справа 278/2388/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, розглянув заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката судового наказу в цивільній справі за її заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,--

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебувала вищевказана цивільна справа за наслідками розгляду якої судом 25 жовтня 2017 року постановлений судовий наказ.

6 серпня 2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про видачу дубліката вищевказаного судового наказу.

Нормами процесуального законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином.

За правилами ч. 1 ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Приписами п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 183 ЦПК України унормовано, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема: повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; підстави заяви (клопотання, заперечення).

Згідно із абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Нормою п. 1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України судовий наказ є виконавчим документом.

Підпунктом 17.4. підпункту 17 пункту 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами процесуального законодавства, якими врегульовані зазначені правовідносини, суд дійшов висновку про необхідність повернення вищевказаної заяви ОСОБА_1 без розгляду в порядку ч. 4 ст. 183 ЦПК України з огляду на наступне.

Так, у заяві ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документу не відображено усіх відомостей відносно заявниці, наявність яких передбачена п. 1 ч. 1 ст. 183 ЦПК України.

Крім того, за нормою п.п. 17.4.п.п. 17 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України дублікат виконавчого документи видається у разі його втрати. Однак заявницею не наведено та матеріали справи не містять будь-якої інформації стосовно втрати ОСОБА_1 її примірника судового наказу, який був постановлений в цій цивільній справі, хоча із інформаційного листа вищевказаної справи слідує, що такий наказ був вручений ОСОБА_1 особисто 13 грудня 2017 року.

Водночас у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження таких фактичних відомостей. Зазначене свідчить про порушення заявницею приписів п. 5 ч. 1 ст. 183 ЦПК України.

Разом з тим, заявницею всупереч положеннями абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України не долучено до матеріалів заяви докази надсилання копії цієї заяви іншим учасникам справи, зокрема боржнику ОСОБА_2 .

Також суд звертає увагу ОСОБА_1 на те, що за правилами п.п. 17.4.п.п. 17 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України за видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 90,84 грн (із розрахунку 3 028*0,03). Однак останньою, всупереч вищевказаної норми права, до матеріалів заяви не долучені документи, за допомогою із яких суд міг би пересвідчитися, що ОСОБА_1 при зверненні до суду із цією заявою сплатила у встановленому законодавству порядку судовий збір.

Ураховуючи вищевказані фактичні обставини суд вважає за необхідне повернути заяву про видачу дубліката судового наказу ОСОБА_1 без розгляду в порядку ч. 4 ст. 183 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 182, 183 ЦПК України, суд,--

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката судового наказу повернути заявниці без розгляду на підставі ч. 4 ст. 183 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Повне рішення складено 9 серпня 2024 року.

Суддя Євген Татуйко