Провадження № 2-н/344/884/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

29 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Антоняк Т.М., вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява про видачу судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 .

Ознайомившись з матеріалами заяви про видачу судового наказу, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Так, у поданій заяві заявник зазначає, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і заборгованість за спожиту електричну енергію виникла саме за цією адресою.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом було направлено запит щодо доступу до персональних даних з Єдиного державного демографічного реєстру стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповіддю за № 613188 від 29.05.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру повідомлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявником до заяви долучено копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.02.2020, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, такий витяг сформовано станом на 07.02.2020 року та не є доказом того, що станом на момент подачі заяви про видачу судового наказу 28.05.2024 ОСОБА_1 є власником вищевказаної квартири.

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Відповідно до п. 10 вищевказаної Постанови норми ЦПК України не передбачають можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, із заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається виникнення права грошової вимоги на заявлені до стягнення суми заборгованості, а тому у видачі судового наказу належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Виходячи з наведеного, вважаю, що необхідно відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 164, ч. 9 ст. 165 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Антоняк Т.М.