувань.

Посилання позивача на Порядок затверджений Постановою КМУ №1094, не заслуговує на увагу, оскільки вказаний Порядок втратив чинність, тому Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці не може керуватись цим порядком.

Посилання позивача на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 ухваленого у справі №160/4907/21, як на таке, що має преюдиційне значення для даної справи, не приймається судом оскільки предметом розгляду у справі №160/4907/21 не було доведеність/недоведеність обставин подій які мали місце у вересні 2001 року (відповідно висновку викладеного у постанові ВС/КАС від 16.12.2020 прийнятої у справі № 520/2486/19, якщо суд дійде висновку про те, що обставини в справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, що розглядає справу).

З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, треті особи - Управління виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, Акціонерне товариство «Українська залізниця» про встановлення факту нещасного випадку на виробництві та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 02.08.2024 року.

Суддя В.В. Куцевол

25 липня 2024 року