УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 495/3891/24

Номер провадження 2/495/2603/2024

03 травня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до Малого колективного підприємства «Мрія-2», треті особи ОСОБА_2 , Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_3 , про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння,

встановила:

30.04.2024 ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області даний позов, в якому просить витребувати з незаконного володіння відповідача МКП «Мрія-2» частину магазину змішаної торгівлі, загальною площею 1171,7кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Перед відкриттям провадження у справі, суддя з`ясовує чи подано позовну заяву із додержанням вимог, викладених у статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 175, 177 ЦПК, та місить такі недоліки.

1. Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Предметом заявленого позову є витребування з чужого незаконного володіння майна - частини магазину змішаної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

У порушення пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позивачем у позовній заяві не зазначено ціну позову. До позовної заяви не додано документів, що містять висновки про вартість майна.

2. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (частина четверта статті 177 ЦПК України).

Позивач до позовної заяви не додала доказів про сплату судового збору.

2.1. Разом із позовною заявою позивач подала заяву про відстрочення салати судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі. Заява мотивована тим, що розмір судового збору (13 420 грн) є значним, а майновий стан заявниці не дозволяє його оплатити. Вказала, що є пенсіонеркою, пенсійні виплати є єдиним джерелом доходу, сума яких за останній календарний рік становить 30 814 грн 80 коп.

Вирішуючи вказане клопотання, судом враховано таке.

При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції (постанова Верховного Суду від 12.01.2022 у справі № 234/11607/20).

Європейський суд з прав людини зауважив, що кожна держава вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення у справі «ДеЖуфр да ла Праделль проти Франції» (De Geouffre de la Pradelle v. France) від 12.12.1992, заява № 12964/87).

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1% відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (від 1 211 грн 20 коп. до 15 140 грн).

Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (пункт 1 частини першої статті 8 ЗУ «Про судовий збір»).

Вищезазначена норма закріплює дискреційне право, а не обов`язок суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк. Його реалізація не може призводити до порушення принципу процесуального рівноправ`я сторін та знаходиться в безпосередній залежності від доведеності за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів обставин щодо того, що скрутне майнове становище особи не дозволяє їй сплатити судовий збір у встановленому чинним законодавством розмірі. З метою недопущення зловживання процесуальними правами суд має враховувати: предмет спору, наявність у особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, рахунків в банківських та інших фінансових установах та можливість розпорядження ними, вік особи та її працездатність, склад сім`ї та наявність утриманців тощо.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення сплати судового збору суд має встановити майновий стан сторони.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу, рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Усталеною практикою Європейського суду з прав людини визначається, що судовий збір є також обмежувальним заходом, який попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.

При цьому, варто наголосити, що обов`язок доведення існування обставин, що свідчать про скрутний матеріальний стан позивача для цілей відстрочення його сплати покладається саме на позивача.

У заяві про відстрочення сплати судового збору ОСОБА_1 вказала, що пенсійні виплати є єдиним джерелом її доходу за останній рік; до заяви додала довідку ПФУ про отриману пенсію за період із 01.04.2023 по 30.04.2024 у сумі 36 346 грн 60 коп. (середньомісячна виплата становить 2 796 грн).

Водночас, 01.05.2024 через канцелярію суду представник МКП «Мрія-2» подав заперечення на заяву ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору, до якого додав, зокрема, витяг з Державного реєстру речових прав позивача.

За результати дослідження наданого витягу випливає, що ОСОБА_1 володіє декількома об`єктами нерухомого майна у АДРЕСА_2 будівлі магазину з житловими приміщеннями загальною площею 651,3кв.м; 16/200 будівлі; будівлі складу; складу та ін.).

Керуючись загальним принципом тягаря утримання майна, суд дійшов висновку, що надана ОСОБА_1 довідка ПФУ про отриману середньомісячну пенсію у сумі 2 796 грн за останній рік, не є такою, що об`єктивно підтверджує її майновий стан.

Інших доказів на підтвердження заявленого скрутного матеріального становища ОСОБА_1 суду не надала. Отже, вказана обставина є недоведеною.

Також суд повторно звертає увагу, що позовна заява не містить інформації про ціну позову, що позбавляє можливості вирішити питання про його розмір.

У свою чергу, лише вказівка у заяві про відстрочення сплати судового збору ціни позову 1 500 000 грн без посилання на джерело такої інформації та не підтвердження її доказами, не є такою що підтверджує або спростовує відповідні обставини.

Керуючись наведеним, суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору.

2.2. Наведене свідчить про невідповідність позовної заяви частині четвертій статті 177 ЦПК України.

3. Відповідно до статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України, тому її необхідно залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Із врахуванням вищенаведеного позивачу необхідно надати строк для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків, шляхом визначення ціни позову; надання доказів про сплату судового збору відповідно до порядку та розміру, визначеного ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

постановила:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Малого колективного підприємства «Мрія-2», треті особи ОСОБА_2 , Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_3 , про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, роз`яснивши, що в разі їх не усунення в цей строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Ф.Волкова